Справа № 2-81
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 червня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Климюк Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_3 до Дубенської районної державної адміністрації про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування своїх вимог позивачка, посилається на те, що розпорядженням голови Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області за №125-к від 07 червня 2004 року ОСОБА_3, була призначена на посаду начальника архівного відділу Дубенської районної державної адміністрації.

Розпорядженням за №43-к від 13 квітня 2009 року була звільнена із займаної посади за п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. З даним розпорядження ознайомлена лише 12 травня 2009 року. Крім цього, відповідно до вимог п.7 Типового положення про архівний відділ районної, районної у м. Києві і Севастополі державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2002 року за №1616 в редакції від 22 серпня 2007 року відділ очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади головою районної, районної у місті Києві і Севастополі державної адміністрації за погодження відповідно із заступником голови обласної, Київської та Севастопольської міської райдержадміністрації та з директором державного архіву області (міста). Дані вимоги закону відповідачем не виконано.

Незаконним звільненням з роботи відповідачем також завдана моральна шкода, яка полягає в постійних моральних стражданнях, що потягло за собою позбавлення спокою, порушило нормальний уклад життя, позбавило засобів існування для неї та її сина. Моральну шкоду оцінює в 5000 гривень. Просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали позовні вимоги. Дали пояснення, які повністю відповідають обставинам викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач, обіймаючи посаду начальника архівного відділу Дубенської райдержадміністрації, скориставшись послабленням контролю керівництва, з 9 по 16 січня 2009 року включно, виїхала за кордон, тобто зробила прогул, всього 6 робочих днів. В зв»язку з чим повинна була бути звільнена за п. 4 ст. 40 КЗпП прогул. Позивачка, перебуваючи на даній посаді, являється державним службовцем, тому 23 квітня 2009 року був складений протокол про вчинення корупційного діяння передбаченого п. «а» ч. 2 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з корупцією». Цей протокол було розглянуто Рівненським міським судом і 06 травня 2009 року з нереабілітуючих підстав була звільнена від адміністративної відповідальності.

При звільнені дійсно були допущені порушення, проте враховуючи вищевикладене, вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Вислухавши позивачку та її представника, представника відповідача, свідків та ознайомившись із матеріалами справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням голови Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області за №125-к від 07 червня 2004 року ОСОБА_3, була призначена на посаду начальника архівного відділу Дубенської районної державної адміністрації (а.с.20).

Розпорядженням за №43-к від 13 квітня 2009 року була звільнена із займаної посади за п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін (а.с.7).

Згідно п.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є угода сторін, яка оформляється письмовою заявою працівника. Таке звільнення допускається лише в разі наявності письмової заяви про звільнення за згодою сторін. Заява ОСОБА_3 про звільнення з займаної посади за власним бажанням від 13.04.2009 року (а.с.38), даним числом датовано розпорядження №43-к (а.с.7), проте в судовому засіданні дані обставини спростовуються показами позивача, яка вказує, що заяву про звільнення нею було написано 15 квітня 2009 року з застосування психологічного тиску зі сторони відповідача, що визнав в судовому засіданні і представник відповідача, окрім того дані пояснення позивача підтверджуються показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Таким чином, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_3 з посади начальника архівного відділу Дубенської районної державної адміністрації проводилось з грубими порушеннями чинного КЗпП України. Відповідно до вимог п.7 Типового положення про архівний відділ районної, районної у м. Києві і Севастополі державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2002 року за №1616 в редакції від 22 серпня 2007 року відділ очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади головою районної, районної у місті Києві і Севастополі державної адміністрації за погодження відповідно із заступником голови обласної, Київської та Севастопольської міської райдержадміністрації та з директором державного архіву області (міста). Дані вимоги закону відповідачем не виконано, що підтверджується відповіддю директора Державного архіву Рівненської області від 30 квітня 2009 року №285/01-07 (а.с.37).

Згідно ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно наданої довідки відповідачем середній заробіток позивачки становить 1693 гривні 56 копійок у місяць, а за 14 місяців з половиною вимушеного прогулу 24 556 гривень, в період з 13.04.2009 по 29.06.2010р. (14х1693,56 + 846,78) (а.с.68).

За змістом ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує тривалість моральних переживань позивачки в зв"язку із звільненням із роботи, у порушенні її нормальних життєвих зв"язків через неможливість відповідні кошти на прожиття. Суд вважає, що до стягнення підлягає моральна шкода в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 3,6,57,60,212,215 ЦПК України, ст.ст. 46, 49-2, 235 КЗпП України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Дубенської районної державної адміністрації про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу - задоволити частково.

Поновити ОСОБА_3 на посаді начальника архівного відділу Дубенської районної державної адміністрації з 13 квітня 2009 року.

Стягнути з Дубенської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 24 556 (двадцять чотири тисячі п»ятсот п»ятдесят шість) гривень 62 копійки заробітної плати за час вимушеного прогулу на момент поновлення на роботі, 1000 (тисяча) гривень на відшкодування моральної шкоди, 500 (п»ятсот) гривень за надання правової допомоги, всього 26056 ( двадцять шість тисяч п»ятдесят шість) гривень 62 копійки.

Стягнути з Дубенської районної державної адміністрації державне мито в дохід держави в сумі 260 (двісті шістдесят) гривень та 120 (сто двадцять) гривень за надання послуг з інформаційно-технічного забезпечення.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський місьрайонний суд з поданням в 10-денний строк заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в 20-деннний строк, після подачі цієї заяви, апеляційної скарги.

Рішення може бути також оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження в 10-денний строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання заяви про апеляційне оскарження, але неподання апеляційної скарги в 20-денний строк, рішення набирає чиності після закінчення цього строку.

Якщо подано заяву про апеляційне оскарження, але не подано скаргу в 20-денний строк, то рішення теж набирає законної сили.

Суддя :