Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області
Справа №2-199/2010
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2010 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакай І.А.

при секретарі Новосад І.В.

розглянувши в м. Кам'янка-Бузька Львівської області в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до КП „Кам'янкаводоканал" про захист прав споживачів,

встановив:

Позивач просить зобов'язати відповідача списати неправомірно нарахований борг у сумі 566,30 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що в кінці 2008 р. до його квартири було проведено водопостачання та водовідведення, встановлений прилад обліку води та відкритий абонентський рахунок на оплату за надані послуги. Протягом двох місяців (січень-лютий 2009 р.) він оплачував рахунки згідно з показаннями лічильника. З 2003 р. він отримує квитанції, у яких вказана сума боргу у розмірі 566,30 грн., який він зобов'язаний сплатити. Вважає, що борг нарахований неправомірно, оскільки послугами з водопостачання та водовідведення, каналізацією він не користувався, так як у його квартирі не було водопроводу, каналізації, а труби, що були підведені до будинку у 2003 р. - розморожені. З цього приводу він неодноразово звертався до відповідача. Крім того, приписом головного державного санітарного лікаря у Кам'янка-Бузькому районі визнано непридатним для користування туалет та зобов'язано міського голову та начальника КМП УЖКГ вирішити питання забезпечення квартири холодною водою та провести біжучий ремонт туалету. Проте припис не виконаний. Зазначає, що відповідач не може документально підтвердити наявність боргу у сумі 566,30 грн. і не має підстав для його стягнення, так як минув трьох річний термін позовної давності. Також він не укладав із відповідачем жодних угод щодо надання послуг.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним та додав, що з лютого 2009 р. платить за користування водою згідно з показаннями лічильника. До 2003 р. води у нього не було, а борг нараховувався із 2003 р. До 2003 р. у дворі стояла колонка, а після того як її ліквідували у 2003 р., воду до будинку провели мешканці за свій рахунок, а він грошей на це не мав, труби були заморожені, вода була проведена з вулиці до квартири. Водою він фактично не користувався, а носив воду з колодязя від сусіда. У 2008 р. йому проведено водопостачання Кам'янка-Бузькою міською радою та встановлено лічильник. Вважає, що він не повинен платити за воду, оскільки не користувався нею, у його квартирі водопостачання та водовідведення і каналізація були відсутні до 2009 р.

Зазначив, що до підвалу відповідач воду подавав, а проведення труб до його квартири повинно бути здійсненим КПМ УЖКГ. Визнав, що водою з крана що у підвалі він користувався протягом двох місяців.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позову не визнав, пояснив, що до того як у квартиру позивача №8 буд.З по вул.Шевченка проведено централізоване водопостачання та водовідведення, позивач користувався послугами відповідача, здійснюючи забір води з крану що встановлений у підвалі цього будинку. До моменту, коли жителі будинку №3 не провели у свої квартири централізоване водопостачання та водовідведення всі користувались водою з дворової колонки, а після того як такі колонки були ліквідовані, користувались водою, кран для витікання якої встановлений у підвалі будинку. Всім жителям будинку, включно з позивачем,

нараховувалась щомісячна плата за водокористування та водовідведення за встановленими тарифами. Вважає, що твердження позивача щодо застосування позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки в Україні діє Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" згідно з яким реструктуризації підлягають борги, що виникли з 01.07.2000 р. Крім того, лічильник позивачу був встановлений у грудні 2008 р., із позивач звернувся із позовом у 2009 р., а 27.03.2008 р. він оплатив 20,31 грн. Ці суми були сплачені ним за заборгованість, що підтверджується квитанціями і таким чином він визнав борг. КП «Кам'янкаводоканал» згідно зі статутом лише надає послуги з водопостачання та водовідведення до житлового будинку і не має відношення до проведення води до квартири, це обов'язок будинкоуправління. Відповідач згідно з своїми обов'язками провів воду до підвалу будинку, у якому проживає позивач. Проведення води позивачу у кінці 2008 р. здійснила Кам'янка-Бузька міська рада та її комунальне підприємство. Вважає, що позивач зобов'язаний сплатити борг, так як водою користувався.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.64,67,68 162 ЖК України наймач житла зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст.24 Закону України „Про захист прав споживачів" захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Відповідно до ст.16 ЦК України захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст.ст. 10,11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з довідкою КП «Кам'янкаводоканал» його заборгованість перед відповідачем за надані послуги з водопостачання та водовідведення становить 569,30 грн. Борг виник за період з 2003 р.

Судом встановлено і визнається сторонами, що до 2003 р. мешканці будинку № 3 по вул.Шевченка (зокрема і позивач) користувались водою із колонки, встановленої у дворі, а після її ліквідації у підвалі будинку був встановлений загальний кран. Нарахування плати за надані послуги здійснювалось відповідно до діючих норм.

У грудні 2008 р. позивач оплатив технічні умови на встановлення лічильника та опломбування у сумі 130,27 грн., що підтверджується довідкою КП «Кам'янкаводоканал», у грудні 2008р. у квартирі позивача встановлено та опломбовано лічильник. З цього час оплату за водопостачання позивач здійснює відповідно до даних лічильника.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснили, що у складі комісії приходили до квартири позивача у зв'язку із його заявою. Опитавши сусідів, вони встановили, що у квартирі позивача водопостачання відсутнє, він користується краном у підвалі та у туалеті, труби розморожені, про що контролером Кам'янка-Бузького КП ВКГ ОСОБА_3 були складені акти від 15.05.2006 р. та від 12.12.2007 р., копії яких долучені до матеріалів справи.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що він у період з 2003 р. по 2008 р. не користувався водою з крану, що знаходився у підвалі його будинку, оскільки вони спростовуються наведеними вище поясненнями свідків та поясненнями ОСОБА_1, даними ним у судовому засіданні про те, що він користувався протягом двох місяців водою з крану, що знаходиться у підвалі.

Покликання позивача на те, що договір про надання послуг з відповідачем не укладався не заслуговують на увагу, оскільки закон не передбачає, що недотримання письмової форми такого виду договору тягне за собою його недійсність.

Відповідно до абз.2 п.5.1 Статуту комунального підприємства «Кам'янкаводоканал» останнє надає послуги з водопостачання та водовідведення та здійснює інші роботи на договірній основі в порядку, визначеному законодавством. Приписом головного санітарного лікаря Кам'янка-Бузького району від 17.01.2008 р. зобов'язано начальника МКП УЖКГ та міського голову м. Кам'янка-Бузька вирішити питання забезпечення житлової квартири позивача холодною та протічною водою, провести біжучий ремонт приміщення туалету з доведенням його до санітарних норм. Таким чином вимоги позивача про скасування боргу до відповідача КП «Кам'янкаводоканал» безпідставні, так як відповідач виконав свої функції по здійсненню водопостачання до житлового будинку позивача, що свідчить про те, що борг нарахований відповідачем правомірно. Отже, судом встановлено, що у період з 2003 р. по 2008 р. позивач здійснював забір води з

крану, що встановлений у підвалі цього будинку та користувався водою, тобто послуги фактично

надавались відповідачем та споживались позивачем, позивач сплатив частину заборгованості за

надані послуги, чим визнав борг, а тому ці послуги мають бути оплачені.

Суд також не бере до уваги посилання позивача на те, що відповідачем пропущено строки

позовної давності, оскільки як встановлено у суді, позивач здійснив частково оплату боргу -

27.03.2008 р. у сумі 20,31 грн., що підтверджується квитанціями, які знаходяться у матеріалах

справи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити. Оскільки позивач звільнений від оплати судових витрат, то відповідно до ч.4 ст.75 ЦПК

України в разі відмови в позові позивачеві, звільненому від оплати судових витрат, вони

приймаються на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.64,67,68 162 ЖК України, ст.24 Закону України

„Про захист прав споживачів", ст.ст. 10,11, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до КП „Кам'янкаводоканал" про захист прав споживачів відмовити.

На рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційна скарга до Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області.