Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-1986/10
провадження у справі -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Савицької Л. Й.

при секретарі Змієвській І. А.

з участю: представників позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_5

до ОСОБА_3, ОСОБА_6

про стягнення моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із цим позовом до відповідачів. В обгрунтування своїх позовних вимог вказазує, що 24 березня 2010р. біля 19 год. 35 хв.,ОСОБА_6, керуючи автомобілем ПЕЖО партнер державний номер НОМЕР_1,що належить ОСОБА_3, немаючи відповідної категорії на керування транспортним засобом, та рухаючись в напрямку м. Шепетівка,по вул. С. Демянчука, с. Орепи, Новоград-Волинського р-ну, передньою частиною облицювання бампера автомобіля здійснив зіткнення з лівою задньою частиною гужового воза, яким керував її чоловік ОСОБА_7. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких помер 29.06.2010р.

На даний час відповідач ОСОБА_3 в частині матеріальних затрат, які вона понесла з лікуванням чоловіка та похоронами, частково розрахувався. В свою чергу що стосується моральних страждань, всього того що вона перенесла за цей час,то відповідно ніякими коштами відновити його неможливо,разом з тим часткове відшкодування буде сприяти і справедливим принципам відновленню її стану здоровя та збереження памяті по загиблому чоловіку.

В судовому засіданні представники позивачки позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнали, посилаючись на те, що ОСОБА_7 порушив правила дорожнього руху, в звязку з чим сталась дорожньо-транспортна пригода. Крім того подали письмове заперечення на позов(а. с. 36-38).

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_8 дружина відповідача ОСОБА_3 пояснила, що її чоловік ОСОБА_3 надавав позивачці кошти для лікування ОСОБА_7 після аварії, а також на його поховання. Розмір грошової допомоги становить 4000гривень, крім того ОСОБА_3 власним комбайном обмолочував пшеницю позивачці за що не брав гроші.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що відповідач ОСОБА_3 надавав позивачці кошти для лікування ОСОБА_7 після аварії, а також на його поховання. Про загальну суму коштів наданих ОСОБА_3 позивачці йому невідомо.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АМС 055392 у володінні відповідача ОСОБА_3 знаходиться автомобіль PEUGEOT Partner 1.9, 1999 року випуску, державний номер АМ 2603АО (а. с. ).

Як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, 24 березня 2010 року, близько 19 години 35 хвилин, ОСОБА_6, керуючи автомобілем PEUGEOT Partner, державний номер АМ 2603АО, без відповідної категорії на керування транспортним засобом та рухаючись в напрямку м. Шепетівка по 112км автодороги Васьковичі-Шепетівка, на вулиці С. Дем'янчука, в с. Орепи, Новоград-Волинського району, передньою частиною облицювання бампера та передка свого автомобіля здійснив зіткнення з лівою задньою частиною гужового воза на гумовому ходу, запряженим одним конем карої масті, яким справа наліво, відносно напрямку руху автомобіля, керував в стані алкогольного сп'яніння візник ОСОБА_7 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди візник ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер 29.06.2010 року. В порушенні кримінальної справи по факту ДТП, внаслідок якої візник ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер, відносно водія ОСОБА_6 за ст. 286 КК України відмовлено, за відсутністю в його діях ознак складу даного злочину (а. с. 8-10).

Згідно копій постанов серії АМ № 125325 та АМ №125324 від 27.07.2010 року слідує, що відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 ОСОБА_1 та накладено на кожного адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 595 грн.(а. с. ).

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Дослідженими в судовому засіданні доказами доведено, що відносно відповідача ОСОБА_6 відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. 286 КК України за відсутності в його діях ознак складу даного злочину. Таким чином суд вважає, що підстав для стягнення шкоди з відповідача ОСОБА_6 не має, оскільки відсутня вина останнього у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності з вимогами п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 є власником джерела підвищеної небезпеки(автомобіля), а тому має відшкодовувати позивачці моральну шкоду.

Згідно з ч.2 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд бере до уваги обставини справи, зокрема те, що невідповідність дій ОСОБА_7 покійного чоловіка позивачки, технічним вимогам п. 7.7; п. 10.1; п. 19.1 Правил дорожнього руху України стало причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди з її наслідками, а також враховує вимоги розумності та справедливості, глибину фізичних та душевних страждань позивачки і визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 5000грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст. ст. 1167, 1187, 1193 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 5000 (пять тисяч) грн. завданої моральної шкоди та судові витрати в розмірі 137(сто тридцять сім)грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Згідно ст. 223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча Л. Й. Савицька