Справа №2-290/10 пров. №2-290/10
У х в а л а

про повернення заяви

01.06.2010 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Біцюк А.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Казанківська державна нотаріальна контора Миколаївської області) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

До Казанківського районного суду Миколаївської області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Казанківська державна нотаріальна контора Миколаївської області) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що в червні 2009 року йому було відмовлено нотаріусом у оформленні спадщини, на підставі того, що ним пропущено строк для прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, після цього позивач звернувся до Казанківського районного суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, в задоволенні якого йому було відмовлено (рішення Казанківського районного суду від 05 березня 2010 року). Наявність вказаного рішення суду, яке набрало законної сили, перешкоджає відкриттю нового провадження в частині позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України).

Після цього позивач знов звернувся до Казанківського районного суду з вимогою визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, а також з вимогами: зобовязати Державну нотаріальну контору внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, видане на імя ОСОБА_4, скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку. Вказані вимоги позивач обгрунтовував тим, що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Проте позивач не зазначив доказів того, що він звертався до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини на тій підставі, що він прийняв спадщину відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу УРСР (який діяв під час фактичного прийняття позивачем спадщини), надав нотаріусу докази, передбачені абз.2 п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в редакції, що діяла станом на момент фактичного прийняття спадщини позивачем), а нотаріус йому відмовив у внесенні змін до свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ухвалою суду його позов було залишено без розгляду і запропоновано зазначити докази, якими він підтверджує кожну обставину, яку він зазначає в позові.

Як свідчать подані позивачем документи, він не виконав ухвали суду від 07 травня 2010 року, в частині зазначення доказів, якими він підтверджує ту обставину, що звертався до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 з тих підстав, що фактично прийняв спадщину, а нотаріус йому в цьому відмовив, не взявши до уваги наданих доказів, що свідчать про фактичне прийняття спадщини позивачем. Позивач знов зазначає, що він змушений звернутись до суду в звязку з неможливістю переоформлення спадщини в нотаріальному порядку через пропущені строки.

Пунктом 14 Постанови пленуму Верховного суду України №2 від 31.01.1992 року, Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні, встановлено, що, Суд не може в таких справах зобов'язати орган, що виконує нотаріальні дії, вчинити нотаріальну дію у зв'язку з поданням суду документів чи доказів, відсутність яких у заявника викликала відмову у вчиненні цих дій, оскільки зазначена обставина є підставою для нового звернення до нотаріального органу, а не для скасування його постанови.

Оскільки вимоги ухвали від 07.05.2010 року позивачем не виконані позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню.

Керуючись ч.2 ст.122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Казанківська державна нотаріальна контора Миколаївської області) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку, вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: