Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа №ц2-1382/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2010року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Ямкової О.О., при секретарі Петровській О.С., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори про визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії незаконною, скасування її та зобов'язання вчинити певну дію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив визнати незаконного постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі йому свідоцтва про право на спадщину, після смерті 2.12.2007року батька ОСОБА_2, винесену 1.04.2009 року державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори, скасувати її та зобов'язати вчинити нотаріальну дію по видачі зазначеного свідоцтва.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримав.

Представник відповідача до суду не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи заяви, матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із наданих копій свідоцтв, державних актів І-МК №913776 за Р.№3342 від 26.12.2000 року і МК за Р.№3703 від 28.12.2001року, договору дарування від 28.05.2001року, рішення Миколаївської міської ради №34/11 від 28.09.2001 року, в 2001 році при припиненні подружніх відносин батьками позивача ОСОБА_3 і ОСОБА_2 було добровільно поділено сумісно нажито майно шляхом укладення договору дарування від імені ОСОБА_2 на користь колишній дружини ОСОБА_3 по відчуженню 46/100частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських та побутових споруд та побудов по вул.

ОСОБА_4. 13 в м. Миколаєві та відповідною частиною земельної ділянки площею 459кв.м..

Після отримання у власність частини земельної ділянки мати позивача ОСОБА_3 отримала відповідний державний акт на право власності на землю площею 459кв.м.. Тому, як наслідок в державний акт батька позивача ОСОБА_2 на право власності на землю первісною загальною площею 0,0998га були внесені відповідні зміни до розділу "зміни у межах і розмірах земельної ділянки", де зазначено, що після відчуження останньому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0539га. Зазначені зміни внесені відповідно до вимог Постанови КМУ від 24.03.1999року №440 "Про порядок подання заяви (клопотання) про продаж земельних ділянко несільськогосподарського призначення та форму державного акта на право власності на землю".

Відповідно до копій свідоцтва про право власності на домобудівлю від 9.04.2001 року. державного акту на землю Р.№3342 та заповіту, за життя батько позивача ОСОБА_2 заповідав усе належне йому майно, яке складалося із 54/100 частин житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0539га по вул. А.Макарова, 13 в м. Миколаєві своєму сину позивачу ОСОБА_1.

Згідно до фотокопії спадкової справи, 2.12.2007року ОСОБА_2 помер та після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняв позивач та отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 1.04.2009року у вигляді 54/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських та побутових споруд та побудов по вул.

ОСОБА_4, 13 в м. Миколаєві. У видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки площею 0,0539га державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 позивачу було відмовлено 1.04.2009року на підставі постанови про відмови у вчинені нотаріальної дії з посиланням на те, що наданий позивачем ОСОБА_1 державний акт І-МК №913776 за Р.№3342 від 26.12.2000року про право власності спадкодавця на земельну ділянку не відповідає вимогам ст. ст. З, 23 ЗК України та Інструкції від 4.05.1999року №»43 "Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі" і п.3.1 Порядку посвідчення договорів відчуження земельних ділянок та права на земельну частку (пай).

Не погодившись із відмовою у вчинені нотаріальної дії позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

На підставі вищевикладеного і відповідно до ст. ст. 47. 49, 50 Закону України "Про нотаріат", ст. ст. З, 23 ЗК України, ст. 123 ЦК України (в редак. 196Зроку), Постанови КМ України "Про порядок подання заяви (клопотання) про продаж земельних ділянко несільськогосподарського призначення та форму державного акта на право власності на землю'" від 24.03.1999року №440, Постанови КМ України "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" від 2.04.2002року №449, Інструкції "Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі" від 4.05.1999року №43. п.3.1 Порядку посвідчення договорів відчуження земельних ділянок та права на земельну частку (пай), суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Наданий позивачем до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори правовстановлюючий документ спадкодавця на право власності на земельну ділянку оформлений відповідно до вимог нормативних актів, які діяли на час його складання, немає помилок, креслень та інших виправлень і відповідає вимогам законодавства, що пред'являлися до форми складання державних актів на землю та не вимагає його примусового переоформлення при зміні загальної площі земельної ділянки. Таким чином, відмовляючи у вчинені нотаріальної дії з посиланням на п.3.1 Порядку посвідчення договорів... нотаріус діяв незаконно, оскільки спадкодавець набув право власності на земельну ділянку в порядку приватизації, а не в порядку укладання договору купівлі-продажу. На підставі зазначеного, постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії слід скасувати без додаткового визнання її незаконною та зобов'язати нотаріуса вчинити певну нотаріальну дію по видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у вигляді видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину, після смерті 2.12.2007року ОСОБА_2, винесену 1 квітня 2009року державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори - незаконною.

Зобов'язати державного нотаріуса Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори вчинити нотаріальну дію по видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті 2.12.2007року ОСОБА_2 на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,0539га для обслуговування 54/100частин індивідуального житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарських та побутових споруд та побудов по вул. Адмірала Макарова, 13 в м. Миколаєві.

Рішення набирає законної сили через десять днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області у порядку, передбаченому ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя ЯМКОВА О. О.