АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3701/10 Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді - Омельченко Л.М. суддів : Бондаревської С.М., Триголова В.М.

при секретарі: Буряк С.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Полтави від 26 березня 2010 року

по матеріалах за позовом ОСОБА_2 до Київського районного суду м. Полтави про відшкодування моральної шкоди,

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 26 березня 2010 року відповідно до п. ч. 2 ст. 122 ЦПК України відмовлено у відкритті провадження по справі по позовом ОСОБА_2 1. до Київського районного суду м. Полтави про відшкодування моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_2, не погодившись з даною ухвалою, оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення суддею місцевого суду норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану нею ухвалу і постановити нову ухвалу з цього питання, а також винести окрему ухвалу відносно судді, направити її для розгляду до кваліфікаційної комісії.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.І ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що у березні 2010 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Київського районного суду м. Полтави про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними, на думку позивачки, діями судді Кузіної Ж.В. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що суддя 12 березня 2009 року постановила ухвалу про повернення матеріалів позовної заяви ОСОБА_2 до Полтавського міського клінічного полового будинку про відшкодування моральної шкоди в зв»язку не усуненням недоліків. Дана ухвала була скасована ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 22 квітня 2009 року. Просила стягнути з Київського районного суду м. Полтави, як органу, в якому працює суддя Кузіна Ж.В., завдану вказаними діями судді моральну шкоду в розмірі 350000 гри., допустити негайне виконання рішення суду відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України та винести окрему ухвалу відносно судді, направивши її для розгляду та вирішення до кваліфікаційної комісії.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі за вищевказаним позовом ОСОБА_2, суддя Ленінського районного суду м. Полтави вірно виходила з того, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода, завдана громадянину незаконними діями суду, відшкодовується виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання попереднього слідства, прокуратури і суду».

Разом з тим, зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 слідує, що вона просить стягнути з Київського районного суду м. Полтави моральну шкоду, завдану їй внаслідок винесення суддею цього суду ухвали , яка вподальшому була скасована судом апеляційної інстанції. Таким чином позовні вимоги ОСОБА_2 випливають з правовідносин, повяязаних зі здійсненням правосуд дя.

Згідно норм ст. ст. 126, 129 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України, вплив на суддів в будь-який спосіб забороняється, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України №6 ві.12.06.2009 року, суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субяєктом владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв»язку з розглядом судових справ.

Таким чином, встановивши вищенаведені обставини, та, враховуючи приведені норми матеріального права, суддя місцевого суду дійшла вірного висновку, що позовна заява ОСОБА_2 не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства та з цих підстав обґрунтовано відмовила у відкритті провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законності висновків судді місцевого суду, а тому підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали немає.

Керуючись ст. ст. 303. 307, п.1 ч.І ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія

У X В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Полтави від 26 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: /підпис/

Судці: /підписи/

Згідно: