Справа № 2-4/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2010 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Житньогірська сільська рада Рокитнянського району про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання недійсним заповіту її матері ОСОБА_3 від 17.04.2006 року, посвідченого секретарем Житньогірської сільської ради, яким та заповідала все своє майно синові ОСОБА_2, таким чином змінивши попередній заповіт, мотивуючи тим, що з 11 по 17 квітня 2006 року мати перебувала на стаціонарному лікуванні в Рокитнянській ЦРЛ з діагнозом, який свідчить про те, що мати на день складання заповіту не усвідомлювала своїх дій, так як мала 83 роки і мала віковий склероз. Просить визнати недійсним вказаний заповіт.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та пояснила, що матір перед 11 квітня 2006 року перенесла інсульт і в неї була паралізована ліва сторона тіла, вона самостійно не могла пересуватися. В лікарні вона лежала без свідомості і тому не могла самостійно скласти заповіт, так як не усвідомлювала своїх дій і виписана з лікарні не по причині покращання стану, а на прохання родичів. Тим паче, в заповіті сказано, що він складений в с.Житні Гори, тоді як він складався в будинку відповідача в смт.Рокитне, куди була запрошена секретар сільської ради.

Відповідач та його представник позов не визнали, так як свідки підтвердили, що ОСОБА_3 в лікарні була у свідомості і склала новий заповіт, так як позивачка не провідувала її в лікарні, не надавала допомоги і незадовго перед цим посварилася із матір»ю.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов не підримала і пояснила, що на прохання ОСОБА_3 вона вдома у сина ОСОБА_2 посвідчила заповіт ОСОБА_3 , яка була у свідомості і усвідомлювала, що посвідчує заповіт.

Свідок ОСОБА_4 показала, що 11.04.06 до лікарні, де вона працює, поступила ОСОБА_3 Вона її обстежила і та виказувала скарги, які були занесені до історії хвороби. ОСОБА_5 була у свідомості, говорила, володіла правою рукою та ногою, але не володіла лівими рукою та ногою. ОСОБА_6 виписана з лікарні 17.04.06 на прохання родичів для проведення амбулаторного лікування.

Свідок ОСОБА_6 показала, що навесні 2006 року вранці вона провідала ОСОБА_3, але та не відчинила двері, так як з її слів впала і не могла піднятися. Провідувала в лікарні, та говорила, була у свідомості.

Свідок ОСОБА_7 показала, що відвідувала сестру ОСОБА_3 в лікарні. Та була у свідомості, говорила з нею. Пізніше вдома у сина ОСОБА_5 також відвідувала сестру, та казала, що заповідає своє майно синові, бо сестра ОСОБА_1 її не провідала ні разу.

В той же час свідок ОСОБА_8 показала, що у квітні 2006 року перебувала на лікуванні в лікарні і з нею також лежала у палаті ОСОБА_3, яка була без свідомості.

В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2001 року ОСОБА_5 та мати ОСОБА_3, які проживали в с.Житні Гори склали заповіти, яким батько заповідав своїм дітям - ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_2 та ОСОБА_10 все майно, де б воно не було, а також склав окремий заповіт на земельну частку (пай) на ОСОБА_2 та на ОСОБА_9, а мати заповідала своїм дітям ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_2 та ОСОБА_10 все майно, де б воно не було, а окремо заповіт на земельну частку (пай) на ОСОБА_10та на ОСОБА_1.

09.06.2004 року помер ОСОБА_5.

19 липня 2006 року померла ОСОБА_3, яка 17.04.06 року заповідала все своє майно ОСОБА_2 Заповіт посвідчений секретарем Житньогірської сільської ради. Позивачка вважає, що цей заповіт необхідно визнати недійсним, так як мати з 11 по 17 квітня 2006 року перебувала на лікуванні у Рокитнянській ЦРЛ і не усвідомлювала значення своїх дій, посвідчуючи заповіт.

Заслухавши сторони, їх представників, показання свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Як вбачається із п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.08 «Про судову практику у справах про спадкування» за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою, яка через стійкий розлад здоров»я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення свої дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Згідно акту посмертної судово-психіатричної експертизи №759 від 10.12.2009 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період підписання заповіту 17.04.2006 року страждала на хронічне психічне захворювання у формі органічного ураження головного мозку судинного ґенезу з дискуляторною енцефалопатією 3 ст., інтелектуально-мнестичним зниженням, емоційно-вольовими розладами та вираженим церебростенічним синдромом. Ступінь виразності психічних розладів була така, що ОСОБА_3 під час підписання заповіту 17.04.06 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не могла.

Суд вважає, що висновок вказаної експертизи об»єктивно підтверджений матеріалами справи, показаннями свідків та поясненнями сторін.

В судовому засіданні позивачка відмовилася від стягнення на її користь з відповідача судових витрат.

Керуючись ст.1257 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.08 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 14, 57, 88, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати недійним заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, посвідчений 17 квітня 2006 року секретарем Житньогірської сільської ради Рокитнянського району Київської областіЛиповенко О.О., реєстровий номер 17.

Звільнити сторони від сплати судового збору як потерпілих він наслідків аварії на ЧАЕС.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати ІТЗ на користь ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області шляхом подання до Рокитнянського районного суду заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення і подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя