Київський районний суд м. Одеси
Справа №2 -5672 2010 року
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2010 року Київський районний суд м. Одеси в складі: головуючого - судді Васильків О.В. при секретарі - Дикун В.Б. розглянувши в судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом та просять суд визнати за ними право власності в рівних частках на земельну ділянку 0,0557 га, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку №42 від 17 листопада 2006 року та житлові будинки Літ. «А» і Літ. «Б», що розташовані на цій земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Магнітогорська, 2. При цьому позивачі зазначили, що 30 січня 2009 року ОСОБА_3, з однієї сторони, та ОСОБА_1, ОСОБА_2, з іншої сторони, уклали договір, згідно якого вони передали у борг відповідачу грошову суму у розмірі 770 000 (сімсот сімдесят тисяч) гривень, що на момент передачі грошових коштів відповідало 100 000 (сто тисяч) доларів США за курсом НБУ. Згідно вказаного договору відповідач зобов'язався повернути всю суму в строк до 01 січня 2010 року, однак на теперішній час борг не повернув та відмовляється його повертати. Окрім того, відповідно до договору від 30 січня 2009 року предметом застави є земельна ділянка, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку №42 від 17 листопада 2006 року та житлові будинки Літ. «А» і Літ. «Б», що розташовані на цій земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Магнітогорська, 2.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і просив суд позов задовольнити в частині визнання права власності на житлові будинки, а в частині права власності на земельну ділянку просить зідмовити.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачу ОСОБА_3 належить гмельна ділянка, загальною площею 0,0557 га, що розташована за адресою: м. Одеса,вул. Магнітогорська, 2, що слідує з державного акту на право власності на емельну ділянку №42 від 17 листопада 2006 року.

30 січня 2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_2 уклали договір, згідно якого позивачі передали у борг відповідачу грошову суму у розмірі "~0 000 (сімсот сімдесят тисяч) гривень, що на момент передачі грошових коштів складало 100 000 (сто тисяч) доларів США за курсом НБУ, що вбачається з договору безпроцентної позики від 30.01.2009 р. Відповідно до вказаного договору відповідач зобов'язався повернути всю суму в строк до 01 січня 2010 року.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника зиконання його обов'язку, а зобов'язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, згідно якої цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до договору від 30 січня 2009 року предметом застави є земельна ділянка 0,0557 га, що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку №42 від 17 листопада 2006 року, що розташована за адресокхм. Одеса, вул. Магнітогорська, 2, житловий будинок та всі ново відбудовані будинки та споруди, що розташовані на вищевказаній земельній ділянці.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є рідним батьком позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і брав у них в борг грошові кошти на будівництво жилого будинку по вул. Магнітогорській, 2 в м. Одесі.

Позивачі пояснили, що в зв'язку з тим, що ОСОБА_3 є їх рідним батьком у них не було жодних сумнівів, що він поверне їм борг, а в разі неможливості повернення грошових коштів переоформить на їх ім'я в рівних часках предмет застави, тобто земельну ділянку зі всіма розташованими на ній будинками та спорудами.

Позивачі стверджують, що ОСОБА_3 побудував на земельній ділянці площею 0,0557 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Магнітогорська, 2, житлові будинки Літ. «А», загальною площею 232, 0 кв.м, житловою площею 93, 9 кв.м, та Літ. «Б», загальною площею 134, 3 кв.м, житловою площею 39, 0 кв.м. На будівництво будинку Літ. «Б» ОСОБА_3 отримав всі необхідні дозволи та розпорядження, крім того, згідно технічного висновку № 47-03/01 за 2010 рік двоповерховий будинок Літ. «Б», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Магнітогорська, 2, побудований з додержанням всіх необхідних норм , придатний для подальшої експлуатація та проживання.Позивачі вказують, що ОСОБА_3 не збирається виконувати свої оов'язання по переоформленню земельної ділянки з побудованими на ній - -ними та нежилими приміщеннями, а навпаки виставив її на продаж.

Відповідач пояснив, що борг у визначений термін не повернув, так як ошей у нього немає, що заробітки його значно зменшились, а позичену грошову суму він витратив на будівництво житлових будинків, окрім того вказує, що справедливим та співмірним буде задоволення вимог в частині визнання за юзивачами права власності на житлові будинки, а вимоги про визнання права їласності на земельну ділянку вважає надмірними, тому просить відмовити в задоволені даної частини позову.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, суд проаналізувавши доводи позивачів, заперечення відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-216, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 509, 526, 530 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в рівних частках на житлові будинки Літ. «А», загальною площею 232, 0 кв.м, житловою площею 93, 9 кв.м, та Літ. «Б», загальною площею 134, 3 кв.м, житловою площею 39, 0 кв.м, що розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Магнітогорська, 2, в іншій частині вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

ОСОБА_4