Справа №2-2227/10 22.12.2010 22.12.2010 22.12.2010
Провадження №22ц-7824/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Вовненко Г.Ю. ,

суддів: Буренкової К.О., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі Єфіменко О.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (далі ВАТ «Миколаївгаз»)

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2010 року , ухвалене за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Миколаївгаз»

про стягнення майнових збитків та моральної шкоди, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 р. ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ВАТ «Миколаївгаз» про стягнення майнових збитків та моральної шкоди, зобовязання вчинити дії по підключенню житлового будинку до газопостачання та скасування нарахованої заборгованості.

Позивачка свої вимоги мотивувала тим, що є користувачем послуг з гапостачання за адресою: м. Миколаїв, пров. Перемоги, 16. На протязі двох років вона сплачувала авансом вартість спожитого природного газу, оскільки проживає постійно в Росії. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про перерахунок заборгованості та складання акту звірки показань лічильника, але відповіді не отримала. Проте відповідач постійно попереджав про сплату неіснуючої заборгованості та відключив вказаний житловий будинок від мережі газопостачання. Внаслідок відключення будинку від газопостачання у зимовий період зіпсована системи опалення та водопостачання, чим їй спричинена майнова шкода в розмірі 10000 грн. Крім цього, такими неправомірними діями їй спричинена також і моральна шкода, компенсацію якої вона оцінила у 10000 грн.

Посилаючись на наведені обставини, позивачка із урахуванням збільшених вимог просила зобов`язати відповідача відновити газопостачання до житлового будинку №16 по пров. Перемоги у м. Миколаєві; скасувати нараховану заборгованість у сумі 8213 грн.; стягнути на її користь з відповідача 60096 грн. майнових збитків, 40 000 грн. витрат, необхідних для відновлення системи опалення та водопроводу, а також 50000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 липня 2010 р. позов ОСОБА_2 задоволено частково: зобовязано ВАТ «Миколаївгаз» відновити газопостачання до житлового будинку позивача за власний рахунок та скасувати нараховану заборгованість у розмірі 8213 грн. 81 коп.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ Миколаївгаз просить скасувати рішення суду в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог та закрити провадження у справі, посилаючись на відсутність у позивачки права вимоги за даним позовом.

Колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що власником житлового будинку №16 по пров. Перемоги у м. Миколаєві являлася ОСОБА_3, яка померла 11 січня 2008 р. Між ОСОБА_3І та ВАТ «Миколаївгаз» 24 травня 2006 р. було укладено договір на постачання природного газу до вказаного житлового будинку. Згідно довідки Другої Миколаївської нотаріальної контори від 4 грудня 2010 р. позивачка 8 лютого 2008 р. подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 Відповідач після смерті ОСОБА_3 приймав авансові платежі за спожитий природній газ від ОСОБА_2, що свідчить про наявність договірних зобов`язань між сторонами.

ОСОБА_2 неодноразово протягом 2008-2009 років зверталася до відповідача з заявою, якій зазначала показники лічильника, та просила скласти акт звірки і провести відповідний перерахунок оплати за спожитий газ. Проте відповідач звірку розрахунків не провів, а також не надав належних доказів, як це передбачено ст. 58 ЦПК, на підтвердження заборгованості у позивачки за спожитий газ.

Крім цього, ВАТ «Миколаївгаз» не надав доказів і щодо правомірності дій та наявності підстав, передбачених ст. 27 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. №2246 (з наступними змінами), по відключенню вказаного житлового будинку від газопостачання.

Встановивши наведені обставини, суд прийшов до правильного висновку, що ВАТ «Миколаївгаз» не довів належними доказами наявність заборгованості у позивачки за спожитий природній газ та правомірність дій по відключенню житлового будинку №16 по пров. Перемоги у м. Миколаєві, а тому обгрунтовано зобов`язав відповідача скасувати 8213 грн. 81 коп. нарахованої заборгованості та підключити вказаний будинок до газопостачання за рахунок останнього.

Доводи ВАТ «Миколаївгаз» про те, що позивачка не має право вимоги за даним позовом безпідставні, оскільки спростовуються довідкою Другої Миколаївської нотаріальної контори від 4 грудня 2010 р., згідно якої 8 лютого 2008 р. ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 У зв`язку з чим вона вправі була звертатися до суду з цим позовом за захистом порушеного права.

Наведене свідчить, що рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено з додержанням положень матеріального права і вимог цивільного процесуального права, а тому підстав для його скасування в цій частині не вбачається.

Наполягаючи на задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, позивачка посилалась на положення Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон).

Ухвалюючи рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди, суд керувався тим, що є підстави для задоволення цієї вимоги.

Між тим, пунктом 5 ст. 4 Закону визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією, у випадках, передбачених законодавством.

Наведене свідчить, що у даних спірних правовідносинах відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. Тому ця вимога позивачки є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди ухвалено з порушенням норм матеріального права, то воно підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення в цій частині, яким в задоволенні цих вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ВАТ «Миколаївгаз» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 липня 2010 року в частині стягнення на користь ОСОБА_2 з ВАТ «Миколаївгаз» 3000 грн. моральної шкоди скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у позові до ВАТ «Миколаївгаз» про стягнення моральної шкоди.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом 20 днів може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий : Судді :