Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-936/10
провадження у справі -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Савицької Л.Й.

при секретарі Ситайло М.Г.

з участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3,

про визнання громадянина таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду та уточнивши свої позовні вимоги просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житлом в належній їй квартирі №57 про вул. Соборності,3 в м. Новоград-Волинський у звязку з відсутністю в ній без поважних причин понад один рік та зобовязати відповідача знятися з реєстраційного обліку з вищевказаної квартири. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником 4/5 ідеальних частин квартири АДРЕСА_1, а відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1996 року 1/5 ідеальної частини вказаної квартири. У вказаній квартирі вона зареєстрована разом із неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2003 році після укладення шлюбу з відповідачем останній зареєструвався у вищевказаній квартирі і поселився в ній, де постійно проживав до 30.11.2008 року. Після того шлюбні стосунки між ними були припинені та відповідач покинув її квартиру та переїхав жити до своїх батьків. В січні 2009 року подружні відносини між ними були тимчасово відновлені З того часу і до початку квітня 2009 року відповідач проживав у згаданій квартирі та припинивши з нею шлюбні відносини залишив житло з власної ініціативи. Після розірвання шлюбу відповідач в її квартирі не зявляється та її житловим приміщенням не користується без поважних причин. Знятись з реєстрації в її квартирі відповідач в добровільному порядку не бажає.

Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного 17 травня 2000 року, позивачка придбала 4/5 частин квартири №57, по вул. Карла Маркса,3, в м. Новоград-Волинський, Житомирської області (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про одруження слідує, що сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2003 року (а.с.15). Відповідач після одруження з позивачкою зареєструвався у належній їй квартирі АДРЕСА_2 17.12.2003 року (а.с.5).

22 червня 2009 шлюбу між позивачкою та відповідачем було розірвано рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду (а.с.16,17).

Згідно довідки ОСББ «Наш дім» №659 від 01.03.2010 року, відповідач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, однак на даний час не проживає (а.с.6).

Як зазначено в акті ОСББ «Наш дім» №696 від 31.03.2010 року відповідач в квартирі АДРЕСА_2 не проживає, його особисті речі в квартири відсутні. В акті депутата Новоград-Волинської міської ради ОСОБА_5 №399 від 09.09.2010 року зазначено, що відповідач з листопада 2008 року із квартири АДРЕСА_2 забрав свої особисті речі та виїхав до своїх батьків в с. Городище; в квартирі де він зареєстрований зявлявся періодично до липня 2009 року для відвідування малолітньої дитини, а з липня 2009 року взагалі припинив проживати в даній квартирі, участі в оплаті житло-комунальних послуг не бере. Згідно акта депутата Новоград-Волинської міської ради ОСОБА_6 №2 від 07.12.2010 року слідує, що відповідач з червня 2009 року по даний час в квартирі АДРЕСА_2 не проживає, житлом без поважних причин не користується (а.с.18,44,70).

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч. 1 ст. 71 ЖК України).

Стаття 150 Житлового кодексу України зазначає, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні квартира АДРЕСА_3 належить позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності. ОСОБА_3 відповідач по справі не проживає в ній без поважних причин з липня 2009 року, однак продовжує перебувати на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою, чим порушує права позивачки, як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню, відповідача слід визнати таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 57-60, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст. 405 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, 23 березня 1982 народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житлом в квартирі АДРЕСА_4 у звязку з відсутністю в ній без поважних причин понад один рік.

Зобовязати ОСОБА_3 знятися з реєстраційного обліку по квартирі АДРЕСА_4.

Згідно ст. 223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча