Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
УХВАЛА

01 червня 2010 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Серебрякової Т.В., при секретарі судового засідання - Лукіянчиної Т.І., за участю - заявниці ОСОБА_1, представника заявниці ОСОБА_2, представника заінтересованої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Вознесенська міська Рада Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2010 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_7, яка померла 26 січня 1995 р., правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 18 січня 1994 р. виконавчим комітетом Вознесенської міської Ради Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2367.

В обґрунтування вимог заявниця ОСОБА_4 в заяві зазначала, що 08 грудня 2005 р. помер її чоловік - ОСОБА_8, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок №49 (сорок девять), що розташований по вулиці Першого Травня в місті Вознесенськ Миколаївської області та належав останньому на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого ОСОБА_9 приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області 08 квітня 2002 р. за р. №613 та зареєстрованого у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації 16 квітня 2002 р. за реєстром №3066. Також, за вказаним будинком для його обслуговування була закріплена земельна ділянка розміром 0,0817 га.

Заявниця є єдиним спадкоємцем за законом, яка в установлений законом строк звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та 06 жовтня 2006 р. отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок. Але, остання не може належним чином оформити право власності на вказану земельну ділянку та відповідно розпорядитися нею, оскільки у Державному акті на право приватної власності на землю від 18 січня 1994 р. невірно зазначено прізвище власника земельної ділянки, зокрема, вказано як „Черевата Олена Костянтинівна, замість правильного „Яшкова Олена Костянтинівна.

Посилаючись на те, що на теперішній час вирішити питання щодо усунення розбіжностей в написанні прізвища власника земельної ділянки в правовстановлюючому документі іншим шляхом неможливо, а встановлення факту має для заявниці юридичне значення, оскільки потрібно для оформлення в подальшому її права власності на обумовлену земельну ділянку, остання просила заяву задовольнити.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 травня 2010 р. до участі по справі в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_6, який є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7, померлої 26 січня 1995 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 підтримали вимоги, викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи - Вознесенської міської Ради Миколаївської області ОСОБА_3, заяву про встановлення фату належності правовстановлюючого документу не визнала, посилаючись на те, що між учасниками процесу є спір про право, тому вказана заява повинна бути залишена без розгляду.

Заінтересована особа ОСОБА_6, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 27 травня 2010 р. на адресу суду надійшла письмова заява від останнього, відповідно до якої ОСОБА_6 просив розглянути справу у його відсутність, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечував.

Заінтересована особа ОСОБА_11 в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно поданої до суду письмової заяви від 02 травня 2010 р.

вимоги, викладені в заяві визнала та просила розглянути справу у її відсутність. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність заінтересованих осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_11, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так, як вбачається з матеріалів справи, заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, зокрема, факту належності ОСОБА_7, яка померла 26 січня 1995 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області, правовстановлюючого документа - Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 18 січня 1994 р. виконавчим комітетом Вознесенської міської Ради Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2367.

За змістом ч.1 ст.234, ч.2 ст.256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Отже, діючий Цивільний процесуальний кодекс України передбачає право суду встановлювати факти, що мають юридичне значення (ст.256 вказаного кодексу). Разом з тим, це можливо лише за певних умов, зокрема, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Вищевказане також зазначено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування №7 від ЗО травня 2008 р., де розяснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо ж під час розгляду справи у порядку окремого провадження зясовується, що має місце спір про право, то суд на підставі ч.б ст.235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та розяснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

На підставі викладеного, враховуючи обставин справи, суд вважає, що в даному випадку наявний спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. При цьому наявність спору про право визначається лише судом, якщо останній дійде висновку, що в даній справі встановлення даного факту повязане з вирішенням спору про право.

За таких обставин та з врахуванням вимог ч.б ст.235 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Вознесенська міська Рада Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч.6 ст. 235, ст.ст. 256, 209,210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Вознесенська міська Рада Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом пяти днів з дня проголошення ухвали та подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч,4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Т.В. Серебрякова