Єдиний унікальний номер 2-685/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2010 року.Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді Скуляка І.А.

при секретарі Ботнар Т.П.

за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору дарування, та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В позові посилалась на те, що вона зареєстрована та постійно проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. В даному домоволодінні також проживає і відповідач ОСОБА_2, який являється її рідним братом разом із членами своєї сім'ї. Вищевкзане домоволодіння в минулому належало їхнім батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_3 14 грудня 2001 року, тобто матері сторін по справі остання ніяких заповідальних розпоряджень не залишила. В подальшому після смерті ОСОБА_4 25 березня 2006 року тобто батька, сторін по справі ніяких заповідальних розпоряджень не було. Позивачка не зверталася із заявою про прийняття спадщини оскілки вважала, що проживаючи з батьком по одній адресі вона вважається такою, що прийняла спадщину. Проте в позові позивачка зазначає, що 07 лютого 2002 року після смерті матері вона зверталася із заявою про прийняття спадщини до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори. Також заяву про прийняття спадщини подав і відповідач тобто її брат ОСОБА_2 їхні рідні, а саме брат ОСОБА_5 відмовився від спадщини на користь ОСОБА_2, а сестра ОСОБА_6 відмовилася від спадщини на користь позивачки. Проте по закінченню 6-ти місячного терміну після смерті матері позивач не отримала "Свідоцтво про спадщину оскільки не мала коштів на оплату всіх витрат. Восени 2008 року при звернені до Чернівецького КОБТІ, позивач дізналася, що батько ОСОБА_4 все домоволодіння по вул. Немирівській 12а в м. Чернівці подарував відповідачу ОСОБА_2

У зв'язку з тим, що позивач вважає, що має право власності на 1/4 ідеальну частину будинку по вул..Немирівській 12а в м.Чернівці, оскільки вважає, що спадщину прийняло два спадкоємці вона та відповідач по даній справі то згідно уточнених позовних вимог позивач просила суд визнати частково недійсним договір дарування від 11.01.2002 року домоволодіння №12a по вул. Немирівській в м. Чернівці, який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та посвідчений нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори. Крім того позивач просила визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 ідеальну частку домоволодіння №12а по вул. Немирівській в м. Чернівці, яке складається з житлового будинку літ.Б., сараю з погрібом літ.Г, вбиралень літ. Д, Л, літньої кухні літ. И, огорожі №1-2 загальною вартістю 83942 грн. як спадкоємиці 1-ї черги після смерті ОСОБА_3 яка померла 14.12.2001 року в м.Чернівці.

Представник позивачки та позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та надали суду пояснення аналогічні позовній заяві. Просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позов не визнали просили в задоволенні позову відмовити за безпідставністю, та з причин спливу строків позовної давності

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали даної цивільної справи, заслухавши покази свідків за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити виходячи з наступного.

Так відповідно до ст. 71 ЦК України в редакції 1963 року, норми якого діяли на час укладення спірного договору дарування загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давніть), встановлюється три року.

Згідно ст. 76 ЦК України в редакції 1963 року, перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до частини статті 80 ЦК України в редакції 1963 року, сплив строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Враховуючи приписи законодавства, перебіг строку позовної давності для звернення позивача з вказаним позовом почався ще в 2002 році оскільки виходячи з показів які були дані ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в якості свідків в даній цивільній праві, вбачається, що останні знаходяться в близьких родинних відносинах із сторонами по даній цивільній справі. Про існування договору дарування між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 всій родині було відомо ще починаючи з 2002 року. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку що позивач проживаючи в період з 1999 року разом з батьками та відповідачем по даній цивільній справі в одному будинковолодінні, та підтримуючи родинні відносини з іншими членами родини, які знали про існування спірного договору дарування повинна була дізнатися про порушення свого права з 2002 року, тобто саме з 2002 року у ОСОБА_1 виникло право на позов. Проте позивачка звернулася до суд тільки в 08.12.2009 року.

Оскільки позивач звернулася до суду з даним позовом з пропуском встановленого законом трирічного строку, з клопотанням про поновлення пропущеного строку до суду не зверталася, поважних причин пропуску даного строку не зазначила. То відповідно до вимог ст. 80 ЦК України в редакції 1963 року суд вважає, що до даних правовідносин необхідно застосувати строк позовної давності і як наслідок у задоволенні позову відмовити.

Оскільки вимога позивачки про визнання за нею права власності на 1/4 ідеальної частки домоволодіння №12а по вул. Немирівській в м. Чернівці, випливає з вимоги про визнання договору дарування домоволодіння №12а по вул. Немирівській в м. Чернівці, від 11.01.2002 року не дійсним, в задоволенні якої судом відмовлено, то суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу і в задоволенні вимоги про визнання права власності за нею на ? ідеальної частки домоволодіння №12а по вул. Немирівській в м. Чернівці.

На підставі викладеного, ст.ст. 256, 257, 261, 268 ЦК України, керуючись ст.ст. 3,4,10,11, 79-89, 209,212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11,88, 209, 212,214,215, 218 ЦПК України, ст.ст. 47, 58, 71, 76, 80,243 ЦК України в редакції 1963 року, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору дарування, та визнання права власності відмовити в повному об'ємі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_10