Справа № 2-701/10 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

судді Копіци О.В.

при секретарях Омелюх О.А., Пойзнер В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Комінтернівське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 та просять суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів в сумі 5588,68 грн. та неустойку від суми несплачених аліментів у розмірі 45262,80 грн. згідно з уточненнями позовних вимог (а.с.143-144).

До суду також надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення його від сплати аліментів, яка прийнята судом до спільного розгляду із первинним позовом (а.с.83-84, 101).

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1, який діє на підставі доручення ОСОБА_4 (а.с.139) заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в позові та уточненнях до нього, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 просив відмовити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання, на якому постановлено рішення, не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась своєчасно, належним чином, причину неявки суду не повідомила, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі на підставах, викладених в запереченнях на позов (а.с.55-57), заявлені зустрічні вимоги підтримав в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а в позові ОСОБА_3 слід відмовити в повному обсязі по наступним підставам.

В судовому засідання встановлено, що на підставі постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.10.2000 року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 'А частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2000 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 04.03.2018 року (а.с.59).

Постановою другого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 05.03.2008 року виконавче провадження було закінчено (а.с.7).

Згідно зі ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до розрахунку, наданого другим відділом державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 05.03.2008 року заборгованість ОСОБА_3 по аліментам станом на 05.03.2008 року становила 5588,68 грн. (а.с.8).

Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до листів Головного управління юстиції в Одеській області №С-458-09 від 11.06.2009 року (а.с.150-151), №09-6262/11312-09-21671 від 03.11.2010 року аліменти за виконавчим листом Комінтернівського районного суду Одеської області № АЕ-80 від 13.10.2000 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1, сплачувалися боржником нерегулярно та не в повному обсязі, у звязку з чим і виникла заборгованість по їх сплаті.

У зв'язку з чим, відповідний розрахунок заборгованості по аліментах від 05.03.2008 було складено на підставі довідок Головного управління статистики в Одеській області щодо заробітної плати одного середньооблікового штатного працівника по м. Одесі (частина друга статті 74 Закону України «Про виконавче провадження») та з урахуванням наданих ОСОБА_3 копій квитанцій про сплату аліментів.

Копія постанови про закінчення виконавчого провадження направлена ОСОБА_3 за вих. № 4810 від 06.03.2008 року, простою кореспонденцією, у відповідності до положень статті 27 Закону. Однак, відповідно до супровідного листа, копія зазначеного розрахунку йому направлена не була, про свідчить супровідний лист (а.с.36 виконавчого провадження №39-08).

Також, відповідь на скаргу ОСОБА_3 від 08.07.2008 відділом державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області надано заявнику 21.07.2008 за вих. № С- 802-09.

Відповідно до п.19 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину, якщо її дохід набагато перевищує дохід кожного з них і повністю забезпечує її потреби (ст. 188 СК України).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №007246 від 17.09.2008 року ОСОБА_3 встановлена 2 група інвалідності на строк до 01.09.2009 року (а.с.86) та на строк до 01.10.2011 року (а.с.109). Проте на момент утворення заборгованості він був працездатною особою, нерегулярно платив аліменти, у звязку з чим суд вважає необгрунтованими зустрічні вимоги про повне звільнення його від сплати заборгованості по аліментам.

До моменту звернення до суду із зустрічним позовом ОСОБА_3 розрахунок заборгованості та її розмір не оскаржував, у звязку з чим суд вважає, що в задоволенні зустрічних позовних вимог про звільнення ОСОБА_3 від сплати заборгованості по аліментам слід відмовити.

В частині позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення із відповідача 1% пені за кожен день прострочення від суми несплачених аліментів у розмірі 45262,80 грн., суд вважає їх необгрунтованими.

Відповідно до п.22 зазначеного Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № З, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Проаналізувавши пояснення сторін та надані ними докази, суд вважає, що хоча заборгованість по сплаті аліментів утворилась у звязку з нерегулярною їх сплатою відповідачем ОСОБА_3, він є інвалідом другої групи, фактично копію розрахунку про заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5588,68 грн. на момент закриття виконавчого провадження не отримував, частково намагався погасити заборгованість, про що вказано в наданому розрахунку (а.с.106-107), розмір визначеної позивачами пені в вісім разів перевищує заборгованість відповідача, її розрахунок суду не наданий, тому не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 182, 195, 198-201 СК України, Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5588,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судові витрати по оплаті ІТЗ судового процесу в розмірі 7,5 грн та по оплаті державного мита в розмірі 8,5 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь на користь Держави судові витрати по оплаті державного мита в розмірі 47,38 грн.

В частині стягнення з ОСОБА_3 неустойки від суми несплачених аліментів у розмірі 45262,80 гри. - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.11.2010 року.

Суддя: