Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-1424/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Бабка Г.Г.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності на самовільно збудоване та переобладнане нежитлове приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому посилались на те, що їй належить частина житлового будинку №38 по вул.Над?ярній в м.Дніпропетровську, якій згідно з рішенням виконкому Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради від 20.11.1987 року було присвоєно №2. Житловий будинок був побудований ОСОБА_5 на вільній земельній ділянці в 1953 році. В 1963 році частина цього будинку ОСОБА_5 за домашньою угодою була продана ОСОБА_6, а ним ОСОБА_7 20.11.1987 року виконавчий комітет Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради прийняв рішення №1320 «Про узаконення, прийняття в експлуатацію житлового будинку №38 по вул.Над?ярній, видачі права власності та затвердження акту ідеальних часток». Цим рішенням частину домоволодіння із 3-х кімнат узаконено за ОСОБА_7 з долею 48/100 частин та присвоєно №1, а другу двокімнатну за ОСОБА_5 з долею 52/100 частин та присвоєно квартирі №2. 05.05.1988 року рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська за ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було визнано право власності на ці частини домоволодіння. З цього часу, як і до нього, а після купівлі-продажу належної їй частини будинку вона ОСОБА_3, сплачували та сплачуємо податок за користування землею відповідно до 52/100 частин всього домоволодіння площею 466 кв.м, порядок користування яким склався традиційно на протязі багатьох років. Суперечок щодо ідеальних частин домоволодіння та порядку користування земельною ділянкою між власниками домоволодіння не має. З часу придбання будинку в 1994 році вона за свої кошти, узгодивши питання з ОСОБА_4, побудувала прибудову до будинку та переобладнала жилі приміщення. Права інших осіб при цьому порушено не було. Згідно висновку ГоловАПУ від 25.02.2008 року №10/2749 щодо оформлення правовстановлюючих документів на обєкт самочинного будівництва, розміщення індивідуального житлового будинку №38 по вул.Над?ярній, господарських будівель та споруд відповідає вимогам забудови зазначеного планувального району. Враховуючи позитивний висновок щодо результатів обстеження технічного стану будівельних конструкцій житлового будинку з прибудовами та будівлі сараю з ганком, що був виконаний ВАТ «ДНДІБП» від 2006 року; висновки, викладені в Акті перевірки дотримання санітарного законодавства СЕС Кіровського району м.Дніпропетровська від 19.01.2007 року; позитивний висновок 2-ї самостійної державної пожежної частини Головного управління МНС України в Дніпропетровській області від 15.01.2008 року, дотримуючись вимог містобудування ГоловАПУ затвердив можливість оформлення правовстановлюючих документів на самовільно збудовану прибудову А2-1 до жилого будинку та сарай «Д» з погребом та введення їх в експлуатацію. В звязку з цим, позивачка просила визнати за нею право власності на самовільно переобладнані приміщення у житловому будинку А-1 квартира АДРЕСА_1: поз.2-2 коридор площею 8,6 кв.м, поз.2-3 житлове приміщення - площею 15,2 кв.м; а також на самовільно побудовану житлову прибудову літ.А2-1, що складається з: поз.2-4 житлове приміщення площею 16,0 кв.м, поз.2-5 житлове приміщення площею 10,9 кв.м, поз.2-6 санвузла площею 6,7 кв.м, поз.2-7 кухні площею 106, кв.м, літ.а-1 тамбур площею 5,3 кв.м, сарай з ганком «Д», без додаткових актів введення в експлуатацію.

В судовому засіданні представник позиваки позовні вимоги підтримав та, посилаючись на викладені в позовній заяві підстави, просив задовольнити останню в повному обсязі.

Представник Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_4 в попередньому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. В судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності та зазначивши, що не заперечує проти позовних вимог.

Заслухавши думку представників позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.09.1994 року позивачка ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрованому в реєстрі за №1-3, придбала у ОСОБА_5 52/100 частин жилого будинку з відповідними частинами господарчих прибудов та споруд, розташованих на земельній ділянці площею 466 кв.м по вул.Над?ярній,38 в м.Дніпропетровську. 13.02.1997 року КП «ДМБТІ» за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 52/100 частин вказаного домоволодіння, про що зроблено запис в реєстрі за №499-56 (а.с.27-28).

Вказана частина домоволодіння належала ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради від 20.11.1987 року №1320 «Про узаконення, прийняття в експлуатацію житлового будинку №38 по вул.Над?ярній, видачі права власності та затвердження акту ідеальних часток», яким частину домоволодіння, що складалось із 3-х кімнат було узаконено за ОСОБА_7 з долею 48/100 частин та присвоєно №1, а другу двокімнатну за ОСОБА_5 з долею 52/100 частин та присвоєно квартирі №2 (а.с.31).

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.05.1988 року за ОСОБА_5 було визнано право власності на 52/100 частин домоволодіння по вул.Над?ярній,38 в м.Дніпропетровську (а.с.29-30).

В подальшому, після набуття права власності, позивачкою було проведено переобладнання належної їй частини домоволодіння та здійснено самовільну прибудову до будинку. Так, згідно технічного паспорту та акту про зміну часткового співвідношення від 27.06.2008 року у житловому будинку літ.А-1 позивачкою було переобладнано коридор площею 8,6 кв.м (поз.2-2), частково збільшено житлове приміщення до площі 15,2 кв.м (поз.2-3), побудована житлова прибудова літ.А2-1, яка складається з: житлового приміщення площею 16,0 кв.м (поз.2-4), житлового приміщення площею 10,9 кв.м (поз.2-5), санвузла площею 6,7 кв.м (поз.2-6), кухні площею 10,6 кв.м (поз.2-1); побудовано тамбур площею 5,3 кв.м (поз.2-7), сарай з ганком «Д» (а.с.26,60-63).

Як вбачається з висновку ВАТ «Дніпропетровський науково-дослідницький інститут будівельного виробництва» від 2006 року (ліцензія АБ №208472) технічний стан будівельних конструкцій житлового будинку з прибудовами та сараю по вул.Над?ярній,38 в м.Дніпропетровську задовільний та останні можуть експлуатуватись без обмежень (а.с.7-21).

Відповідно до містобудівного висновку щодо оформлення правовстановлюючих документів на обєкт самочинного будівництва ГоловАПУ від 25.02.2008 року №10/2749 на підставі позитивного висновку щодо результатів обстеження технічного стану будівельних конструкцій житлового будинку з прибудовами та будівлі сараю по вул.Над?ярній,38 в м.Дніпропетровську, що був виконаний ВАТ «ДНДІБП» в 2006 році; Акту перевірки дотримання санітарного законодавства СЕС Кіровського району м.Дніпропетровська від 19.01.2007 року; позитивного висновку 2-ї самостійної державної пожежної частини Головного управління МНС України в Дніпропетровській області від 15.01.2008 року, за містобудівними вимогами ГоловАПУ затвердило можливість оформлення правовстановлюючих документів на самовільно збудовану прибудову А2-1 до жилого будинку та сарай «Д» з погребом та введення їх в експлуатацію (а.с.22-25,32-33).

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частина 5 ст.319 ЦК України встановлює, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Отже, виконання робіт з будівництва повинно бути здійснено у відповідності з вимогами норм та правил будівництва, оскільки такі норми та правила спрямовані на забезпечення прав та свобод інших громадян, інтересів суспільства.

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

У відповідності до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача земельної ділянки) суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Стаття 182 ЦК України передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до пункту 10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, підставою для проведення реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна є рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна самочинного будівництва та про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна.

З урахуванням зазначених вище положень закону та обставин, встановлених судом, враховуючи, що внаслідок самочинно проведеного переобладнання та прибудови до житлового приміщення будівельні норми не були порушені, останнє згідно технічних висновків придатно до експлуатації без обмежень, а також враховуючи відсутність заперечень з боку Дніпропетровської міської ради, як розпорядника земель міста, співвласника домоволодіння та третіх осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та слід визнати за ОСОБА_3 право власності на самовільно переобладнані приміщення у житловому будинку А-1 квартира АДРЕСА_1: поз.2-2 коридор площею 8,6 кв.м, поз.2-3 житлове приміщення - площею 15,2 кв.м; а також на самовільно побудовану житлову прибудову літ.А2-1, що складається з: поз.2-4 житлове приміщення площею 16,0 кв.м, поз.2-5 житлове приміщення площею 10,9 кв.м, поз.2-6 санвузла площею 6,7 кв.м, поз.2-7 кухні площею 106, кв.м, літ.а-1 тамбур площею 5,3 кв.м, сарай з ганком «Д», без додаткових актів введення в експлуатацію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,319,331,376,392 ЦК України, ст.ст.10,11,27,58-61,169,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності на самовільно збудоване та переобладнане нежитлове приміщення задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на самовільно переобладнані приміщення у житловому будинку А-1 квартира АДРЕСА_1: поз.2-2 коридор площею 8,6 кв.м, поз.2-3 житлове приміщення - площею 15,2 кв.м; а також на самовільно побудовану житлову прибудову літ.А2-1, що складається з: поз.2-4 житлове приміщення площею 16,0 кв.м, поз.2-5 житлове приміщення площею 10,9 кв.м, поз.2-6 санвузла площею 6,7 кв.м, поз.2-7 кухні площею 106, кв.м, літ.а-1 тамбур площею 5,3 кв.м, сарай з ганком «Д», без додаткових актів введення в експлуатацію.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів заяви про апеляційне оскарження, а протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги.

Суддя С.Ю.Казак