Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Старовойта Г.С., Омельчука М.І.

при секретарі Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності на 1/2 частину спадкового майна, визнання частково недійсним договору дарування

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 26 квітня 2010 року,

встановила:

В липні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину від 21 липня 1995 року на ім'я ОСОБА_2 та про визнання за нею права власності на ? частину спадкового майна після смерті ОСОБА_4 Під час розгляду справи доповнила позовні вимоги, просила визнати частково недійсним договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 02 червня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 В обґрунтування позову зазначила, що її рідний брат ОСОБА_4 в 1973 році фактично прийняв спадщину після смерті матері, а саме - житловий будинок АДРЕСА_1. Після смерті в 1993 році ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину отримала її рідна сестра ОСОБА_2, яка в подальшому подарувала будинок своїй дочці. Постановою від 15 липня 2009 року державний нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. ОСОБА_1 посилається на те, що є спадкоємцем першої черги після смерті брата, який ще за життя віддав їй свою ощадну книжку.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 06 квітня 2010 року в позові відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. На думку апелянта рішення суду не відповідає обставинам справи, оскільки вона фактично прийняла спадщину після смерті брата і має право на половину спадкового майна.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4 Після його смерті ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1. 02 червня 2006 року вона подарувала будинок ОСОБА_3

ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину в липні 2009 року - через 16 років після смерті брата, постановою державного нотаріуса від 15 липня 2009 року їй відмовлено у видачі свідоцтва.

В судовому порядку факт прийняття позивачкою спадщини не встановлювався.

Відповідно до ст.549 ЦК України 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини або протягом цього ж строку фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку спадщину не прийняла, спадкові права не реалізувала.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в позові. Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Залишити без змін рішення Богунського районного суду м.Житомира від 26 квітня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: