Справа №2-305/10 11.11.2010 11.11.2010 11.11.2010
Справа № 22ц- 7342/10 Головуючий у 1-й інстанції Разумовська О.Г.
Категорія 5 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Величковській В.С.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення

Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 червня 2010 року

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виділ частки із майна в натурі

та зустрічним позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2007 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про виділ в натурі його частки з домоволодіння № 75 Б по вул. Чкалова в м. Миколаєві.

Позивач вказував, що йому та відповідачці належить по 9/100 частин домоволодіння, а інші частини в будинку належать ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 Їх з відповідачкою частка складається з двох жилих кімнат і приміщення кухні в житловому будинку літ. «Б» та сараю літ «В». Однак між ними не має згоди на користування спільною частиною будинку. Позивач просив виділити йому житлову кімнату та кухню, позначені на плані літ. 10-2 і літ. 10-1, а відповідачці - житлову кімнату і сарай, позначені на плані літ. 9-2 та літ. «В».

В наступному позивач уточнив позовні вимоги та просив виділити його частку в натурі, вказані вище приміщення.

У грудні 2007 року ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. Вона вказувала, що останній самовільно провів переобладнання належних їм на праві спільної власності приміщень, а саме заклав прохід в її кімнату 9-2 до коридору, пробив з кімнати вхідні двері, чим перешкоджає користуванню коридором. Тому вона просила зобовязати ОСОБА_4 убрати перегородку між кімнатою та коридором.

Судом за позовом ОСОБА_4 в якості відповідачів притягнуті інші власники будинку ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 (а.с. 133).

Справа розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 червня 2010 року в задоволенні двох позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, виділивши його частку згідно з другим варіантом наявній в справі експертизи. На думку апелянта, висновки суду суперечать доказам у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення колегія суддів приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що власниками домоволодіння 75- Б по вул. Чкалова в м. Миколаєві, яке складається з двох житлових будинків та господарських споруд є сторони у справі, маючи по 9/100 частин у будинку, а також ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які мають у власності відповідно 27/100, 1/10 , 1/5 і 1/4 часток в будинку.

В користуванні ОСОБА_4 і ОСОБА_3 знаходилися окремі приміщення в будівлі літ.Б., а саме дві житлових кімнати під літ.9-2 і літ.10-2, а також коридор під літ. 10-1. Раніше, вказані приміщення позначалися на плані відповідно літ. 9-2, 9-3 і римською цифрою 1. За планом будинку з кімнати літ. 9-2 був влаштований дверний проріз в коридор, через який здійснювався вхід із двору. В користуванні позивача знаходилася кімната під літ 10-2, а відповідачки кімната під літ. 9-2. Коридор використовувався як приміщення загального користування.

З 2004 року позивач зробив ряд перепланувань вказаних приміщень. Зокрема, він заклав дверний проріз між кімнатою літ. 9-2 та коридором, та із вікна зробив вхід у вказану житлову кімнату. В його користуванні залишилося кімната під літ.10-2 (раніше 9-3) і коридор, в якому влаштована й кухня. З 2005 року це приміщення на плані позначається як кухня.

Порядок виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності регулюється ст. 364 ЦК України. Виділ в натурі часток із житлового будинку, що є спільною частковою власністю, можливо, як це виходить з ч. 2 вказаної статті та ч. 2 ст. 183 ЦК України і розяснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок № 7 від 04 жовтня 1991 р (з наступними змінами ), якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ може мате місце також при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може зменшити або збільшити розмір частки, яка підлягає виділу за умови сплати грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

У тих випадках, коли для виділу (поділу) необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради ( ст. 152 ЖК України).

Оскільки позивачем не надано достовірних та допустимих доказів можливості виділу його частки за загаданим варіантом з врахуванням всіх вказаних обставин, суд обгрунтовано відмовив в задоволенні позову ОСОБА_4

Посилання апелянта на висновки судової будівельно технічної експертизи № 120 -13181 не можуть бути взяті до уваги.

Вказана експертиза не дає відповіді про характер переобладнань та їх вартість при виділі за 2 варіантом позивачу житлової кімнати та коридору. В експертизі не визначена вартість комунікацій які виділяються разом з частиною будинку позивачу.

Не має в ній висновків на підтвердження того, що іншим учасникам спільної часткової власності після виділу частки позивача в натурі (за викладеним ним варіантом), можуть бути виділені ізольовані приміщення які можна використовувати в якості житлових приміщень, які відповідають санітарним нормам та правилам для таких приміщень. Щодо відповідачки, то за вказаним варіантом, розробленим лише з врахуванням приміщень, що виділяються двом сторонам, то її права при такому варіанті виділу взагалі порушені, оскільки вона позбавляється права користування приміщенням за його цільовим призначенням, тобто як житловим. Крім того, цей варіант розроблявся з врахуванням того, що відповідачці виділяється сарай. Але вказаний сарай, як це виходить з доказів у справі зруйновано на стільки, що не може використовуватися за його призначенням.

Не має посилань в експертизі на можливість переобладнань приміщення, яке за другим варіантом виділяється відповідачці та можливість добудов з дозволу виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання у відповідності зі ст. 152 ЖК України.

Висновки місцевого суду підтверджується поясненнями експерта, що проводив згадану експертизу. В судовому засіданні 2 березня 2010 року він пояснив, що розробити варіанти виділу частки ОСОБА_4 зі спільної власності з урахуванням всіх співвласників домоволодіння, без проведення відповідної експертизи неможливо ( а.с. 176). Судом призначалася така експертиза, але не проведена у звязку з тим, що позивач не оплатив її вартості. Тоді як згідно зі ст. 11 ЦПК України, обовязок надавати докази в обґрунтування своїх доводів лежить на сторонах у справі.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_4 не підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 рішення не оскаржила. Однак, колегія суддів виходячи з вимог ст. 303 ЦПК України вважає за необхідне, вийшовши за межі доводів апеляційної скарги, яка не підлягає задоволенню, скасувати рішення суду в частині її позовних вимог та ухвалити нове рішення у відповідності з п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України, оскільки рішення в цій частині ухвалене з порушенням вимог матеріального й процесуального права.

Дії ОСОБА_4, який заклав дверний проріз між кімнатою, якою користувалася відповідачка і коридором загального користування переобладнаним в кухню, проведені з порушенням ст.ст. 100, 152 ЖК України, тобто без дозволу на це виконавчого органу Миколаївської міської ради та є такими, що порушують права ОСОБА_3 на користування будинком. Тоді як у відповідності зі ст.ст. 319, 321 ЦК України дії власника майна не можуть суперечити закону та порушувати прав інших власників.

За викладеного позов ОСОБА_3І підлягає задоволенню, оскільки вона відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування й розпорядження своїм майном. ОСОБА_4 необхідно зобовязати за його кошти та засоби демонтувати перегородку, встановлену замість дверного прорізу між житловою кімнатою позначеною на плані літ. 9-2 та коридором загального користування, переобладнаним в кухню під літ.10-1, в будівлі під літ. Б, усунувши таким чином перешкоди в користуванні ОСОБА_3 приміщенням загального користування та житловою кімнатою в будинку № 75-Б по вул. Чкалова в м. Миколаєві.

Розписка ОСОБА_3 датована 7 липня 2004 року про те, що вона відмовляється від належної їй частині кухні на користь позивача не має правового значення, оскільки дії ОСОБА_3, яка оспорює переобладнання, свідчать про зворотне. Більше того, сама по собі розписка не є правовстановлюючим документом.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 червня 2010 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_4 за його кошти та засоби демонтувати перегородку (закладений дверний проріз) між житловою кімнатою позначеною на плані будинку № 75-Б по вул. Чкалова в м. Миколаєві літ. 9-2 та коридором загального користування, переобладнаним в кухню під літ.10-1 в будівлі літ. Б, усунувши таким чином перешкоди в користуванні ОСОБА_3 приміщенням загального користування та житловою кімнатою в будинку № 75-Б по вул. Чкалова в м. Миколаєві.

В інший частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку .

Головуючий:

Судді: