Справа № 2-11/10
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" січня 2010 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі головуючої судді Ігнатової Г.В.

при секретарі Піх Р.Я.

з участю позивача ОСОБА_1.

відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно за заповітом,-

ВСТА1Ю13ИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Завалівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом щосилаючись на те, що 16 травня 1995р. помер її батько ОСОБА_3. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 ідеальної частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, яке в установленому законом прийняли спадкоємці за законом, в тому числі дружина померлого ОСОБА_4 03 липня 2000 року померла дружина ОСОБА_3, а мати позивача ОСОБА_4. Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді 2/3 ідеальної частини житлового будинку з надвірними будівлями, що в с. Голгоча по вул. Малий бік, 31а Підгаєцького району, яке спадкодавця заповіла в її користь згідно заповіту від 24.12.1999р..

Із-за відмови державного нотаріуса в оформленні документів, щодо прийняття спадкового майна позаповіту матері, в даний час позбавлена можливості оформити своє право на спадщину у нотаріальному порядку, тому вимушена звернутися до суду за захистомтюрушеного права.

Разом з тим. вважає, що має право на спадкове майно, так як постійно проживала в даному будинку разом з спадкодавцем та на час відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і в такий спосіб прийняла спадщину та від прийняття спадщини не відмовилась.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить визнати за нею право власності на спадкове майно по заповіту, щодо 2/3 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями, що в с. Голгоча по вул. Малий бік, 31а Підгаєцького району., оскільки вона як спадкоємець першої черги по закону та по заповіту єдина на час виникнення правовідносин вступила в управління та володіння майном.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав так як вважає, що мати повинна була повідомити його щодо вчинення заповіту в користь сестри щозивачки по справі. Оскільки про ці обставини йому по даний час нічого не було відомо ставить під сумнів законність даного заповіту і з цих підстав просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення.

Встановлено, що ОСОБА_3 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Від даного шлюбу у них є двоє дітей : ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про їх народження, сторони по справі.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, який розташований в с. Голгоча по вул.Малий Бік, 31а Підгаєцького району побудовано подружжям ОСОБА_2.; Даний двір відносився до колгоспного двору та на час припинення існування двору кожному з членів двору, яким були батьки сторін: ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4, виходячи з ;.ринципу рівності часток усіх колишніх членів двору належало 1/2 ідеальної частки в майні двору, про що свідчить довідка сільської ради. Даний факт не спростовано ніким із сторін по справі.

Заслуговує на увагу суду те, що сторони, обоюдно підтвердили проте що з 1983-1984 років вони в будинку батьків не проживали, а вибули на інше місце проживання. Отже ніхто з них частки в майні колгоспного двору не набув .

З матеріалів справи вбачається, що 16 травня 1995р. ОСОБА_3 помер, про що в книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис № 16,. що підтверджується свідоцтвом про смерть .

Після його смерті відкрилась спадщина за законом у вигляді !4 частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями по вищевказаній адресі.

Спадкоємцями першої черги за законом померлого ОСОБА_3 залишились його дружина ОСОБА_5 та діти ОСОБА_2 і ОСОБА_1

На час відкриття спадщини на день смерті ОСОБА_3 правовідносини регулювались нормами ЦК України ( в редакції 1963р.)

Разом з тим, відповідно до ст. 549 зазначеного закону визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив в управління та володіння спадковим майном.

Зазначені спадкоємці, протягом встановленого строку від моменту відкриття спадщини з заявою про її прийняття до нотаріальної контори не звернулись.

Однак установлено, що мати сторін ОСОБА_4 продовжила проживати в зазначеному будинку, користувалася побутовим майном, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном померлого, та в такий спосіб прийняла спадкове майно.

Крім того на час виникнення правовідносин між спадкоємцями було досягнуто згоди. Щодо розподілу спадкового майна, яке належало померлому ОСОБА_3 і ніхто з них не заперечував щодо такого порядку спадкування, про що підтверджують їх цокази та дані обставини викладені в довідці виконкому Голгочанської сільської ради.

Зважаючи на ці обставини, суд визнає факт прийняття спадкового майна, як спадкоємцями першої черги за законом в порядку ст. 549 ЦК України , від моменту відкриття спадщини та на час виникнення правовідносин.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що мати еторіщЩур Г.І., в порядку спадкування стала власником будинковолодіння, щодо 2/3 ідеальної частки та іншого спадкового майна. Крім того, як встановлено в суді, мати сторін немала можливості нотаріально оформити прийняття спадщини, так як була людиною похилого віку, через те по стану здоровя не змогла своєчасно звернутись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті чоловіка.

Також в порядку спадкування за законом набули право на спадкове майно, що

залишилось після смерті батька ОСОБА_3 його діти: ОСОБА_2 і ОСОБА_1, кожного з

них частка становила по 1/6 ідеальної частини житлового будинку з відповідними

надвірними будівлями. Дані обставини не заперечили та не спростували, сторони по

справі.

Пояснення сторін свідчать про те, що їх мати ОСОБА_4 хворіла. Після смерті батька догляд за нею здійснювала, дочка, позивачка по справі, яка переїхала на постійно проживати в будинок батьків.

З представлено свідоцтва про смерть, що 05 липня 2000р. ОСОБА_4: ОСОБА_6 померла, про що в книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис №31

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді: 2/3 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями, що в с.Голгоча, Підгаєцького району.

На все своє спадкове майно спадкодавець при житті склала заповіт в користь ОСОБА_1 Дане підтверджується заповітом складеним 24 грудня 1999р p., який ніким не оскаржувався і не скасований.

Відповідно до ст.534 ЦК України ( в редакції 1963р.), норми якої діяли на час відкриття спадщини право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Зазначений спадкоємець ОСОБА_1 в грудні 2009р. звернулася з заявою про прийняття

спадщини до нотаріальної контори. Однак установлено, що вона продовжила проживати в

зазначеному будинку, після смерті матері та користувалася побутовим майном, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном померлої, та в такий спосіб прийняла спадкове майно.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, щодо незаконності заповіту, лише з тих підстав, що він про нього не знав і про це його мати не повідомляла, як на підставу заперечення щодо позову, оскільки за змістом вищезазначеної норми саме по собі неповідомлення спадкодавця про вчинення заповіту інших спадкоємців, не може оути підставою для усунення особи від права на спадкування за заповітом, якщо, судом не скасовано цей заповіт.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за-законом має право. прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Виходячи з даної норми Закону позивачка має право на спадкування за заповітом.

За свідченням позивачки, нотаріус усно відмовив у видачі свідоцтва про прийняття спадщини по заповітом мотивуючи на невідповідність поданих документів законодавству, оскільки не мали права на отримання свідоцтва на право власноті на жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що в сГолгоча по вул.Малий бік, 31 Підгаєцького району на 1/2 ідеальної частини , які видані на ОСОБА_4, оскільки остання на момент видачі даного свідоцтва про право власності померла.

Однак з таким твердженням суд погодитись не може та вважає відмову протиправною з тих підстав, що на момент подачі документів державному нотаріусу цей правовстановлюючий документ на будинковолодіння не втратив законної сили. Вказаний документ не може вважатись таким, що видано незаконно чи не відповідає законодавству, допоки цей факт не встановлено в судовому порядку з розглядом питання по суті за зверненням зацікавленої сторони і він не скасований державним органом чи судом, як це передбачено законодавством.

Відповідно до вимог чинного законодавства, нотаріус не належить до осіб, які повинні вирішувати питання про законність акта сільської ради, допоки його незаконність не встановлена компетентним органом у порядку передбаченому законодавством. Відповідно: нотаріус зобов'язаний був вирішити питання прийняття спадщини по заповіту та видати свідоцтво про право на спадщину на підставі поданих документів, оскільки таке право передбачене законом.

Враховуючи те. що згідно Закону, позивачка має право на спадкування за заповітом, спадщини, яка відкрилась після смерті її матері і від прийняття спадщини не відмовилася, суд вважає, що відповідно до змісту вищезазначеного закону позов є обґрунтований, а тому за ОСОБА_1слід визнати право власності на спадкове майно по заповіту ОСОБА_4

На підставі наведеного , керуючись ст.534, 549 ЦК України (в редакції 1963р) ст.1223,1268 ЦК України , ст.ст. 10,60. 213,215. 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Визнати за ОСОБА_7 право власності на спадкове майно по заповіту: ОСОБА_4 щодо спадкового майна- 2/3 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями, що в сГолгоча по вул.Малий бік, 31а Підгаєцького району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. Заява про апеляційне оскарження рішення Підгаєцького районного суду подається в апеляційний суд Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або без попереднього подання такої заяви в строк встановлений для її подання.

Головуючий: ОСОБА_8