23.03.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-708 2010 р.
Головуючий в 1 інстанції Дорошинська В.Е.
Категорія: Доповідач: Воронцова Л.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року березня місяця 23 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Стародубця М.П.

Суддів: Воронцової Л.П., Фурман Т.Г.

При секретарі:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 26 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 посилалася на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2004 року, зареєстрованого Зміївською сільською радою Бериславського району Херсонської області, актовий запис №6.

Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З серпня 2009 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, разом не проживають, дитина проживає з позивачкою.

Позивачка зазначає, що дохід відповідача на місяць складає, як їй відомо, 3000 грн.

На підставі ст.ст.180-182, 184 СК України, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина в розмірі 1000 грн. на місяць з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 26 січня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати, постановити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.11.2009 року і до досягнення дитиною повноліття, а також покласти судові витрати у справі на них з позивачкою порівно.

В письмових заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія судців вважає апеляційну скаргу підлягаючою зацоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2004 року, актовий запис №6 та мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5,6). З серпня

2009 року сторони припинили шлюбні стосунки, разом не проживаються, дитина проживає з матір'ю (а.с.7). Домовленості щодо способу виконання обов'язку батьком утримувати дитину сторони не досягли.

ОСОБА_2 працює на постійній основі з 10.08.2009 року електрозварником у ТОВ «Херсонська виробничо-будівельна компанія» і його заробіток за серпень-грудень 2009 року склав 3375 грн. (а.с.10, 37).

Задовольняючи позов ОСОБА_3 та стягуючи з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1000 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з обставин справи, матеріального становища та стану здоров'я дитини, та матеріального становища платника аліментів.

Однак з висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає обставинам справи та до нього суд дійшов у порушення норм матеріального права, що відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для його зміни.

Так, відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Аліменти у твердій грошовій сумі присуджуються у разі отримання батьком дитини доходу.

Джерела доходу та докази його отримання повинен надати позивач суду. ОСОБА_3, у порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, доказів отримання доходу відповідачем та його розміру суду не надала, а лише висловила припущення, з якого суд виходив задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача щомісячно аліменти в розмірі 1000 грн.

Про те, в матеріалах справи є довідки, які свідчать, що відповідач працює на постійній основі і отримує щомісячно заробітну плату (а.с.10,37), з огляду на що, та у відповідності до положень ч.3 ст.181 СК України, аліменти повинні присуджуватися у частці від його заробітку і дана сума не може бути меншою, ніж мінімальний розмір, встановлений ч.2 ст.182 СК України.

Доводи апеляційної скарги щодо залежності позовних вимог про стягнення аліментів від факту розірвання шлюбу між батьками дитини, досягнення між ним та позивачкою домовленості щодо способу виконання обов'язку по утриманню дитини, відсутність у позовній заяві відомостей про можливого представника позивачки - не ґрунтується на законі, не стверджені доказами та висновки суду не спростовують і підлягають відхиленню.

Доводи апелянта стосовно покладення судових витрат на нього та позивачку порівну, не ґрунтується на законі та підлягають відхиленню, оскільки відповідно до положень ч.3 ст.88 ЦПК України вони покладаються на відповідача.

Рішення суду, з огляду на вище зазначене підлягає зміні з зазначенням про стягнення аліментів з відповідача у частці, яка з урахуванням пояснень відповідача про визнання розміру аліментів в сумі 400 грн. щомісячно та його середньомісячного заробітку, обставин, зазначених у ч.1 ст.182 СК України, на думку колегії суддів повинна складати 1/2 частину заробітної плати ОСОБА_2 щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 20 січня 2010 року змінити, зазначивши про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на неповнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі Уг частину його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: