Апеляційний суд Рівненської області
Справа №22-7876/2010р. Головуючий в суді І інст.: ОСОБА_1
Категорія №57 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого: судді - Малько О.С.

суддів: Григоренка М.П., Хилевича С.В.

при секретарі: Сеньків Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області на рішення Дубенського міськрайонного суду від 2 липня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Дубенському районі Рівненської області про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень у відмові виплати доплати до пенсії як соціальної допомоги "дітям війни", -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 2 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області на користь ОСОБА_3 надбавку до пенсії як "дитині війни" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в сумі 2392 грн. 65 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В поданій на постанову суду першої інстанції апеляційній скарзі відповідач вказує, що рішення суду не відповідає вимогам законодавства, прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про визнання протиправною діяльності відповідача.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка відноситься до категорії "діти війни", перебуває на обліку у відповідача і згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 17 ст.77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" зупинено на 2006 рік дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Законом України від 19 січня 2006 року № 3367-IV внесені зміни до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" , відповідно до яких виключено п.17 ст.77, а ст.110 викладена в іншій редакції. Зокрема, встановлено, що державна соціальна підтримка дітей війни, передбачена ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджується у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної ОСОБА_3 України з питань бюджету.

За наведеного місцевий суд прийшов до правомірного висновку про те, що позовні вимоги стосовно підвищення до пенсії "дітям війни" за 2006 рік не підлягають до задоволення, оскільки Кабінетом Міністрів України у 2006 році не визначено порядку нарахування та виплати надбавки до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Обґрунтовуючи рішення щодо вимог позивача, за 2007 рік, то судом правильно враховано, що п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", було зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень окремих статей Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", яким зупинено дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів, є обов'язковим до виконання на всій території України. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони та інші правові акти, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Аналогічні правовідносини склалися в 2008 році, оскільки зміни до ст.6 вищезазначеного Закону, що внесені п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-пр/2008.

Таким чином в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та в період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідач був зобов'язаний нараховувати та сплачувати надбавку до пенсії в розмірі, встановленому ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що поняття "мінімальна пенсія за віком", про яке йдеться в ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосуються "дітей війни" відповідно до ст.6 Закону, є безпідставними. Положення ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Разом з тим, суд дійшов неправильного висновку про задоволення позовних вимог шляхом стягнення конкретної суми надбавок до пенсії, оскільки заявлений позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 15, ст. 307, ст.ст. 315, 317 ЦПК України ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.304-1 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області задовольнити частково.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 2 липня 2010 року скасувати.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком в розмірі, встановленому Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Рішення суду апеляційної інстанції є остаточним і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: