У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі :головуючого судді - Бурко Р.В. при секретарі - Кац І .В., розглянувши у попередньому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпеченя позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання спадковим майном та визнання права на спадкове майно.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на усе нерухоме майно, що розташоване по АДРЕСА_1, власниками якого зареєстровано ОСОБА_2 (5/6 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.05.2008 року № 3-792, свідоцтва про право на спадщину від 28.02.1996 року № 2-245) та ОСОБА_4 (1/6 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.02.1996 року № 2-245).

В обгрунтування заяви зазначив, що до Кіровського районного суду м. Кіровограда, ним, ОСОБА_1, подано позовну заяву до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання спадковим майном та визнання права власності на спадкове майно.

У позовній заяві зазначено, що з дозволу та за допомогою його діда, ОСОБА_5, та баби, ОСОБА_6, його батьками, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у 1971 році на земельній ділянці АДРЕСА_1, було розпочато будівництво будівлі для проживання у ній в подальшому. На теперішній час власниками житлового будинку АДРЕСА_1 є мій дядько - ОСОБА_2 (5/6 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.05.2008 року № 3-792, свідоцтва про право на спадщину від 28.02.1996 року № 2-245) та мій батько- ОСОБА_4 (1/6 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.02.1996 року № 2-245). ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 помер, про що було здійснено запис в книзі реєстрації актів про смерть 10.09.2004 року та видано свідоцтво про смерть міським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції серії НОМЕР_1. Після смерті мого батька я звернувся до Другої Кіровоградської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте, отримати відповідний документ не має можливості.

Ні його дідом та бабою, ні батьками, не було отримано дозволу на виконання будівельних робіт на земельній ділянці щодо будівництва будівлі крім уже зведеного житлового будинку відповідно до договору забудови від 01.06.1954 року. Звернувшись до відповідних установ з питання отримання дозволу на завершення будівництва, в усній формі мені було відмовлено, оскільки не є власником земельної ділянки. Звернувшись з приводу отримання оригіналів документів до свого рідного дядька, ОСОБА_2, ним було відмовлено у наданні оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку і будинок. Більше того, відповідач запевнив його, що особисто надасть документи до відповідних установ про отримання правовстановлюючих документів на збудовану будівлю. Проте, протягом декількох років, відповідач умисно ухилявся від отримання відповідних документів. За останні декілька місяців з'ясувалась причина такої поведінки. На теперішній час, його дядьком, відповідачем ОСОБА_2, вжито усіх засобів для того, щоб позбавити ОСОБА_1 можливості проживати окремо від нього у будівлі, збудованій батьками за допомогою діда та баби. Користуючись тим, що будівля, яка була збудована дідом, бабою та батьками є самочинною, дядько, умисно позбавляє ОСОБА_1

О.А. можливості проживати у цій будівлі та користуватись комунікаціями газо- та водовідведення, а також електромережі.

Більше того, відповідач має на меті знести будівлю у якій я мешкаю та позбавити мене взагалі можливості користуватись спадковим майном.

Відповідно до ст. 152 ЦПК позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосовувати кілька видів забезпечення позову.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову накладення арешту на майно та заборону вчиняти дії щодо нерухомого майна пов'язано з тим, що вирішення цивільної справи і ухвалення судом рішення за моєю позовною заявою навіть в разі задоволення позову, унеможливить виконати рішення суду і реально отримати відповідні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, так як дії відповідачів можуть бути спрямовані на унеможливлення виконання судового рішення в подальшому (знесення будівлі, господарських споруд, унеможливлення користування майном).

Враховуючи вище викладене, заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь' у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Все зазначене дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Тому на майно, зазначене позивачем, необхідно накласти арешт.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,-

У ХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на усе нерухоме майно, що розташоване по АДРЕСА_1, власниками якого зареєстровано ОСОБА_2 (5/6 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.05.2008 року № 3-792, свідоцтва про право на спадщину від 28.02.1996 року № 2-245) та ОСОБА_4 (1/6 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.02.1996 року № 2-245)

Копію ухвали для відому та виконання направити відділу Державної виконавчої служби Кіровського району м. Кіровограда, Єдиний реєстр обтяження нерухомого майна, КООБТІ, Друга державна нотаріальна контора м. Кіровограда.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Р. В. Бурко