Справа №2-1504/10 08.12.2010 08.12.2010 08.12.2010
Провадження №22ц-8555/10
Справа № 22ц-8555/10 Головуючий у 1-й інстанції Тихонова Н.С.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

08 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Вовненко Г.Ю.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Буренкової К.О.,

при секретарі Шпонарській О.Ю.,

за участю:

- представника позивача ОСОБА_2,

- представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2010 року

за позовом

Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_4

про

стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» ( далі - ВАТ КБ «Надра» ) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 18 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній надано кредит в іноземній валюті в розмірі 28 600 доларів США на строк до 15 вересня 2022 року зі сплатою відсотків, комісії в порядку і на умовах, визначених Договором.

Того ж дня між ВАТ КБ «Надра» і відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язався перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Позичальником зобов'язань по кредитному договору.

В забезпечення виконання умов кредитного договору між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 як майновим поручителем за договором був укладений договір іпотеки нерухомого майна, а саме квартири № 2, що розташована по вул. Лінія перша будинок 34- А.

Оскільки позичальник ОСОБА_5 в порушення умов кредитного договору не здійснювала погашення суми кредиту в повному обсязі, у звязку із чим утворилася заборгованість за кредитом, яку банк просив стягнути солідарно з відповідачів в сумі 32 664, 43 доларів США, що еквівалентно 261 217 грн. 45 коп.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором 261 217грн. 45 коп. та вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 08/09/2007/840К-2088 строком на 180 місяців на суму 28 600 доларів США зі сплатою за користування кредитом 14,49 % відсотків річних. В забезпечення виконання зобовязань за цим договором 18 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, за умовами якого остання зобовязалася перед банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором.

В забезпечення виконання умов кредитного договору між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 як майновим поручителем за договором 18 вересня 2007 року був укладений договір іпотеки нерухомого майна, а саме квартири № 2, що розташована по вул. Лінія перша будинок 34 - А.

В порушення умов кредитного договору, ОСОБА_5 не виконує свої зобовязання по погашенню кредиту в повному обсязі.

За таких обставин, суд обґрунтовано у відповідності до ст.ст. 526, 554, 1050, 1054 ЦК України задовольнив позов та стягнув з обох відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором станом на 09 вересня 2009 року.

Доводи ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що зміст спірного кредитного договору суперечить вимогам діючого законодавства, оскільки у договорі зобовязання виражене в іноземній валюті, є безпідставними.

Так, ст. 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня, але при цьому не встановлено якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Основним законодавчим актом, який регулює такі правовідносини є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року (далі - Декрет КМУ) (з наступними змінами), який не містить заборони надання кредиту в іноземній валюті. Отже, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, банк діяв в межах своїх повноважень та на підставі вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не встановив дійсний розмір заборгованості не можуть бути прийняті до уваги, оскільки іншого розрахунку відповідачем не надано, а із змісту представлених нею квитанцій про оплату вбачається, що погашення кредиту відповідачкою проводилось після винесення судового рішення.

Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на скрутне матеріальне становище не має правового значення, оскільки ця обставина не впливає на визначення розміру заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді