Солонянський районний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді - Іванченка 0.10..

при секретарі - Більченко І.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування позову посилається на те. що він з відповідачкою в період з червня 1981 року по серпень 1995 року, знаходився у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу ними було придбане спільне нерухоме майно: будинок с господарськими спорудами АДРЕСА_1 Право власності на будинок оформлено на відповідачку. Просить поділити між сторонами будинок с господарськими спорудами АДРЕСА_1. визнати за ним право власності на 1/2 частини будинку та господарських споруд.

У судовому засідання позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові та просив поділити будинок по запропонованому експертизою варіанту.

Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те що вона не бажає: ділити спірний будинок. Прохали застосувати строк позовної давності за ст. 72 С К України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що він є рідним сином позивача та відповідачки. Після розлучення у 1995 році він залишився проживати разом з батьком. З 1995 року відповідачка разом з ним та батьком не проживала матеріатьної допоги не надавала в утриманні та благоустрію будинку участі не приймала. В будинку постійно проживав він та його батько, а після того як він одружився стала проживати його дружина та малолітня донька. З 1995 року жодної претензії ані йому. ані батькові щодо розділу майна не заявляла.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі червня 1981 року по серпень 1995 року(а.с.10). Підчас шлюбу ними, за спільні гроші було придбане спільне нерухоме майно: будинок с господарськими спорудами АДРЕСА_1), (а.с. 7-9).

Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Стаття 70 Сімейного Кодексу України, передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не передбачене домовленістю між ними та шлюбним договором.

За висновком судової будівельно - технічної експертизи № 1226/1227-09 від 26.01.2010 р. можливий один варіан; розділу будівлі та господарських споруд по вул. АДРЕСА_1) (а.с, 55- 63).

Таким чином, дослідивши запропонований експертом варіант, суд дійшов до висновку, що даний варіант надає можливість провести розділ будівлі та господарських споруд на максимально рівні частки, що відповідає інтересам сторін і не порушує їхнє законне право на майно.

Вартість квартири АДРЕСА_1 1/2 частини в житловому будинку разом з дворовими будівлями та спорудами 39722 грн що на 45 гри. 50 коп. більше ідеальної долі (39767.50грн.).

Тобто, різниця в розмірі 45 грн. 50 коп.. покладаються судом на позивача в якості грошової компенсації на користь відповідачки.

Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності, згідно ст. 72 СК України, суд приходе до висновку, шо у даній справі позовна давність не підлягає застосуванню. Оскільки, за абз. 2 ч. 2 сі, 72 СК України, умовою застосування позовної давності є порушення прав на майно одним із співвласників. У зв'язку з цим позовна давність не розпочнеться, якщо після розірвання шлюбу права того, хто залишив свою частку у спільному майні за попереднім місцем проживання, не вимагаючи його поділу, не будуть порушені колишньою дружиною або чоловіком. Згідно довідки Сурско- Михайлівської сільської ради Солонянського району (а.с.11). відповідачка в оспорюванному будинку не проживала з 1995 року, (після розлучення з позивачем), спільного господарства, не вела в ремонті і благоустрої житлового будинку не приймала, тобто па спірне майно не претендувала і вимог до позивача не заявляла.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 63. 68. 69 70. 71. 72 СК України, ст. ст. 248-1, 248-9 ЦІІК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі

Розділити між ОСОБА_1 га ОСОБА_4 спільно нажите майно - житловий будинок АДРЕСА_1 надавши ОСОБА_1 у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 (по варіанту розділу передбаченому експертизою) з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. «А»: приміщення - 1-1 (5,4 кв.м.) - коридор, приміщення - 1-4 (9,8 кв.м.) - кімната, приміщення - 1-5 (10,4 кв.м.) - кімната, приміщення - 1-6 (6,1 кв.м.) -- кухня, разом 31.7 кв.м. а також Уг споруд, колодязь, погріб «В».

ОСОБА_2 нала ги при натну власність квартир) АДРЕСА_2 (по варіанту розділу передбаченому експертизою) з наступними приміщеннями в житловому будинку: приміщення 1-2 (7.02 кв.м.) - кухня, приміщення 1-3 (20.9 кв.м.) - житлова кімната, приміщення 1-7 (3,28 кв.м) - коридор, разом 31.2 кв. м., а також [А споруд, сарай «Г». сарай «Д».

С тягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплат і державного мита у розмірі 398 (триста дев'яносто вісім) гривень та витрати на проведення експертизи у розмірі і 835 (тисяча вісімсот тридцять п'ять) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у роімірі 45 (сорок п ять гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-депний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, а поданням її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 с г 295 ЦПК України.

Суддя О.Ю. Іванченко