Справа № 2-2710 за 2010р.
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді Коломієць В.В., при секретарі - Наумкіной І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради про покладення зобовязання вчинити певні дії, стягнення заборгованості по виплатам,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району м.Миколаєва та Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.02.2007р. у неї народилася дитина. За твердженням позивачки розмір допомоги при народженні дитини, який їй був виплачений відповідачем, не відповідає вимогам с.41 Закону України від 18.01.2001р. № 2240-ІІІ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (в редакції до внесення змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»). Крім того, на думку позивачки, їй невірно нараховувалася та виплачувалася допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просила визнати неправомірними відмови відповідачів в проведенні перерахунку призначеної їй допомоги при народженні дитини і допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з травня 2007 року по грудень 2009 року та зобовязати відповідачів нарахувати різницю в розмірі 1265грн. допомоги при народженні дитини та 16048грн.52коп. допомоги по догляду за дитиною і стягнути з Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради на її користь вказані суми.

У попередньому судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги, заявляючи позов лише до Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради, оскільки Управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району м.Миколаєва не є юридичною особою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала.

Представник відповідача - ОСОБА_2 - позов не визнав, посилаючись на невідповідність позовних вимог ОСОБА_1 вимогам законодавства та відсутність належного фінансування з боку держави.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 3 Закону України від 21.11.1992р. № 2811 -XII «Про державну допомогу сімям з дітьми» (далі - Закон № 2811-XII) передбачено виплату матерям допомоги у звязку з вагітністю та пологами; одноразової допомоги при народженні дитини; допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та інших видів допомоги.

Позивачка має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус особи, застрахованої в системі загальнообовязкового соціального страхування, перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За призначенням допомоги до управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради звернулася у встановленому порядку. У звязку з чим відповідачем, починаючи з лютого 2007 року, позивачці виплачувалась допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та допомога при народженні дитини у розмірах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік та п.9 «Порядку призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам застрахованим в системі загальнообовязкового соціального страхування», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 13 від 11.01.2007 року.

Відповідно до довідки відповідача № 3113 від грудня 2009р. позивачці була виплачена одноразова допомога при народженні та допомога по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку з урахуванням індексації (а.с. 17, 18).

Згідно вказаної довідки одноразова допомога при народженні дитини була виплачена позивачці одноразово в сумі 3400грн. та протягом 12 місяців - по 425грн. Відповідно до ст.12 Закону № 2811-XII допомога при народженні дитини надається в сумі, кратній ,22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у 9-кратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом 12 місяців в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що одноразова допомога при народженні була виплачена відповідачем позивачці у належному розмірі, відповідно до вимог діючого на час народження її дитини законодавства, в звязку з чим вимоги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними відмови відповідача в проведенні перерахунку призначеної їй вищевказаної допомоги та покладанні зобовязання щодо нарахування різниці в розмірі 1265грн. є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Згідно статті 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ ( в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) субєктами загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням є застрахована особа, страхувальник та страховик. При цьому, страховиком є Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. За частиною 3 статті 9 вказаного закону Фонд є некомерційною самоврядною організацією.

Частиною 1 статті 19 закону № 2240 -III передбачено, що основним джерелом формування коштів загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, є страхові внески страхувальників-роботодавців і застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Статтею 42 Закону № 2240 - III передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має застрахована особа (один із батьків дитини, усиновитель, баба, дід, інший родич або опікун), яка фактично здійснює догляд за дитиною

Статтею 43 Закону № 2240-ІІІ передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Правління Фонду ні в 2007, ні в 2008 роках розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не встановлювало.

Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, починаючи з 1 січня 2007 року, не здійснює виплату допомоги по догляду за дитиною до досягненні нею трирічного віку, страхувальники (субєкти господарювання) не мають права здійснювати призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за рахунок коштів Фонду та відображати ці витрати в звітності по коштах загальнообовязкового державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-У та пунктів 23,24,25 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-УІ від 28 грудня 2007 року виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється у 2007 та 2008 роках за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

Статтею 5 Закону № 2811-XII передбачено, що всі види державної допомоги сімям з дітьми, крім допомоги у звязку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другої статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Згідно Наказу Міністерства Праці та Соціальної Політики України № 453 від 06.12.2006 року передано функції призначення та виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам від страхувальників та робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень органам праці та соціального захисту населення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2007 року № 13 затверджений Порядок призначення і виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування та особам, не застрахованим у системі загальнообовязкового державного страхування, який втратив чинність з 1 березня 2008 року відповідно до Постанови КМ України від 22 лютого 2008 року № 57. Згідно пункту 2 цього Порядку призначення і виплата цих видів допомоги з 1 січня 2007 року здійснюється органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання застрахованих осіб. З 1 березня 2008 року питання щодо порядку призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулюється Постановою КМ України від 27 грудня 2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» зі змінами внесеними Постановою КМ України від 22 лютого 2008 року № 57. Також питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регламентується Постановою КМ України № 32 від 16 січня 2007 року поквартально у 2007 році.

Нарахування та виплата допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна здійснюватися у 2007, 2008 і 2009 роках на підставі ст. ст.12,15 Закону № 2811-XII зі змінами та доповненнями внесеними законами про Державні бюджети на 2007 та 2008 роки, з врахуванням рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі № 1029/2007, яким визнанні неконституційними статті 56, 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

На виконання рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі № 1-29/2007 з 9 липня 2007 року була відновлена дія статті 12 та 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в частині виплати допомоги при народженні дитини у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Вказане рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляду ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними, внаслідок чого при розрахунку розміру допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідачу слід було керуватися ст.ст.12,15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції діючої до набрання законної сили Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», згідно якої: допомога при народженні дитини надається у сумі кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини, а допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, починаючи з дня прийняття Рішення Конституційного суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. та до 31.12.2007 р., оскільки відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані рішенням неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ч.2 ст.150 Конституції України до повноважень Конституційного суду України належить: офіційне тлумачення Конституції України та законів України. З питань, передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обовязковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином, наведені норми свідчать про неправомірність дій відповідача щодо невиплати позивачці у період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107 - VI від 28.12.2007 рік прийнято нову редакцію статті 15 та пункту 3 розділу VIII Прикінцеві положення Закону № 2811-XII. У відповідності до цих норм допомога по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку у 20008 році надавалася у розмірі, що дорівнює між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130гривень. Також із Закону № 2811-XII були виключені норми, за якими право на отримання допомоги за цим законом мани лише особи - незастраховані в системі загальнообовязкового державного соціального страхування. Ці зміни неконституційними не визнано. Водночас, пунктом 25 Розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було виключено ст.43 Закону № 2240-ІІІ, яка встановлювала інший розмір допомоги за дитиною до досягнення нею трирічного віку для осіб - застрахованих в системі загальнообовязкового державного соціального страхування. Таким чином, в період з 1 січня по 22 травня 2008 року розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для осіб, застрахованих в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, регулювався ст.15 Закону № 2811-XII, а з 22 травня 2008 року спірні правовідносини регулювалися також ст.43 Закону №2240-111.

Вирішальним у подоланні колізії законів, що мають однакову юридичну силу та по різному встановлюють розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, є питання пріоритету законів. За наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, пріоритет має той закон, який прийнято пізніше (рішення Конституційного Суду України від 03.10.19997р. № 4-зп у справі про набуття чинності Конституції України). Нову редакцію статті 15 Закону № 2811-XII прийнято 28.12.2007 року. Стаття 43 Закону № 2240-ІІІ діяла у часі раніше, а, крім того, обовязок визначати розмір та сплачувати допомогу покладала не на органи соціального захисту населення, а на Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Отже, пріоритетним у застосуванні до спірних правовідносин у 20008 році є стаття 15 Закону № 2811-XII в редакції від 28.12.2007р.

Згідно ст.46 Закону України від 26.08.2008р. № 835- VI «Про Державний бюджет на 2009 рік» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2811-XII призначалась і виплачувалась в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Отже, судом встановлено, що з 01.01.2008 року по грудень 2009 року (тобто, у межах позовних вимог) нарахування та виплата відповідачем цих видів допомоги проводилася у відповідності до чинного на той час законодавства, відповідач діяв правомірно та в межах своїх повноважень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що судовому захисту підлягають права позивачки тільки за період з 09.07.2007 р. до 31.12.2007 року

Доводи представника відповідача щодо правомірності його дій із посиланням на відсутність бюджетного фінансування для здійснення соціальних виплат не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на те, що питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Також необхідно зазначити, що відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч.2 ст.1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Ураховуючи наведене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності їхніх дій - зобовязати провести нарахування/перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Враховуючи, що допомога позивачці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму визначеного для дітей віком до 6 років на час судового розгляду справи за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року відповідачем не призначалася та не нараховувалася, суд вважає за можливе лише покласти на відповідача обовязок прийняти рішення з урахуванням змісту права позивачки, яке було підтверджено судом. А саме, зобовязати відповідача до вчинення певних дій, тобто до призначення, донарахування та виплати позивачці недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день виплати допомоги по догляду за дитиною за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року.

Керуючись ст.ст.10, 11,60,212-214 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобовязати Департамент праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради здійснити перерахунок державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про

державну допомогу сімям з дітьми» у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до 6 років, що була призначена ОСОБА_1, за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., та виплатити перераховану допомогу ОСОБА_1

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський райсуд м.Миколаєва шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: