СПРАВА № 2-668/10 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 р. смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - Венедиктовій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка цивільну справуза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Відділ

земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області, ОСОБА_4 нотаріальнаконтора Харківського району Харківської області, Харківська районна державна адміністраціяХарківської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки тавідміни його державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3, третіособи: Відділ земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області, ОСОБА_4 нотаріальна контора Харківського району Харківської області, Харківська районна державнаадміністрація Харківської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельноїділянки та відміни його державної реєстрації.

Свої позовні вимоги мотивуючи тим, що в травні 2008 року їй стало відомо, що в книзіреєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) КСП «Березівка» є запис, що згідно договорукупівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за № 2-1008 від 22.02.2000 року власникомземельної ділянки (паю) є відповідач. Крім того позивач зазначає, що їй стало відомо, що 28липня 2000 року вона нібито уклала договір купівлі продажу права на земельну частку (пай),посвідчене сертифікатом, площею 4,43 умовних кадастрових гектарів. Також позивач зазначає, що договору купівлі продажу вона не укладала, сертифікат на земельну частку (пай)не отримувала її було введено в оману щодо предмету договору оскільки вона вважала що підписує договір оренди.

В судове засідання зявився представник позивача який повністю підтримав позовнівимоги. Відповідач та його представник, представник Другої Державної нотаріальної конториХарківського району Харківської області які проти позову заперечували. Представник Відділу земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області та Харківської районної

державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявилися проте надали судузаяви з проханням розглядати справу за їх відсутності.

Суд вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника

відповідача, представника Другої Державної нотаріальної контори Харківського району

Харківської області дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами вважає, що

позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 липня 2000 року між ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу права на земельну

частку (пай), посвідченого сертифікатом серія ХР № 0275033 зареєстрованого 22 березня 2000

року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 90.

Вказаний договір посвідчений 28 липня 2000 року державним нотаріусом Другої

Харківського району державної нотаріальної контори ОСОБА_5

Позивач в обґрунтування своїх доводів щодо недійсності оспорюваного договору

купівлі-продажу посилається на ст.ст. 48, 55, 56, 57 ЦК України в ред. 1963 р., що були

чинними на час укладення спірного договору.

Згідно уточненої позовної заяви позивач підтвердила факт підписання договору купівлі-продажу, але посилалася, що при підписанні договору вона була введена в оману щодо його предмету, їй не було розяснено змісту договору, позивач була впевнена, що укладає договір оренди.

Відповідно до ст.. 56 ЦК України в ред. 1963 угода, укладена внаслідок помилки, що має

істотне значення, може бути визнана недійсною за позовом сторони, яка діяла під впливом

помилки.

Виходячи з аналізу вказаної норми обставини, щодо яких помилилася сторона

правочину мають існувати саме на момент вчинення правочину.

Між тим позивач не довела, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має

істотне значення.

Відповідно до ст.. З Закону України «Про оренду землі» (в редакції закону, що діяла на

час укладання спірного договору купівлі-продажу) оренда землі - це засноване на договорі

строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для

здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Отже, договір оренди передбачає платне володіння і користування земельною ділянкою.

Між тим, предметом спірного договору купівлі-продажу є право на земельну частку пай.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. «Про порядок

паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і

організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у

колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського

підприємства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

На момент укладання спірного правочину позивачу не була виділена у натурі конкретна

земельна ділянка, в зв»язку з чим твердження позивача про її намір передати в оренду земельну ділянку є безпідставними.

Крім того, позивач не надала доказів, що вона вчиняла будь-які дії про витребування від

відповідача орендної плати, а відповідач в свою чергу вчиняв будь-які дії по її сплаті або

відмові в наданні.

Відповідно до ст.. 55 ЦК України в ред. 1963 р угода, укладена громадянином, хоч і

дієздатним, але який в момент її укладення перебував у такому стані, коли він не міг розуміти

значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом недійсною за позовом цього

громадянина.

Обов»язок доведення своїх позовних вимог за правилами ст.. 60 ЦПК України

покладений на позивача.

Між тим, позивач не надала жодного доказу в підтвердження своїх доводів, що на момент

укладення договору перебувала у такому стані, що не могла розуміти значення своїх дій

або керувати ними.

Та обставина, що позивач є особою похилого віку не доводить існування у неї на момент

укладання договору такого стану, в якому вона не могла розуміти значення своїх дій або

керувати ними.

Відповідно до ст. 57 ЦК України в ред. 1963 угода, укладена внаслідок обману,

насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а

також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах

внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за

позовом державної чи громадської організації.

Ознакою омани є умисел у діях однієї із сторін правочину, у даному випадку такий

умисел повинен бути у відповідача.

Виходячи з приписів ст.. 60 ЦПК України істотність значення обставин, щодо яких

особу введено в оману, і сам факт обмани повинна довести особа, яка діяла під впливом

обману, тобто позивач.

Між тим, позивач не надала до суду доказів вчинення відповідачем дій щодо введення її

в оману та існування самого факту обману.

Також позивач не довела існування тяжких обставин для усунення або зменшення яких

у неї була необхідність укласти такий правочин.

Та обставина, що позивач мала певні захворювання не доводять існування тяжкого стану за яким вона була вимушена укласти такий договір, оскільки позивач не надала доказів, що її витрати на лікування на час укладення договору значно перевищували її доходи і її

захворювання мало тяжкий характер.

Позивач не довела, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено

взагалі або вчинено не на таких умовах.

Відповідно до ст. 48 ЦК України в ред. 1963 р недійсною є та угода, що не відповідає

вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

Позивач в обґрунтування не відповідності вимогам закону оспорюваного правочину

посилається на не дотримання нотаріусом при його посвідченні вимогам ст. 47 Закону України

«Про нотаріат» в ред. 1998 року.

За приписами ст.. 47 вказаного Закону не приймаються для вчинення нотаріальних дій

документи, що мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені

виправлення, документи, текст яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також

написані олівцем. Тексти нотаріально посвідчуваних угод, засвідчуваних копій документів і

виписок з них, тексти перекладів та заяв повинні бути написані ясно і чітко; числа і строки, що

стосуються змісту посвідчуваних угод, мають бути позначені хоча б один раз словами, а назви

юридичних осіб - без скорочень і з зазначенням їх адрес. Прізвища, імена та по батькові

громадян повинні бути написані повністю із зазначенням місць їх проживання. Документи,

викладені на двох і більше окремих аркушах, повинні бути прошиті, а аркуші пронумеровані і

скріплені печаткою.

Згідно п.16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України

дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є на документах, що подаються для

вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом посадової особи і печаткою

установи, підприємства, організації, що видали документи. При цьому виправлення повинні

бути зроблені таким чином, щоб усе помилково написане, а потім закреслене чи виправлене

можна було прочитати так, як воно спочатку було написане.

Між тим, закон не пов»язує можливість визнання недійсним правочину в зв»язку з

наявністю в ньому виправлень у номері документу, що посвідчував право продавця на момент

укладання правочину.

Як вбачається з тексту договору у номері сертифікату, що посвідчував право позивача на земельну частку(пай), маються виправлення цифри «0» на цифру «5».

При цьому сертифікат на земельну частку (пай) має номер 0275033, а не 0270033.

Всі умови договору, а саме його предмет, права і обовязки сторін, ціна договору, дата

укладання викладені ясно і чітко, а виправлення цифри у номері сертифікату не доводить

невідповідність договору вимогам закону та не вказує на порушення сторонами договору

приписів закону при його укладанні.

Позивач не надала суду доказів існування у неї сертифіката на земельну частку (пай

саме з № 0270033.

Відповідно до листа від 13.05.2008 року Відділу земельних ресурсів у Харківському

районі Харківської області вбачається, що згідно запису № 90 в книзі реєстрації сертифікатів

на земельні частки (паї) КСП «Березівка» на ім.»я ОСОБА_2 було зареєстровано та отримано

нею сертифікат серії ХР № 0275033, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_2

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач не довела суду

обґрунтованість своїх позовних вимог про недійсність правочину та не надала доказів в

підтвердження їх обґрунтованості.

Крім того, суд зазначає, що позивач пропустила строк звернення до суду з вказаним

позовом на чому наполягає відповідач.

Між тим, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставні та необгрунтовані в звязку з

чим не вбачає підстав для застосування строків звернення до суду і для відмови в позові саме за цією підставою.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення

позову.

Керуючись ст. ст. 48, 55, 56, 57 ЦК України в ред. 1963 р.,

ст.ст. 10,11,60,208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3

Вікторовича, треті особи: Відділ земельних ресурсів у Харківському районі Харківської

області, ОСОБА_4 державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області,

Харківська районна державна адміністрація Харківської області про визнання недійсним

договору купівлі - продажу земельної ділянки укладений між ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 28.07.2000 року та відміни його державної реєстрації -

відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня проголошення може бути подано заяву про апеляційне оскарження рішення суду через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Харківський районний суд Харківської області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про

шеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, становлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я.А.Шинкарчук