Справа № 22ц-536
Гол. у І ін-т.: ОСОБА_1
Доповідач: Мікуш Ю.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Юхименка А.Г.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Курій Н.М.,

при секретарі: Балюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 07 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

Михайлівни про зменшення розміру аліментів,

-встановила:

оскаржуваним рішенням суду відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується із рішення суду, оскільки таке постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повно зясованих обставинах, що мають важливе значення для правильного розгляду справи.

Вважає, що суд, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, не взяв до уваги те, що внаслідок важкої хвороби став інвалідом другої групи, отримує незначну пенсію в розмірі 815 грн., постійно хворіє та витрачає великі кошти на лікування.

Відповідно до ст. 90 ч.З Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що з пенсії може бути відраховано не більше 50% її розміру на утримання членів сім»ї.

Утримані з нього аліменти загалом становлять 500 грн. його заробітку, що перевищує встановлену законом норму.

Однак, судом при постановленні рішення, не взято до уваги вищевказані норми права та не зменшено розмір аліментів.

Крім того, відповідачка ОСОБА_3 має можливість працювати, проте не використовує такої нагоди.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргу не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.І ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них.

Матеріалами справи встановлено, що предявляючи позов про зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_2 покликався на стан здоровя, інвалідність II групи та у звязку з неможливістю працювати, матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі по 250 грн. щомісячно.

Суд першої інстанції, постановляючи рішення, вірно зазначив, що вищеназвані обставини були враховані при постановленні рішення Миколаївським районним судом Львівської області 28 березня 2009 року, а тому не має підстав для зменшення розміру аліментів.

За таких обставин, рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстав для скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів не знаходить.

Керуючись п.1 ч.І ст.307, ч.І ст.308, ч.І п.1 ст.314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

-ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 07 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом 2-х місяців.

Головуючий:

Судді: