АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 7338 Головуючий суддя І інстанції Тімонова
Провадження № Суддя доповідач Солодков А.А.
Категорія: із соціальних правовідносин
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Солодкова А.А.,

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 12 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про зобовязання вчинити дії, -

встановила:

У січні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, який згодом уточнив та просив визнати протиправною відмову в перерахуванні пенсії, зобовязати УПФУ в Балаклійському районі Харківської області провести перерахунок державної пенсії в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року за № 796- XII, з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2005 року та починаючи з 01 червня 2009 року, в подальшому нараховувати і виплачувати пенсію згідно ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року, зобов'язати відповідача підвищити йому розмір пенсії на 12% відповідно до Постанови КМУ від 13.07.2004 року №894 з 01 січня 2004 року та відповідно до Постанови КМУ від 27 грудня 2005 року №1293 у 3,5 рази з 01 січня 2006 року та провести відповідні виплати.

В обґрунтування позову зазначив, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має статус інваліда III групи, його захворювання повязане з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС. Позивач вказує, що в грудні 2009 року звертався до УПФУ в Балаклійському районі з проханням провести йому перерахунок пенсії, проте отримав відмову, яку вважає неправомірною.

Відповідач подав письмові заперечення на позов. Вважав, що для його задоволення відсутні правові підстави.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 12 березня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволений частково. Визнано протиправними бездіяльність УПФ України в Балаклійському районі Харківської області. Зобовязано УПФ України в Балаклійському районі Харківської області здійснити перерахунок державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії, призначених ОСОБА_3, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2005 року та з 01 червня 2009 року та провести відповідні виплати недоплаченої суми пенсії. В іншій частині позову відмовлено.

В поданій до суду апеляційній скарги відповідач просить скасувати постанову та ухвалити нову про відмову в задоволенні позовних вимог. З постановою суду відповідач не згоден, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм чинного законодавства, що діє в системі пенсійного забезпечення.

Апеляційна скарга прийнята до розгляду судовою колегією судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області і розглядається за правилами ЦПК України відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691-УІ, який набрав чинності 10 березня 2010 року.

Судова колегія, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в справі доказами, що ОСОБА_3 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, а також інвалідом ІІІ-Ї групи, інвалідність пов'язана із ліквідацією аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофічна охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категоріє зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.ст. 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а також призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин правильним і таким, що відповідає закону, є висновок суду першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії у розмірі не нижчому від 6 мінімальних пенсій за віком, на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. N 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та постанова Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 р. N 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Також, суд обґрунтовано не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок не порушуючи положень цього Закону.

Статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що при визначенні розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, правильним є висновок суду щодо неприйняття до уваги положень ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлене статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, судова колегія не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок пенсії з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2005 року.

Відповідно до статей 50,54 Закону № 796 XII особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами третьої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, - в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, державна пенсія не може бути нижчою 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003, № 1058-1V ( в редакції закону від 23.12.2004 р. № 2291-IV, що набрав чинності з 12 січня 2005 року) розмір мінімальної пенсії за віком було встановлено в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет на відповідний рік.

Таким чином, право на отримання державної пенсії та додаткової пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму, а також підвищення до неї у позивача

виникло з 12 січня 2005 року.

Разом з тим, частиною 1 ст. 67 Закону № 796 - XII в редакції від 06.06.1996 року №230/96-ВР передбачено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністр б України відповідно до змін індексу вартості і зростання мінімальної заробітної плати.

Законом України від 05 жовтня 2006 року №231-У, чинним з 31 жовтня 2006 року ст. 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " доповнено частиною третьою, згідно якої у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

За таких підстав, хоча у позивача і виникло право на отримання основної та додаткової пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з 12 січня 2005 року, обовязок здійснити перерахунок пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму виник у відповідача тільки після 31.10.2006 року, а саме з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Підвищення розміру прожиткового мінімуму було здійснено законом України від 19 грудня 2006 року за № 489-У Про Державний бюджет України на 2007 рік (далі закон № 489-У) з 01 січня 2007 року.

З огляду на вищевикладене, відповідач повинен був здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії та додаткової пенсії з 01.06.2009. У 2010 році зміни до відповідних статей закону № 796 - XII не вносилися і ОСОБА_3 має право на відповідні виплати за вказаним законом.

Що стосується періоду з 01.01.2004 року по 31.12.2005 року, то в цей час діяли норми закону, які встановлювали інший порядок визначення розміру державної та додаткової пенсії, та судова колегія вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Посилання апелянта щодо неможливості зобов'язання в подальшому виплачувати державну та додаткову пенсії в розмірі, встановленому законом, не відповідає закону.

Так, пенсія (як і інвалідність) призначена позивачу безстроково, тому обмеження строку перерахунку будь-якою датою (в тому числі і датою прийняття судового рішення) є порушенням права позивача на соціальний захист щодо своєчасного та повного отримання сум пенсії, передбачено нормами Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення періоду за який відповідачу належить здійснити перерахунок, оскільки судом невірно застосовано норми матеріального права.

Колегія судців вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 частково, зобовязавши відповідача провести нарахування та виплату пенсії та додаткової пенсії відповідно до вимог ст.ст. 49,50,54 Закону № 796 - XII з 01 червня 2009 року. В іншій частині постанову необхідно залишити без змін.

Керуючись стст.303,304, 304-1, п.3 ч.1 ст.307, ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314,ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області - задовольнити частково.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 12 березня 2010 року - змінити.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити перерахунок і виплатити державну пенсію та додаткову пенсію ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст.49,50, 54 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з того, що розмір його пенсії повинен бути не меншим 6 мінімальних пенсій за віком, а розмір щомісячної додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, встановленого ч.1 ст. 28 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійна страхування», та провести відповідні виплати з 01 червня 2009 року.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сини з моменту його проголошення, є остаточним і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: