Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа №2ц-3-5951/10
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2010 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого

судді Батченка О.В. при секретарі Яценко Л.В., з участю позивача ОСОБА_1,

представника ПП «Раязіл фасад» ОСОБА_2, відповідача приватного нотаріуса ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, приватного підприємства «Раязіл фасад» до відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» про розірвання договору іпотеки та покладення зобовязань, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2010 року ОСОБА_1 та ПП «Раязіл фасад» (далі Підприємтво) звернулись до суду з позовом до ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» (далі - ОСОБА_4) про розірвання договору іпотеки № 1541 від 28 серпня 2006 року, яким було забезпечено зобовязання позивача ОСОБА_1 перед Банком за кредитним договором № 014/08-112/22427 від 16 грудня 2005 року з додатковим договором від 18.08.2006 року. В обґрунтування позовних вимог позивачі послались на припинення зобовязань сторін за основним договором у звязку з набранням 19 квітня 2010 року законної сили рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2010 року за позовом Банку до ОСОБА_1 та Підприємства про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за рахунок звернення стягнення на майно, що знаходиться в іпотеці нежитлові приміщення підвалу будинку № 3/1 по вул. Фалєєвській в м. Миколаєві. Позивачі вважали, що таке є підставою і для розірвання договору іпотеки, виходячи з положень ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» якою передбачено припинення іпотеки у разі припинення основного зобовязання. Як наслідок розірвання договору іпотеки позивачі також просили зобовязати приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 виключити з Державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про обтяження предмету іпотеки.

Ухвалою суду від 23 листопада 2010 року в якості співвідповідача за позовом притягнуто приватного нотаріуса ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник Підприємства надав суду аналогічні пояснення.

Відповідач - приватний нотаріус ОСОБА_3 позов визнав.

Відповідач - ОСОБА_4 - у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Суд ухвалив про розгляд справи за відсутністю представника Банку, оскільки в справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

16 грудня 2005 року між АППБ «Аваль» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір на відкриття невідновлюваної кредитної лінії, а 18 серпня 2006 року - додатковий договір, яким предмет кредитування збільшено. На забезпечення виконання таких зобов'язань 28 серпня 2006 року між АІІГ1Б «Аваль» та Підприємством укладений договір іпотеки.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 19 квітня 2010 року, кредитний договір розірвано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь правонаступника АППБ «Аваль» - ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» 114697,33 доларів США за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки. (а.с. 9-11).

Як пояснили в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник Підприємства, на час розгляду справи рішення суду не виконане, відкрито виконавче провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року (далі - Закон) іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобовязання.

Разом з тим згідно п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення правовідношення.

В силу ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з позову позивачі просили про розірвання договору іпотеки на підставі ч. 1 ст. 17 Закону, проте в цьому законі не зазначено підстав, за яких такий договір може бути розірвано у судовому порядку, а вимог про припинення спірного правовідношення позивачі не заявляли.

Загальними положеннями про договір передбачені такі підстави для його розірвання по суду як: істотне порушення умов договору другою стороною (ч. 2 ст. 651 ЦК України) та істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при його укладенні (ч. 4 ст. 652 ЦК України).

Оскільки таких обставин судом не встановлено, а вимоги заявлені про розірвання договору з інших підстав, що не є передбаченими законом для розірвання договору іпотеки, то у задоволенні позову Підприємства в даній частині слід відмовити.

Як наслідок, не підлягають задоволенню вимоги Підприємства і в частині покладення будь-яких зобовязань на приватного нотаріуса.

У задоволенні всіх позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за відсутністю права вимоги, оскільки він не є стороною спірного договору.

В силу ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1700 грн. 00 коп. і оплачені позивачем ПП «Раязіл фасад» витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн. 00 коп. відшкодуванню не підлягають у звязку з відмовою в позові.

Керуючись ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, приватного підприємства «Раязіл фасад» - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаїєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Батченко