Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № ц2-2551/10
7 червня 2010 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді - Ямкової О.О., при секретарі - Петровській О.C., за участю представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, представника третій особи - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом виконавчого комітету в міської ради до ОСОБА_2 про виселення , -
03.03.2010 року виконком Миколаївської міської ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про виселення останній як особи, що самоуправно зайняла житлове приміщення квартири АДРЕСА_1, яка є комунальної власністю.
У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, посилаючись на обставини, які викладені у справі.
Відповідач вимоги позову не визнала та пояснила, що вселилися до квартири влітку 2001 року як мати ОСОБА_4, якому його батько та її колишній чоловік ОСОБА_5 дав згоду на проживання в спірній квартирі.
Представник третій особи вважав позов таким, що підлягає задоволенню.
Вислухавши пояснения сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, двокімнатна квартира АДРЕСА_1, житловою площею 28,0 кв.м., є комунальної власністю територіальної громади та перебуває на балансі ТОВ "Центральний 1". У цієї квартирі проживала та була зареєстрована до 14.07.1988 року ОСОБА_6 як наймач житлової площі, яку вона зберігала на підставі бронювання до 05.08.2000 року.
За закінченням дати бронювання особовий рахунок був закритий та з 06.02.2001 року договір найму припинив дію із залишенням квартири у власності територіальної громади м. Миколаєва.
За змістом статті 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в житлове приміщення є ордер.
Відповідно до наданих копій телеграм, паспорту та довідки, 31.07.2000 року колишній наймач квартири ОСОБА_6 за допомогою телеграми дала згоду на реєстрацію у спірній квартирі сина свого чоловіка від іншого шлюбу - ОСОБА_4, якій з цих підстав 25.10.2001 року був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, куди вселився для проживання. Але 17.09.2002 року його реєстрація у спірній квартири була анульована.
Як слідує із пояснень відповідача, що підтверджено матеріалами справи, відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2, після продажу якій за борги сина ОСОБА_7, вона спочатку проживала на човновому причалі, а потім у літку 2001 році без згоди наймача та представника власника житла вселилася в спірну квартиру на постійне проживання як мати до свого сина ОСОБА_4 На її проживання відповідач згоду отримала тільки від свого сина ОСОБА_4, якій проживав у спірній квартири без законних підстав та 19.01.2008 року помер. За цій час комунальні витрати були сплачені сином ОСОБА_4 тільки за період з 2002 року по 2005 рік і тільки в частині квартирної плати.
Обставини постійного проживання відповідача з 2001 року по наступний час у судовому засіданні підтвердили допитані у якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9
Таким чином, суд приходить до висновку, що письмовій взаємної згоди колишнього наймача та членів його його сім'ї, або представника власника житла на постійне чи тимчасове проживання і вселення відповідача ОСОБА_2 до спірній квартири не надавалося, спільного господарства між ними не велося, участі в оплаті комунальних та інших платежів нею не бралося, у зв'язку з чим відповідач є особою, яка самоуправно зайняла жилє приміщення.
Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України особи, які самоуправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм іншого жилого приміщення.
На підставі вищенаведеного. у відповідності до ст. ст. 109, ч. З ст. 116 ЖК України, ст. ст. 810, 812, 818 ЦК України, суд дійшов висновку, що правових підстав для проживання відповідача у спірному житловому приміщенні немає. У зв'язку з зазначеним, пред'явлений позов обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.
В силу ст. ст. 81, 88 ЦПК України судовий збір і інформаційно-технічні витрати слід стягнути з відповідача.
Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 8 грн. 50 коп. та інформанійно-технічні послуги на користь держбюджету Центрального району м. Миколаєва в розмірі 37 грн. 00 коп..
Рішення набирає законної сили через десять днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви.

СУДДЯ ЯМКОВА О. О.