Бучацький районний суд Тернопільської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2010 року Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособове суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Король Т.М.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

її представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виселення без надання іншого жилого приміщення та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про виселення його з будинку АДРЕСА_1, який належить їй на праві власності, без надання іншого жилого приміщення та зняття з реєстрації, мотивуючи тим, що останній систематичним порушенням правил співжиття, яке виражається у вчиненні фізичного та психологічного насильства в сім'ї щодо неї та інших членів сім`ї, а саме, застосуванні погроз, образ, робить неможливим для неї та інших членів сім`ї проживання з ним в одному будинку, суперечить їх інтересам. Внаслідок таких дій відповідача вона та інші члени сім`ї постійно перебувають в стані психологічної напруги, страху, тривоги. Вона неодноразово зверталася із заявами в райвідділ міліції на таку поведінку відповідача, пропонувала йому добровільно виселитися з її будинку, однак той не реагує на заходи, що вживаються працівниками міліції.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і пояснила суду, що відповідач являється її колишнім зятем, оскільки шлюб між її дочкою та відповідачем 23 березня 1999 року було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 і надалі проживає у вищевказаному будинку, однак коштів по утриманню та проведенню ремонту будинку не надає, участі у веденні підсобного господарства не бере. Крім того, продовжує себе негідно поводити не дивлячись на те, що в суді розглядається справа про виселення його з будинку за порушення правил співжиття. Так, 26 жовтня 2010 року ОСОБА_4 знову перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив скандал в сім`ї, обзивав нецензурними словами її та дочку, в результаті чого викликали працівників міліції.

Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що будинок дійсно належить на праві власності позивачці, однак свого житла він не має і виселятися йому нікуди. Твердження позивачки про те, що він не бере участі у веденні підсобного господарства є безпідставним, оскільки він допомагав підтримувати у належному стані будинок та господарські будівлі.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що відповідач являється його батьком. Він проживає в м.Тернополі, однак часто приїжджає до батьків в с.Губин. Батько веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, вчиняє безпідставні скандали, б`є його матір та бабу.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що батько з дитинства бив та ображав її. Він постійно влаштовував скандали, неодноразово вона з іншими членами сім`ї ночували у сусідів, так як батько не пускав їх до хати, обзивав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що він працює дільничним інспектором в Бучацькому РВ УМВСУ в Тернопільській області. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 неодноразово зверталися із заявами у міліцію про притягнення відповідача до відповідальності. Так, ним п`ять разів виносилися постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно відповідача за відсутністю складу злочину, однак ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Крім того, ОСОБА_4 неодноразово попереджувався про недопущення неправомірних дій відносно членів сім`ї, але висновків з цього не зробив і надалі допускає антигромадську поведінку.

Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 19 травня 2010 року зроблено запис за №44.

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Миколаївською сільською радою Бучацького району, до складу сім`ї ОСОБА_3 входять колишній чоловік ОСОБА_4, матір ОСОБА_1, сини ОСОБА_3 та ОСОБА_7, а також внук ОСОБА_8

Із характеристики №188 від 30.08.2010року, виданої Миколаївською сільською радою Бучацького району, вбачається, що ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями та постійно дебоширить в сім`ї.

8 квітня 2009 року, 14 липня 2009 року, 17 березня 2010 року, 23 серпня 2010 року та 10 вересня 2010 року працівники міліції виносили постанови про відмову в порушенні кримінальних справ відносно ОСОБА_4

Постановами Бучацького районного суду від 13 квітня 2009 року, 23 липня 2009 року, 17 березня 2010 року, 10 вересня 2010 року на ОСОБА_4 п`ять разів накладались адміністративні стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Згідно довідки Бучацького району електромереж абонент ОСОБА_1 є платником за користування електричною енергією.

Відповідно до договору №63011 від 01.11.2007 року платником послуг з газопостачання є ОСОБА_1

Вислухавши позивачку, її представників, відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини:

ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1

ОСОБА_4 допускає триваючу антигромадську поведінку, що унеможливлює подальше співжиття інших членів сім`ї з ним.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 того ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 116 ЖК України передбачено, що коли наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих проводиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст.157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для позивачки та інших членів сім`ї проживання із ним в одному будинку, а заходи запобігання виявились безрезультатними. Таким чином, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виселення його за неможливістю спільного проживання в одному будинку та зняття з реєстрації обгрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК України, ст.319,321 ЦК України, ст.ст.116,157 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_4 з житлового будинку ОСОБА_9, який розташований по АДРЕСА_1 Тернопільської області, без надання іншого жилого приміщення, та зняти його з реєстрації в цьому будинку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Б. Федорончук