АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц-1096/2010 р. Головуючий 1 інстанції:
Категорія - «земельні правовідносини» ОСОБА_1
Доповідач: Піддубний Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 року. м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Солодкова А.А.,

суддів: Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

при секретарі: Соколовій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Дергачівського районного суду Харківської області від 03 грудня 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання права користування та переважного права на отримання земельної ділянки у власність, -

встановила:

11 листопада 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, в якому просила визнати за нею право користування земельною ділянкою, що належала КСП «Харківська птахофабрика», площею 0,07га та визнати за нею переважне право на отримання цієї земельної ділянки у власність.

Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 16 листопада 2009 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам, викладеним у ст. 119 ЦПК України, надано строк до 30 листопада 2009 року для усунення недоліків, зокрема: викладення обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, сплати судових витрат у розмірі, передбаченому для позовної заяви майнового характеру.

Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 03 грудня 2009 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачці у звязку з невиконанням вимог щодо усунення недоліків позову.

У поданій 28 грудня 2009 року апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу про повернення її позову скасувати, відкрити провадження у справі за її позовом, справу передати для розгляду по суті до того ж суду.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно із ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суддя виходив з того, що позовна заява ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, у визначений судом строк позивачка недоліки, зазначені в ухвалі про залишення заяви без руху не усунула, оскільки не надала доказів про прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову у виділенні спірної земельної ділянки, її розташування, не конкретизувала свої позовні вимоги, у звязку з чим на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовна заява підлягає визнанню неподаною та поверненню позивачці.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи на виконання вимог, викладених в ухвалі судді про залишення позову без руху. 30 листопада 2009 року ОСОБА_2 подала до суду уточнену позовну заяву, в якій фактично усунула недоліки, зазначені в ухвалі від 16 листопада 2009 року щодо викладення обставин, якими вона обгрунтовувала свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують ці обставини.

За змістом ст.ст. 10, 11, 119 ЦПК України саме позивач обгрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки є підставою для відмови в задоволенні позов по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

Відповідно до розяснень, які містяться у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року N 2 подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Не можна також погодитись з висновком про повернення позову з підстав неконкретності позовних вимог, оскільки ця обставина не була підставою залишення позову без руху та цей недолік не був зазначений у відповідній ухвалі.

Посилання в ухвалі судді на те, що заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги повинні розглядатися в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства не є передбаченою процесуальним законом підставою для повернення позову, оскільки п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК передбачено можливість постановления з цих підстав ухвали про відмову у відкритті провадження у справі.

З огляду на викладене судова колегія дійшла висновку, що ухвала про визнання позовної заяви; ОСОБА_2 неподаною та її повернення позивачці постановлена з порушенням норм процесуального, права, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала судді - скасуванню з направленням справи до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 3 14, 3 15, 3 17, З 19 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Дергачівського районного суду Харківської області від 03 грудня 2009 року скасувати, позовну заяву ОСОБА_2 направити до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий -суддя

Судді