Тростянецький районний суд Сумської області
Справа №2-85/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2010 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області

в складі : головуючого - судді Жаворонка В.П.

при секретарі Васюхно Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за прострочення грошового зобовязання та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.06.2007 року до неї звернулася давня подруга ОСОБА_2, з якою вона разом проживала під час навчання в Маловисторопському коледжу СНАУ та попрохала в зв'язку з складним фінансовим становищем в родині позичити грошові кошти в розмірі 1000 (однієї тисячі) доларів США до 01.06.2008 року.

В зв'язку з тим що вказаної суми коштів в неї не було вона звернулась до свого чоловіка ОСОБА_3, який погодився позичити грошові кошти в розмірі 700 (сімсот) доларів США, але під 3% річних з терміном повернення через рік в сумі 952 долара США, що еквівалентно на сьогодні 8 092 грн. за курсом 1:8,5. Про отримання коштів та зобов'язання повернути борг ОСОБА_2 надала розписку.

Відповідач зобов'язалась сплатити борг до 01 червня 2008 року, але у зазначений в розписці строк ОСОБА_2 грошей не повернула.

Ухиляючись від виконання грошового зобов'язання, відповідач більше ніж двох років не повертає борг, стверджуючи спочатку що борг поверне, а на даний час взагалі борг не визнає та стверджує, що все їй повернула.

Свідком одержання вказаних коштів ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_3, сусідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яка була свідком розмови про її вимоги повернути борг та обіцянки повернути ОСОБА_4

Позивач вважає, що крім спричиненої їй матеріальної шкоди, своїми діями ОСОБА_2 спричинила їй моральну шкоду, яка виражається в: душевному хвилюванні внаслідок протиправних дій відповідача; моральних переживань внаслідок постійних сварок з чоловіком, який надав їй зазначені кошти для позики відповідачу; завдання її родині скрутного фінансового становища та необхідності брати позики в родичів та друзів через відсутність коштів; фактично залишення її без грошей на момент пологів, так вказані кошти з чоловіком вона відкладала на потреби при народженні дитини; у відмові ОСОБА_2 повернути кошти коли були необхідні її родині на поховання брата її чоловіка; в необхідності звернення до прокуратури Лебединського району та MB ГУМВС України в Сумській області з приводу вчинення до неї шахрайських дій з боку відповідача.

З вищезазначених обставин звернулася позивач до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача відповідно до розписки борг в сумі 8092 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн. та судові витрати по справі.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що грошових коштів від позивача вона не отримувала.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову за необгрунтованістю вимог.

Суд, вислухавши сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з копії розписки від 01.06.2007 року, що розписка була надана ОСОБА_2 в тому, що вона позичає гроші у ОСОБА_1 в сумі 700 доларів США та зобовязується повернути 01.06.2008 року в сумі 952 долари США. В розписці стоїть підпис свідка ОСОБА_3 Підпис позичальника (ОСОБА_2О.) у розписці відсутній (а.с.7).

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В даному випадку договір позики укладений у письмовій формі, на підтвердження якого надана письмова розписка. Але зважаючи на те, що в розписці відсутній підпис відповідача як позичальника, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не взяла на себе зобовязання за договором позики.

Позивач в судовому засіданні зазначала, що відповідач позичила в неї грошові кошти в сумі 700 доларів США, про що надала розписку та зобовязувалася повернути через рік ці кошти в розмірі 952 долари США. Свідок одержання відповідачем коштів є її чоловік ОСОБА_3, а також інші свідки- Пащенко С.М. та ОСОБА_6

Згідно ч.1 ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі не були одержані ним від позикодавця або були одержані в меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідач в судовому засіданні стверджувала, що гроші від позивача вона не отримувала, а розписка без її підпису тому, що вони домовлялися коли вона отримає гроші потім поставить підпис.

Згідно ч.2 ст.1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене, а також те,що договір позики мав бути укладений у письмовій формі. В даному випадку є письмова розписка, предявлена позивачем, як доказ отримання відповідачем грошових коштів в сумі 700 доларів США, суд вважає, що ця письмова розписка не є належним чином оформленою, а саме відсутній підпис позичальника (ОСОБА_2О.), що свідчить про те, що позичальник не взяла на себе, згідно цієї письмової розписки, зазначених в ній зобовязань. Окрім цього, суд при вирішенні даного спору не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші насправді були одержані ОСОБА_2 від ОСОБА_1 Тому суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, а тому в суду немає підстав для стягнення з відповідача як суми боргу відповідно до розписки, так і моральної шкоди.

Ухвалою судді Тростянецького райсуду Сумської області від 19 жовтня 2009 року було забезпечено позов, шляхом накладення арешту на грошові кошти в разі наявності в установах банків, а також на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 В звязку з тим, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовляється, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215 ЦПК України та ст.ст.1046,1047,1051 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за прострочення грошового зобовязання та відшкодування моральної шкоди відмовити за необгрунтованістю та безпідставністю вимог.

Скасувати заходи забезпечення позову, згідно ухвали судді Тростянецького райсуду Сумської області від 19 жовтня 2009 року, у виді накладення арешту на грошові кошти в разі наявності в установах банків, а також на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2, яка проживає за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя