Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
№2-1274/2010р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Ходасевича О.В.,
при секретарі Ребізант Ю.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк в особі Кіровського відділення ДРУ КБ ПриватБанк про визнання недійсним правочину, що порушує права споживача за споживчим кредитом, -
До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк в особі Кіровського відділення ДРУ КБ ПриватБанк про визнання недійсним правочину, що порушує права споживача за споживчим кредитом.
Вважає що таким рішенням щодо збільшення відсоткової ставки за кредитним договором відповідач порушив вимоги чинного законодавства України, просить суд:
2.Зобов'язати відповідача надати графіки платежів по 2-м пов'язаним кредитним договорам у розрізі сум погашення основного боргу та сплати процентів по кредиту;
3.Стягнути з відповідача на користь позивача державне мито у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.
В ході судового засідання представник позивача посилаючись на ті самі підстави просив позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:
05.05.09 р. та 20.07.09 р. позивач надіслав листи КБ „Приватбанк з проханням обґрунтувати збільшення відсоткової ставки до 30%, але у відповідь отримав два листи від 15.05.09 р. та 27.07.09 р. в яких не наведено ніяких обґрунтованих підстав для збільшення відсоткової ставки по споживчому кредиту (а.с.17, 19).
Письмові звернення до дирекції з банківського регулювання та нагляду НБУ, Управління з питань захисту прав споживачів, Департаменту політики розвитку фінансів Міністерства Фінансів України також не дали ніяких результатів.
На протязі 10 місяців КБ „Приватбанк нараховує відсотки по кредиту, виходячи з нової ставки, хоча позивач сплачує ці відсотки по ставці 15%.
Згідно Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банками змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку від 12.12.2008 р., відповідно до якого внесено зміни в УЦ України та Закон України Про банки та банківську діяльність: - додані п.п. 2.3, ст. 1053-1 ЦК України, які встановлюють, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшеним банком в односторонньому порядку, а умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.
П.4 ст. 55 Про банки та банківську діяльність, банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтом договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитним договором.
Згідно з п.1 ст.19 „Про захист прав споживачів нечесна підприємницька практика включає вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції, а п.6 цієї ж статті стверджує, що правочини, здійсненні з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.
У листі від 25.12.08 р., яким КБ „Приватбанк" в односторонньому порядку намагається збільшити відсоткову ставку, наводить градацію відсоткових ставок, що ніяк не зафіксовано в первісному договорі.
Статтями 629, 632 ЦК України, передбачено, що ціни після укладання договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Вимоги позивача щодо розкриття математичної залежності (кореляції) між наведеними банком аргументами (зміна облікової ставки НБУ та зростання вартості грошових ресурсів на міжбанківському ринку України) та запропонованим значенням номінальної ставки відсотку були проігноровані. Ненадання такої інформації при підвищенні відсоткової ставки є прямим порушенням вимог зазначених Правил, умов кредитного договору, ст.ст.11, 21 ЗУ „Про захист прав споживачів", ст.ст.629,632 ЦК України.
П.п.2.3.4. кредитного договору та ст.49 ЗУ „Про банки і банківську діяльність, зобовязують визначати відносини з клієнтом шляхом аналізу його кредитоспроможності на підставі фінансової інформації.
Але в порушення таких вимог КБ „Приватбанк, намагаючись підвищити відсоткову ставку в умовах фінансової кризи, не зробив ніякого аналізу фінансового стану позивача.
У порушення п.3.2. Правил надання банками України інформації споживачу щодо умов кредитування та сукупної вартості кредиту на момент оформлення кредитних угод позивачу були надані графіки платежів по 2-м кредитним договорам у розрізі сум погашення основного боргу та сплати процентів по кредиту.
Письмову вимогу позивача щодо надати такі графіки КБ „Приватбанк проігнорував.
Частиною першою ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Ст. 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим І актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Таким чином позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк в особі Кіровського відділення ДРУ КБ ПриватБанк про визнання недійсним правочину, порушуючим права споживача за споживчим кредитом підлягає задоволенню.
Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів витрат по оплаті державного мита в розмірі 51 (пятдесят одна) грн., та інформаційно-технічного збору у розмірі 120 (сто двадцять) гривень, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають задоволенню в повному об'ємі.
Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк в особі Кіровського відділення ДРУ КБ ПриватБанк про визнання недійсним правочину, що порушує права споживача за споживчим кредитом задовольнити в повному обсязі.
Зобов'язати ПАТ КБ ПриватБанк в особі Кіровського відділення ДРУ КБ ПриватБанк надати графіки платежів по 2-м пов'язаним кредитним договорам у розрізі сум погашення основного боргу та сплати процентів по кредиту.
Стягнути з ПАТ КБ ПриватБанк в особі Кіровського відділення ДРУ КБ ПриватБанк на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті державного мита в розмірі 51 (пятдесят одна) грн., та інформаційно-технічного збору у розмірі 120 (сто двадцять) гривень .
Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПУ України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Ходасевич