Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 2- 76/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010р.

Красилівський районний суд Хмельницької області в

складі : головуючого судді Чорної Л.М.

при секретарі Нахильчук С.Ф

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красилові цивільну справу за

позовом ГалузінськогоІгора ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення

боргу за договором позики та позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5

ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,-

ВСТА НОВИВ:

в обгрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 06 березня 2009 року він уклав Договір безпроцентної цільової позики, за умовами якого передав у власність відповідачеві грошові кошти у розмірі 40 000,00 (сорок тисяч) гривень, що також стверджується власноручною розпискою ОСОБА_4 в отриманні вказаної суми грошових коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути Позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено самим Договором.

Пунктом 7 даного Договору, встановлено, що позика повертається за першою вимогою Позикодавця. Так, 07.05.2009 року на адресу Боржника ним була направлена вимога в порядку статті 1049 ЦКУ з вимогою повернення суми боргу в термін до 15 травня 2009 року, яка Боржником залишена без відповіді та задоволення.

21.05.2009 року він звернувся до Красилівського районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 на його користь суми заборгованості, проте Відповідачем була подана заява про скасування даного судового наказу, але, і після цього грошові кошти Відповідачем також не повернені.

У відповідності до ст.625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В зв»язку з наведеним просить стягнути з відповідача борг в сумі 40000 грн., а також судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним, посилаючись на те, що він за домовленністю з відповідачем був прийнятий ним на роботу торговим представником без укладення письмових угод про прийом на роботу та матеріальну відповідальність. В його обов»язки входило прийняття замовлень магазинів на поставку продовольчих товарів, здійснення їх поставки та отримання коштів за реалізовану продукцію з подальшею їх передачею відповідачу. Обов»язковою умовою виконання роботи з готівковими коштами було укладення з відповідачем на його вимогу договору грошової позики та написання боргової розписки, що мали слугувати гарантією добросовісного та належного виконання трудових обов»язків в частині передання відповідачу грошових коштів отрианих від реалізації продукції. Спочатку він

-2-

заперечував укладення такого договору, однак під тиском відпвідача підписав договір позики та боргову розписку.

Він не перебував з відповідачем в дружніх стосунках, що виключає укладення договору позики на довірі відповідача.

Згідно ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин, вчинений особою проти її волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або іншої особи визнається судом недійсним на підставі ст. 231 ЦК України. Отже укладення даного договору позики та написання боргової розписки було пов»язанно із виконанням ним трудових обов»язків за домовленістю з відповідачем, та являються безгрошовими зобов»язаннями. В зв»язку з наведеним просить визнати укладений договір безпроцентної позики між ним та відповідачем ГалузінськимI.JI. та його боргову розписку дану ОСОБА_5 від 06.03.

2009р. недійсними.

В судовому засіданні представник позивача ГалузінськогоI.J1. підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити. Позовні вимоги ОСОБА_4 не визнав, вважає їх надуманними та не підлягаючими задоволенню.

Відповідач ОСОБА_4, його представник позов не визнали, власні позовні вимоги підтримали в повному обємі,просять їх задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, його представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд находить позов ГалузінськогоI.JI. підлягаючим задоволенню, вимоги ОСОБА_4 є безпідставними.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 06 березня 2009р. уклав договір грошової позики з позивачем по справі, за умовами якого позивач передав у власність відповідачеві грошові кошти у розмірі 40 000 гривень, що також стверджується власноручною розпискою ОСОБА_4 в отриманні вказаної суми грошових коштів. За умовами договору позики відповідач зобов»язаний повернути борг на вимогу позивача протягом 7 днів з дня одержання письмової вимоги про повернення боргу у повному обсязі у передбаченому п. 10 вказаного договору порядку.

Відповідач після отримання письмової вимоги борг не повернув, тому вказаний борг підлягає стягненню в примусовому порядку, що також передбачено ст. 1049 ЦК України.

Посилання відповідача на те, що вказаний договір був укладений під фізичним та психологічним тиском позивача та внаслідок виконання ним своїх трудових обов»язків при усній домовленості з позивачем - відповідачем не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 суду пояснили, що були особисто присутні при тому як укладався договір позики з відповідачем, та написанні ним боргової розписки. Ніякого тиску або погрози з боку ГалузінськогоI.J1.на ОСОБА_4 при цьому не було, кошти він позичав на споживчі потреби з власної ініціативи.

Допитані свідки з боку відповідача СивакB.C., ОСОБА_8 суду пояснили, що відповідач- позивач по справі ОСОБА_4 декілька раз привозив їм продукти за заявкою і отримував грошові кошти, які мав передати власнику, однак у кого саме він працював та в якому році сказати не можуть.

Проведена по заяві відповідача перевірка працівниками міліції не дала підтвердженя примусу або тиску на відповідача при написанні ним боргової розписки позвачуГалузінськомуI.J1. та при укладенні договору позики, що стверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи проти ГалузінськогоI.JI.

Посилання відповідача на ст.ст. 203, 231 ЦК України є безпідставними, оскільки іншими доказами окрім показів свідків не стверджуються.

В зв»язку з наведеним позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають

задоволенню, позовні вимоги ОСОБА_4 судом визнаються безпідставними та не

підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,60, 212, 215,88 ІДГТК України, ст. 1046, 1049, 526,527,625, 203,

231 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ГалузінськогоІгора

ОСОБА_3 40000 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики .

Стягнути з ОСОБА_9400 грн. судового збору на користь позивача ОСОБА_5,

а також 76.25 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

В іншій частині позову відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5

ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного

суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до Красилівського районного

суду протягом 10 діб з дня його винесення з подальшою подачею протягом 20 днів

апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку

ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя

ч *