Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
Справа № 2- 676/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2010 року

Ніжинський міськрайонний суд в складі :

головуючого судді СКАЛОЗУБА О.М.

при секретарі ПОЛЄТАВКІНІЙ М.О.,

за участі сторін,

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ніжин цивільну справу за позовом комунального підприємства «Служба єдиного замовника» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

встановив:

Позивач в заяві і його представник в суді просить визнати громадянина ОСОБА_1 таким, що втратив право користування квартирою № 52 в житловому будинку в м. Ніжин, по вул. Шевченка, 96-Б посилаючись на те, що 10 листопада 1999 р. згідно з ордером № 66, серії с, виданим Державним комунальним підприємством «Житлове експлуатаційно-ремонтне об'єднання», громадянці ОСОБА_2, як наймачу, та членам її сім'ї у складі: чоловіка ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_3, було надане жиле приміщення: кімната № 534 в гуртожитку за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, 96-Б, балансоутримувачем якого на даний час є Комунальне підприємство «Служба Єдиного Замовника».

03 серпня 2001 року основний квартиронаймач - ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3, були зняті з реєстрації за вищезазначеною адресою за їх заявою та зареєструвались за адресою: АДРЕСА_1, і в спірному жилому приміщенні фактично не проживали з часу зняття з реєстрації.

Відповідач з вересня 2004 року фактично не проживав в кімнаті № 534

гуртожитку по вул. Шевченка, 96-Б в м. Ніжині і про причини відсутності в спірному жилому приміщенні наймодавця не повідомив.

03 березня 2005 року за договором найму (оренди) спірне жиле приміщення

(кімната № 534 в гуртожитку по вул. Шевченка, 96-Б в м. Ніжині) було надане

позивачем громадянину ОСОБА_4 для проживання на час відсутності гр. ОСОБА_5, тобто і на той час відповідач в зазначеній кімнаті фактично не проживав і не з'являвся.

Громадянин ОСОБА_4,а також відповідач у спірному жилому приміщенні з лютого 2009 року не проживає, що підтверджують складені акти перевірки факту не проживання від 03.08.2009р., 10.11.2009р., 09.02.2010 р.

Згідно з рішенням виконавчого комітету № 505 від 18.10.2007р. було змінено статус гуртожитку по вул. Шевченка, 96-Б та житловий будинок для малосімейних, блокам в зазначеному гуртожитку надано статус комунальних квартир, виготовлено новий технічний паспорт на будинок та здійснено перенумерацію комунальних квартир. В результаті чого кімнаті № 534 в житловому будинку по вул. Шевченка, 96-Б було надано номер 52.

Відповідач не здійснив перепрописку за новою нумерацією і на даний час

залишився зареєстрованим за старою нумерацією. У спірній квартирі на даний час

зареєстрований тільки відповідач.

Згідно ст. 71 ч. 1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, оскільки Відповідач у спірній кімнаті № 52 в житловому будинку по вул. Шевченка, 96-Б в м. Ніжині відсутній (не проживає) більше ніж шість місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної кімнати, він є таким, що втратив право користування нею.

Отримання рішення суду про визнання особи такою, що втратила право

користування жилим приміщенням, необхідне для зняття ОСОБА_1 з реєстрації у відповідності до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382- IV.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що проживав в спірній квартирі до 2004 року, в звязку з тим, що він працює по договору найму, тому в звязку зі своєю роботою проживав там періодично. ЖЕК відключив йому світло і він не міг там проживати в 2004 році. Після цього він намагався відновити електропостачання, але не мав можливості це зробити, так як між ЖЕКом та ним не було укладено жодних договорів. Всі рахунки надходили на імя ОСОБА_2. Він звернувся до ЖЕКу та домовився з електриком про встановлення електролічильника в кімнаті. Приблизно через тиждень зайшовши до гуртожитку він виявив, що в його кімнаті проживає ОСОБА_4. Він звернувся із заявою до міліції, по якій дільничий міліції проводив перевірку. Але потім як виявилось у звязку з трагічними сімейними обставинами ОСОБА_4 ніде було жити, і він дозволив йому там жити, так як у його самого було де жити. Він заходив періодичноо в гуртожиток перевіряти поштову кореспонденцію та оплачував рахунки. В гуртожитку він зявлявся один раз на рік.Стосовно заселення ОСОБА_4 він знав,однак він не був проти,так як у ОСОБА_4 згорів будинок.Наданти докази,що він звертався в міліцію він не може.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що в складі комісії КП «Служба Єдиного Замовника» здійснювала перевірку житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, 96-Б, ком. кв. №52 (стара нумерація №534), на предмет проживання в ньому його мешканців. При перевірці було встановлено, що ОСОБА_1 в даному приміщенні не проживає тривалий час, про що були складені акти.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона працювала на посаді коменданта гуртожитка. ОСОБА_1 в кімнаті не проживав і їм була дана вказівка виконкому поселити в спірній кімнаті ОСОБА_4, так як кімната була вільна і особистих речей ОСОБА_1 там не було. ОСОБА_4 було поселено в цю кімнату згідно договору. Останній проживав там близько чотирьох років. З 2009 року ОСОБА_4 перестав в цій кімнаті проживати та сплачувати комунальні послуги. В звязку з чим, неодноразово вона в складі комісії КП «Служба Єдиного Замовника» здійснювала перевірку житлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, 96-Б, ком. кв. №52 (стара нумерація №534), на предмет проживання в ньому його мешканців. При перевірці було встановлено, що ОСОБА_4,а також ОСОБА_1А в даному приміщенні не проживає тривалий час-з 2005 року, про що були складені акти.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_1 не проживає в спірній квартирі з 2005 року, а ОСОБА_4 не проживає там з 2009 року.

Суд, вислухавши доводи та пояснення позивача, представника відповідача,допитавши свідків та дослідивши наявні і докази, вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки КП «Служба Єдиного Замовника» № 316 від 03.03.2010 р., житловий будинок за адресою:м. Ніжин, вул. Шевченка, 96 -Б знаходиться на балансі КП «СЄЗ».

Згідно зі ст. 6 та ч. 1 ст. 127 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватися для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Відповідно до ордера № 66 серії с від 10 листопада 1999 року, виданим Державним комунальним підприємством «Житлове експлуатаційно-ремонтне об'єднання», громадянці ОСОБА_2, як наймачу, та членам її сім'ї у складі: чоловіка ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_3, було надане жиле приміщення: кімната № 534 в гуртожитку за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, 96-Б.

Згідно з рішенням виконавчого комітету № 505 від 18.10.2007р. було змінено статус гуртожитку по вул. Шевченка, 96-Б та житловий будинок для малосімейних, блокам в зазначеному гуртожитку надано статус комунальних квартир, виготовлено новий технічний паспорт на будинок та здійснено перенумерацію комунальних квартир. В результаті чого кімнаті № 534 в житловому будинку по вул. Шевченка, 96-Б було надано номер 52.

ОСОБА_1 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 б, к.52 один.

Актами КП «СЄЗ» від 03 серпня 2009 року, 10 листопада 2009 року, 09 лютого 2010 року встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, 96-Б, кім. № 534 не проживає більше пяти років.

Згідно довідки КП «СЄЗ» № 701 від 11.05.2010 р., за адресою: АДРЕСА_2, де зареєстрований ОСОБА_1, обліковується борг в сумі 455,67 грн. з листопада 1999 р. по березень 2005 р., також за зазначеною адресою відповідно до довідки КП «СЄЗ», обліковується борг за спожиту електроенергію в розмірі 544,31 грн. станом на 01.05.2010 р.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому засіданні також підтвердили ті обставини, що ОСОБА_1 не проживає у гуртожитку більше пяти років.

В судовому засіданні встановлено,що ОСОБА_1 знав, що в спірній кімнаті проживає ОСОБА_4, але він не вчиняв ніяких дій на відновлення свого права на проживання в зазначеній кімнаті. Його твердження щодо того, що він звертався до міліції з приводу поселення в його кімнату ОСОБА_4 та те, що він сплачував комунальні послуги суд вважає надуманими та необґрунтованими, оскільки вони суперечать матеріалам справи та нічим не підтверджені. Навпаки, його ці доводи спростовані дослідженими в суді доказами.Так згідно довідок КП «СЄЗ» за адресою: АДРЕСА_2, де зареєстрований ОСОБА_1 обліковується борг в сумах 455,67 грн. та 544,31 грн.. Крім того на запит суду Ніжинським МВ УМВС дана відповідь про те, що за обліками ЖРЗПЗ та канцелярії Ніжинського МВ УМВС заяв та повідомлень від гр.. ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, кім. 534 по факту незаконного проникнення до його житла працівників КП «СЄЗ» не значиться.

Перешкод для проживання в спірній кімнаті ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що ОСОБА_1 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кім. № 534 більше пяти років без поважних причин, що повністю підтверджується дослідженими в суді доказами та показами свідків.Ним не надано жодного доказу про те,що він не проживав в гуртожитку в звязку з режимом його роботи і що це була причина поважна,яка перешкоджала йому проживати в гуртожитку.Крім того,він сам підтвердив,що він зявлялвся в гуртожитку один раз на рік,знав про проживання ОСОБА_4,однак цього не заперечував і не приймав ніяких мір для вселення в кімнату даже після не проживання в ній ОСОБА_4 з лютого 2009 року.

Судом встановлено,що в кімнаті особистих речей і майна відповідача з 2005 року не було і не має на даний час.

Відповідно до статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування житловою площею, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.

Оскільки відповідач у спірній кімнаті № 52 в житловому будинку по вул. Шевченка, 96-Б в м. Ніжині відсутній (не проживає) більше ніж шість місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної кімнати, він є таким, що втратив право користування нею.А тому слід визнати громадянина ОСОБА_1 таким, що втратив право користування квартирою № 52 в житловому будинку №96-б по вул.Шевченка в м. Ніжин..

Керуючись ст. ст. 71,72 ЖК України, ст.ст.10,11,60,212-215,218 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати громадянина ОСОБА_1 таким, що втратив право користування квартирою № 52 в житловому будинку №96-б по вул.Шевченка в м. Ніжині..

На рішення може бути подано до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайсуд заяву про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів після його проголошення, а апеляційну скаргу протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ О.М.СКАЛОЗУБ