Справа №2-1655/10, 2-104/10 24.12.2010
Справа 22ц-8655/10 Суддя першої інстанції: Щербина C.B.
Категорія 48 Суддя доповідач Кутова Т.З.
РІШЕННЯ Іменем України

24 грудня 2010 року судова колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі: головуючого: Галущенка О.І., суддів: Шолох 3.JI.,

ОСОБА_1, при секретарі: Голубкіній О.О.,

за участю: позивачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5JI.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на

утримання неповнолітньої дитини

та зустрічним позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

ВСТАНОВИЛА: У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі Va частини заробітку, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

ОСОБА_6 звернувся до суду з аналогічною зустрічною позовною заявою, посилаючись на те, що дитина проживає саме з ним.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2010 року задоволено зустрічний позов. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі % частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 23 листопада 2009 року і до повноліття. В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати, посилаючись на те, що судом допущені порушення норм процесуального права, що призвело до невірних його висновків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, по 12 квітня 2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

З висновку органу опіки та піклування Миколаївської міської ради від 22 березня 2010 року слідує, що після розірвання шлюбу сторін, дитина проживала з матір'ю, а з 25 вересня 2009 року місце проживання неповнолітнього Олексія, 15 серпня 2003 року

народження, за бажанням батька змінено. На даний час дитина проживає з батьком адресою ст. Мішково, буд. 8 , м. Миколаїв (а.с. 29). Обставини проживання дитини J батьком за вказаною адресою підтверджуються і актом обстеження Служби у сиравм дітей Адміністрації Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської місьм ради та рішенням Миколаївської міської ради від 23 жовтня 2009 року про учЛ матері ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини (а.с. 40, 70).

З довідки про доходи слідує, що мати ОСОБА_2 працює директорі підприємства ТСВ «Стайл - Т», має постійний заробіток (а.с. 41).

Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів визначається у часі від заробітку (доходу) матері, батька дитини і розмір частки визначається судом. І

Виходячи з наведених обставин, районний суд обгрунтовано дійшов виснов про те, що мати ОСОБА_2 зобов'язана утримувати неповнолітнього сина і вір визначив частку її заробітку необхідну для утримання неповнолітнього Олексія, серпня ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4.

Згідно з положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуюті за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З матеріалів даної справи слідує, що такий позов ОСОБА_4 було пред'явле 26 травня 2010 року. Між тим, суд визначаючи дату з якої слід стягнути алімен' не звернув на зазначене уваги, та безпідставно послався на те, що ОСОБА_4 рані звертався з таким позовом в іншому провадженні. Оскільки вказаний позов не бу розглянуто судом у зв'язку з подачею саме ним заяви про залишення позову ( розгляду, що і було зроблено ухвалою Ленінського районного суду від 26 квітня 2( року. Однак таке не свідчить про ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів виключає можливість застосування положень ч. 2 ст. 191 СК України.

За такого, оскаржуване рішення в частині зазначення строку з якого слід стягувг аліменти слід змінити зазначивши цю дату з 26 травня 2010 року, а не з 23 листопа 2009 року, як зазначив суд.

Доводи ОСОБА_2 про те, що зміна місця проживання дитини відбулася без згоди, неможна прийняти до уваги, оскільки спір щодо місця проживання дитини в р; відсутності на це згоди батьків вирішується судом, а надане апеляційній інстан судове рішення з цього питання не набрало на даний час законної сили. В разі набрання чинності вказаного рішення, зацікавлена сторона не позбавлена пра відповідно і вирішити питання щодо стягнення аліментів.

В іншій частині оскаржуване рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 312 ЦПК України , судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2010 року частині зазначення дати 23 листопада 2009 року з якої починається стягнення алімен змінити на 26 травня 2010 року.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: