Красноградський районний суд Харківської області
№2-1459/10
10 вересня 2010 року Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючої - судді Тарасенко Л.І.
при секретарі Деревінській Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краснограді, у відсутності сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області про зобов'язання здійснити дії по перерахунку та виплаті соціальної допомоги «Дітям війни», -
ОСОБА_1 27.07.2010 року звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області в якому просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити, як дитині війни, несплачену щомісячну державну соціальну допомогу з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року та з
01.01.2010року на весь час виплати пенсії.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що належить до соціальної категорії "Дитина війни" та відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач в порушення закону не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії, у зв'язку з цим просить суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй суму недоотриманої допомоги з 01.01.2008 року по 3 к 12.2009 року та з 01.01.2010 року.
Позивачка в судове засідання не зявилась в позовній заяві просить розглядати справу без її участі. Позов повністю підтримує.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився від Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі надійшли письмові заперечення з приводу позовних вимог позивача в яких УПФ просить відмовити позивачу у задоволенні його вимог у повному обсязі, розглянути справу у відсутність їх представника, з урахуванням наданих заперечень. В обґрунтування своїх доводів зазначило, що Пенсійний Фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України». Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок джерел визначених прибутковою частиною бюджету і відповідно до напрямів витратної частини бюджету І Іенсійного фонду України.
Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат по цьому закону проводиться з Державного бюджету України. З цього слідує, що на відповідача не покладено обовязок по фінансуванню вищезгаданих виплат.
Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу на який покладено обовязок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач .зазначив про необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки
розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Позивач має статус "Дитини війни", що підтверджується копією посвідчення №125223 яке видане 28.11.1995 року /а.с.7/.
Враховуючи зазначений статус позивача, він відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
Із заперечень УГІФУ в Красноградському районі Харківської області, встановлено, що відповідач не здійснював позивачу зазначених виплат, посилаючись на відсутність у нього коштів та на невизначеність розрахункової величини (мінімальної пенсії за віком) для розрахунку підвищень до пенсії категорії громадян, які мають статус дітей війни.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.
Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача виплачувати йому в 2008 році щомісячну надбавку до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком з
01.01.2008р. по 31.12.2008 р., суд вважає такі вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких' законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. „
З 01 січня 2008 р. по 22.05.2008 р. позивачу було нараховане та виплачене- зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, пунктів 61,

62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4. 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції При розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані

неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов висновку, що з 22.05.2008 року УПФУ в Красноградському районі Харківської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп..41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за .віком.

Що стосується задоволення таких вимог за 2009 рік з 01.01.2009 року то вони підлягають задоволенню, оскільки положення вказаних статей не змінювалось після

22.05.2008року, тобто на 2009 рік залишились ті ж самі норми, що з 22.05.2008 року - ст.

6 Закону України «Про соціальних захист дітей війни» відповідач повинен нарахувати та здійснити доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Належна норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розміри тих виплат,' вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Що стосується вимог позивача зобовязати УПФ України в Красноградському районі нарахувати, виплатити та призначити на постій основі належної доплати до пенсії, як дитині війни з 2010 року то ці вимоги підлягають задоволення з наступних підстав.

Статтею 70 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної- плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Належна норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розміри тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування (частина друга ст. 22 Конституції України) чи звуження їх змісту та обсягу при

прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів (частина третя ст. 22 Конституції України).

Тлумачення словосполучення „звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина , що міститься в частині третій ст. 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у Рішенні від 22.09.2005 року № 5-рп/20005 згідно з яким конституційні права та свобода гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга) при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих нрав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод це їх офіційна ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеження. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняттями змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними та загальними.

Відповідно до етапі 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невйзначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 8 ст. 8 ЦПК України забороняється відмова в розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", суд зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч. З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Також, суд відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, якшають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України'діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121 /2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни " покладено на УПФУ в Красноградському районі Харківської області, за місцем проживання позивача.

Питання про стягнення з відповідача судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач не просив про їх відшкодування.

У звязку з вищевикладеним позивачу необхідно нарахувати та здійснити доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2008 рік за періоди з

22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. та за 2009 рік за з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. та з

01.01.2010року на весь час виплати пенсії.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64. 124, 152 Конституції України, ст.ст. З, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. З, 4, 8, 15, 57-60 ЦПК України, суд, -

ВИРІ 111 И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області нарахувати та здійснити доплату до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з розміру встановленого у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України ..Про загальнообовязкове пенсійне страхування за 2008 рік з

22.05.2008 р. по 31.12.2008 р.,за 2009 рік з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. та з 01.01.2010 року з послідуючим її перерахунком та виплатою відповідно до змін діючого законодавства, постійно на весь час виплати пенсії.

Зобов'язати У ГІФ України в Красноградському районі Харківської області виплати провести з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя