АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 3017 Головуючий суддя І інстанції Омельченко
Провадження № Суддя доповідач Хорошевський О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Зазулинської Т.П.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розділ спільно нажитого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2005 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, після уточнення якого просив про поділ майна подружжя, стягнувши з ОСОБА_3 на його користь грошову компенсацію його частки спільно нажитого майна в сумі 39 477 грн. та судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що з відповідачкою перебував у шлюбі з 1982 року, по 2002 рік.

Після розірвання шлюбу домовленості про поділ майна вони з ОСОБА_3 не дійшли.

За час спільного життя було придбано у 1995 році автомобіль М-21403 1987 року випуску та гаражний бокс № 203 в ГБК «Зірочка» у м. Харкові по вул. Котельниківській, 16, оформлені на імя відповідачки.

Згідно висновків автотоварознавчої експертизи вартість автомобіля М-21403 складає 5082 грн.

За висновками будівельної експертизи вартість гаражного боксу склала 73 872 грн.

Просив стягнути половину вартості сумісно набутого майна з відповідачки в сумі 39 477 грн., вартість проведених по справі експертиз в сумі 1 441 грн., вартість наданих йому юридичних послуг в сумі 1900 грн. та сплачені судовий збір та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 березня 2010 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на автомобіль НОМЕР_1 та гараж № 203 у ГБК «Зірочка», розташованому у м. Харкові по вул. Котельниківській,

16.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 вартість 1/2 частини автомобіля та гаража відповідно в сумі 2 541 та 36 936 грн. та судові витрати по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати як ухвалене з порушенням норм матеріального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Посилалась при цьому на те, що уточнивши позовні вимоги ОСОБА_4 не просив про поділ майна і суд, вирішуючи спір, вийшов за межі позовних вимог.

Стягнувши з неї грошову компенсацію вартості частини спільно нажитого майна, суд не врахував, що присудження такої компенсації можливо лише за умови попереднього внесення іншою стороною грошової суми до депозиту суду.

Вона проти визнання права власності на все майно заперечувала. Грошові кошти на виплату компенсації у неї відсутні.

Крім того, суд визнав за нею право власності на автомобіль, який на час розгляду справи вже не існував.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Не взявши до уваги вказаних вимог процесуального закону суд дійшов помилкових висновків, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, встановивши, що під час шлюбу сторонами був придбаний автомобіль НОМЕР_1, суд не взяв до уваги, що згідно копії картки обліку транспортних засобів, виданої міжрайонним відділом державного технічного огляду і реєстрації транспортних засобів при УВС по Курській області, автомобіль НОМЕР_1 знятий з реєстрації ЗО жовтня 2004 року у звязку з утилізацією (а.с. 109).

Таким чином, суд визнав право власності на майно, що не існувало на час звернення позивача до суду.

Не можна вважати обґрунтованим і визнання за ОСОБА_3 права власності на гараж в цілому з зобовязанням останньої виплати грошової компенсації позивачу.

Суд правильно встановив, що гаражний бокс № 203 в ГБК «Зірочка» по вул. Котельниківській, 16 у м. Харкові придбано сторонами під час шлюбу. Право власності на нього зареєстровано на імя ОСОБА_3

Гараж знаходиться у спільній сумісній власності сторін.

Однак спосіб поділу цього майна, який обрав суд, протирічить вимогам ст. 71 СК України, за правилами якої майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

За правилами ч.2 ст. 364 ЦК України, одержання грошової компенсації співвласником можливе у разі спору відносно неподільного майна.

Проте суд не врахував при вирішенні справи, що відповідач заперечував проти виплати такої компенсації.

В судах першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_3 пояснювала, що автомобіля немає, гаражним боксом не користується.

скільки визнання за нею права власності на гараж в цілому з присудженням виплати компенсації позивачу погіршувало б її майновий стан, такий висновок суду не можна вважати обґрунтованим.

З огляду на те, що поділу підлягає лише гаражний бокс № 203 в ГБК «Зірочка», на підставі викладеного, судова колегія вважає, що способом поділу майна між сторонами може бути визнання за кожним з них права власності на 'А частину спірного гаражу.

Судові витрати підлягають присудженню відповідачу пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 березня 2010 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 'А частину гаражного боксу № 203, розташованого у ГБК «Зірочка» по вул. Котельниківській, 16 у м. Харкові.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на А частину гаражного боксу № 203, розташованого у ГБК «Зірочка» по вул. Котельниківській, 16 у м. Харкові.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 174 грн. 74 коп., витрат на проведення експертизи в сумі 559 грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного по 60 грн.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді