Справа № 2-1319/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2010 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Богінкевич С. М. ,

при секретарі Коба О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, маючи на меті придбати однокімнатну квартиру у відповідачки за кошти вилучені від продажу власної квартири, передала їй у завдаток на підставі Договору про намір 4 000 доларів США. Зазначає, що у зв'язку з форс-мажорними обставинами, які не залежали від волі сторін, строк укладання основного договору було подовжено. Однак, випадково дізнавшись про недобросовісність відповідачки, а саме перебуванням її відчужуваного майна під обтяженням, остання зажадала повернення завдатку та відшкодування збитків, на що їй було відмовлено, у зв'язку з чим вона і звернулась до суду.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав в повному обсязі за обставин викладених вище.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, однак будь-яких запереч щодо позову не надіслала, про причини неявки не повідомила, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу на підставі ст.224 ЦПК України - у порядку заочного розгляду, на підставі наявних у справі доказів з урахуванням думки представника позивачки, який не заперечував проти такого вирішення справи.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до ясновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами виникли правовідносини, що ґрунтуються на Договорі (про намір) № 17 від 16.06.2009 року, згідно умов якого, відповідачка як продавець висловила намір в строк до 1 вересня 2009 року передати у власність позивачки як покупця, а покупець висловив намір прийняти у власність та сплатити зазначену договором грошову суму за нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру № 179 будинку 30/20-Б по вул. Світлицького в м. Києві. Вартість вказаної квартири складає 74 000 доларів США.

Відповідно до п.2.1 вищезазначеного Договору, в якості підтвердження своїх зобов'язань за цим договором та на забезпечення їх виконання покупець видав продавцю грошову суму у розмірі 4 000 доларів США.

З матеріалів справи вбачається, що кошти для придбання квартири позивачка планувала отримати шляхом продажу спільну з її чоловіком квартири, у зв'язку з чим 25.06.2009 року було укладено Договір (про намір) № 21 з фізичною особою та отримано завдаток. Даний договір було укладено за згодою позивачки (положення ст. 65 СК України) на ім'я її чоловіка.

З наявних у матеріалах справи доказів та наданих пояснень встановлено, що два вищезазначені договори № 17 та № 21 є взаємопов'язаними, тобто за умов належного виконання одного можливе виконання іншого.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті форс-мажорних обставин - смерті чоловіка позивачки, як продавця за договором № 21, виконання обох взаємопов'язаних договорів було зупинено та направлено відповідачці лист з проханням повернути суму завдатку у разі не згоди на продовження дії договору після прийняття позивачкою спадщини.

Зі змістом наданих у судовому засіданні пояснень встановлено, що жодних відповідей по зверненням щодо продовження дії договору та його виконання відповідачкою позивачці до цього часу не надано, чим порушено умови договору та вимоги чинного законодавства.

Крім того, згідно до витягу з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна про арешт, відчужуване майно відповідачки, а саме квартира № 179 будинку 30/20-Б по вулиці Світлицького в м. Києві, знаходиться під арештом, накладеним Оболонським районним судом м. Києва 04.12.2008 року.

Зважаючи на зазначені обставини та враховуючи обтяженість іншого нерухомого майна, належного відповідачці, можливо зробити висновок про неправомірність дій останньої стосовно укладання Договору (про намір) № 17 від 16.06.2009 року.

Як вбачається з Договору № 17, виконання його умов забезпечене додатковими "штрафними" обов'язками, які, в свою чергу, кореспондуються з вимогами чинного законодавства.

Відповідно, п.11 Договору (про намір) № 17 від 16.06.2009 року регламентує, у разі порушення продавцем прийнятих на себе за цим договором зобов'язань, він зобов'язаний відшкодувати покупцю збитки в розмір 4 000 доларів СІЛА (з урахуванням суми завдатку, зазначеної в п. 3.2.1 цього Договору).

Статтею 571 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

В контексті вищезазначених правових норм та умов договору, загальна сума заборгованості, враховуючи збитки, складає 8 000 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України станом на день звернення до суду, згідно розрахунку, становить 64 080 гривень.

Таким чином, оскільки викладені вище обставини справи, що підкріплені належними доказами, повністю підтверджують неправомірність дій відповідачки по відношенню до позивачки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє доведення в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, у відповідності до ст.ст. 79-89 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачки на користь позивачки судові витрати в сумі 760 гривень 80 копійок, а саме: судовий збір в сумі 640 гривень 80 копійок (а.с. 1) та витрати на інформаційно-технічне забезпеч в сумі 120 гривень (а.с. 2).

На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525-527, 571 ЦК України, та керуючись ст.ст. З, 4, 10,11, 79-89, 209,212,214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 64 080 (шістдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень, судові витрати в сумі 760 (сімсот шістдесят) гривень 80 (вісімдесят) копійок, а всього 64 840 (шістдесят чотири тисячі вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят копійок) копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом шляхом ухвалення та письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_3