АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: усунення перешкод в 1 інстанції - ОСОБА_1
користуванні земельною ділянкою Доповідач - Шаповал Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіся П.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі - Міхно І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа -Харківська міська рада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 липня 2010 року, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені.

Визнано дії ОСОБА_3 в частині самовільного захвату 36,06 кв.м земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Харків, пров. Підвітряний, 13 і належить на праві власності ОСОБА_4, неправомірними.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_4, частиною земельної ділянки, площею 36,06 кв.м, що розташована за адресою: м. Харків, пров. Підвітряний, 13 і належить на праві власності ОСОБА_4.

Зобов'язано ОСОБА_3 відновити паркан, що розмежував земельні ділянки домоволодінь за № 13 та № 13-«а» по пров. Підвітряному в м. Харкові відповідно до належної ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0483га.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 129 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн.

Вважає рішення таким, що ухвалено з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

За змістом ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями № 13, по пров. Підвітряному, в м. Харкові на праві власності належить ОСОБА_4.

Жилий будинок № 13 - А по пров. Підвітряному, у м. Харкові належить на праві власності ОСОБА_3, що підтверджується довідкою КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації».

Згідно Державного акту на право власності від 22 липня 2008 року ОСОБА_4 належить земельна ділянка, площею 0. 0483 га, по пров. Підвітряному, 13. ( а.с. 7)

Межі спірної ділянки встановлені відповідно до плану меж земельної ділянки. ( а.с.6).

Фактично площа земельної ділянки, що перебуває у власності позивача, становить на 36, 06 кв.м. менше, ніж їй належить на підставі Державного акту на землю.

Згідно акту вуличного комітету № 15 від 01 серпня 2008 року Московської районної в м. Харкові ради власник будинку № 13-А самовільно захопив 36, 06 кв.м. земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_4 ( а.с. 4-5)

Вказані дії порушили права позивача щодо користування належними йому на праві власності 36, 06 кв.м. земельної ділянки.

Захоплення земельної ділянки супроводжувалось встановленням паркану ОСОБА_5, що не заперечується останнім.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції способом захисту права позивача обрав покладання на ОСОБА_3 обовязку по відновленню паркану, що розмежував земельні ділянки домоволодінь № 13 та № 13 - А по пров. Підвітряному у м. Харкові, відповідно до належної ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0. 0483 га.

Вказаний спосіб захисту свого порушеного права відповідає вимогам ст. 3 ЦПК України та ст. 16 ЦК України.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він не погоджується з Державним актом на землю, виданим на імя позивача не спростовують висновки суду про самовільне захоплення ним 36, 06 кв.м. земельної ділянки позивача.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом із тим, ОСОБА_3 не довів, що діяв правомірно з приводу самовільного захвату земельної ділянки та переставляючи паркан, який розмежував земельні ділянки.

Суд повно та всебічно зясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Г оловуючий -

Судді: