Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-3796
РІШЕННЯ

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2010 року м.Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2Г

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - державна виконавча служба Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання правочину купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на автомобіль, звільнення майна з-під арешту, виключення майна з акту опису, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання правочину купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на автомобіль.

В обгрунтування своїх позовних вимог він посилається на наступні обставини.

Напочатку 2007 року він уклав з відповідачем договір про купівлю в нього автомобілю Дачія Соленза, 2004 року випуску, колір сріблястий, д/н НОМЕР_1, який знаходився на обліку в МРЕО ДАІ УМВС м.Нікополя. На підтвердження передачі йому автомобіля на законних підставах на його імя відповідачем була виписана довіреність від 04.04.2007 року. Дана довіреність надавала йому право на розпорядження автомобілем, а саме: самостійно здійснювати всі значимі дії по експлуатації, а також розпорядженню автомобілем. З його боку була оплачена обумовлена сума, а саме 4 000 доларів США. Розписка про отримання відповідачем суми за автомобіль була ним складена в день отримання ним автомобіля і документів на нього. При здійсненні угоди купівлі-продажу автомобіля були присутні брат відповідача ОСОБА_4, його син ОСОБА_5 та їх друг ОСОБА_6 Він весь цей час користується автомобілем як власник і хотів вже й нотаріально оформити договір купівлі-продажу автомобіля, але відповідач зник з міста в невідомому напрямку, а його дружина не знає, коли він повернеться. Вирішити питання з відповідачем він не може. Тому вимушений звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач позов доповнив, просив суд не тільки визнати правочин купівлі-продажу автомобіля дійсним та визнати право власності на автомобіль, але й звільнити його автомобіль з-під арешту та виключити його з акту опису, оскільки зараз він дізнався, що державним виконавцем за борги ОСОБА_3 його автомобіль знаходиться в розшуку. Суду пояснив, що зараз він опинився в такому становищі, коли не може розпоряджатись майном, за яке заплатив і яке фактично належить йому. На цей автомобіль він заробляв в Москві 2 роки. Коли купував автомобіль, на переоформлення грошей не вистачило, вирішив, що поки поїздить за довіреністю, а коли збере гроші - переоформить. Але потім народилась дитина, зайвих грошей знову не було, вважав, що за три роки, поки діє довіреність, ще встигне переоформити автомобіль. А коли гроші на переоформлення машини назбирав, кудись зник відповідач, і він опинився в поганій ситуації. Зараз надія лише на суд.

Відповідач в судове засідання не прибув. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином оголошеннями в газетах „Урядовий курєр та „Вісник Придніпровя. Про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Справа слухалась відповідно до ст.і69 ЦПК України у відсутність відповідача.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову не заперечувала, але поклалась

на розсуд суду.

Вислухавши позивачів, представника третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги, згідно зі ст.220, 328, 334, 717, 722 ЦК України, підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ЗІ СТ.220 ЦК України одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Якщо сторони

умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіхістотних умов договору.

Як встановлено в судовому засіданні, 04.04.2007 року позивач ОСОБА_1 придбав автомобіль Дачія Соленза, 2004 року випуску, д/н АЕ 4396АА, двигун E7JA262UA98708 у ОСОБА_7JI. (а.с.6) за ціну в 4 000 доларів США. Вказаний правочин був оформлений сторонами у вигляді розписки, яку підписав відповідач (а.с.6). Відповідач видав на імя позивача доручення від 04.04.2007 року (а.с.5), посвідчене приватним нотаріусом, яким надавав право керувати та розпоряджатись автомобілем на власний розсуд. Позивач стали користуватись вказаним автомобілем, вважав автомобіль своїм. Напочатку 2010 року вирішив переоформити автомобіль на себе, шляхом укладення договору купівлі-продажу, однак не зміг знайти відповідача, який зник з м.Нікополя в невідомому напрямку. У квітні 20і0 року дізнався, що державним виконавцем Красномовець Н.Г. було складено акт опису та арешту майна ОСОБА_7JI., на підставі примусового виконання виконавчого документу № 2-3142 від 01.06.2009 року, до якого включений фактично належний позивачу автомобіль (а.с.28-30). Даний автомобіль оголошено в розшук. Позивач не згодний з цією постановою, оскільки автомобіль належить йому, а не відповідачу. Однак, користуватись та розпоряджатись своїм автомобілем не може. Вирішити питання з відповідачем не виявляється можливим.

Допитаний в судовому засіданні як свідок брат відповідача ОСОБА_4 суду пояснив, що його рідний брат ОСОБА_3, дійсно, продав позивачу ОСОБА_1 автомобіль Дачія Соленза. Де зараз його брат, він не знає, бо той ховається від боргів. На цьому автомобілі раніше їздив він теж по довіреності. Потім його брат ОСОБА_3 продав машину позивачу. При передачі грошей та автомобіля він був присутній. Чому позивач не оформив з його братом договір купівлі-продажу, не знає, можливо, не було грошей.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що вони всі товариші між собою: і він. і позивач, і брати ОСОБА_3, всі одного кола спілкування та інтересів. Коли ОСОБА_1 захотів купити машину, звернувся до нього, бо він знається на автомобілях більше за інших. Це було взимку 2007 року. Він оглянув Дачія Солена ОСОБА_7JI., проїхався на ній і схвально відгукнувся про технічний стан машини. Тоді позивач вніс відповідачу заставу в ! 000 доларів США. Але він при передачі цих грошей не був. Знає про завдаток, бо це обговорювалось потім при зустрічі з ОСОБА_1, Борисовими та іншими друзями. 3явився привід відсвяткувати майбутню купівлю машини та пошуткувати над новим „зеленим водієм ОСОБА_1. Весною 2007 року ОСОБА_1 заїхав до нього і знову попросив подивитись Дачія Соленза, чи не змінився суттєво технічний стан машини за той час, поки ОСОБА_1 збирав на неї гроші. Він подивився, сказав, що машина все ще в доброму стані і можна її купувати. Поки вони з позивачем їхали до офіса ОСОБА_3, позивач кілька разів рахував гроші. Він бачив, що їх було 3 000 доларів США. В офісі у ОСОБА_7JI. при передачі 3 000 доларів США ОСОБА_1 ОСОБА_7 був присутнім його брат ОСОБА_4 ОСОБА_9, отримавши гроші від ОСОБА_1, сказав, що розрахунок проведено повністю і позивач може володіти машиною Дачія Соленза. З того часу ОСОБА_1 їздить на автомобілі і вважає його своїм. Куди зараз зник ОСОБА_3 не знає.

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 203, 204, 220, 328, 334, 638, 392 ЦК України, ст.3-10, ЗО, 60 ДПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля DACIA SOLENZA, 2004 року випуску, колір сріблястий, р/н НОМЕР_1, двигун E7JA2621JA98708, шасі № UU і R5A7, укладений від 04.04.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль DACIA SOLENZA, 2004 року випуску, колір сріблястий, р/'н АЕ 4396 АА, двигун E7JA262UA98708, шасі J/r2 UU1R5A7.

Звільнити з-під арешту та виключити з акту опису та постанови про розшук майна боржника зід 09.09.2009 року автомобіль DACIA SOLENZA, 2004 року випуску, колір сріблястий, р/н НОМЕР_1, двигун E7JA262UA98708, шасі № UU1R5A7.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання йог о копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий-суддя: