АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: договірні Суддя- доповідач: - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2010 року. Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - ОСОБА_2,

суддів:- ОСОБА_3, ОСОБА_1,

при секретарі: - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» - про розірвання кредитного договору та припинення зобовязань,

встановила:

У лютому 2010 року ОСОБА_6 звернувся в суд із вказаним позовом, який уточнив у березні 2010 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 9 січня 2006 року він та ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» уклали договір про участь у будівництві №10/2к, згідно з яким він зобовязався в строк до 29 грудня 2007 року інвестувати 367 937 доларів США у будівництво котеджу по вул. Балакірєва в м. Харкові, а ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» зобовязалося передати йому у власність, після введення обєкту в експлуатацію у 4 кварталі 2008 року, частину приміщень котеджу, загальною площею 187, 1 кв. м.

26 грудня 2007 року він та ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» уклади кредитний договір № 014/1902/74/96407, згідно з яким банк надав йому кредит у сумі 294 350 доларів США для придбання майнових прав на приміщення котеджу по вул. Балакірєва в м. Харкові, строком до 26 грудня 2027 року, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом 13,25% річних.

Цього ж дня він, ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_5 Аваль», ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» уклали між собою додаткову угоду №2 до договору про участь у будівництві № 10/2к від 9 січня 2006 року, в п. 1.3 якої передбачили, що у разі дострокового розірвання між ним та ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» договору про участь у будівництві, останній протягом 2 банківських днів повідомляє про це банк та протягом 20 банківських днів перераховує всі проінвестовані ним кошти в погашення заборгованості інвестора по кредитному договору від 26 грудня 2007 року на вказаний у договорі банком рахунок, а подальші розрахунки здійснюються між банком та інвестором.

29 січня 2010 року він та ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» розірвали договір про участь у будівництві котеджу через порушення забудовником строків задачі обєкту в експлуатацію.

Надання згоди TOB «Моноліт» будівельний альянс» повернути ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» проінвестовані ним кошти у будівництво котеджу у разі дострокового розірвання договору про участь у будівництві між інвестором та забудовником, подальше розірвання між ним та ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» договору про участь у будівництві через порушення забудовником зобовязань щодо введення обєкту в експлуатації, призвело до істотної зміни обставин, якими керувалися він та ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» під час укладення кредитного договору 26 грудня 2007 року, у звязку з чим він підлягає розірванню.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 652, 653 ЦК України, ОСОБА_6 просив суд розірвати кредитний договір № 014/1902/74/96407 від 26 грудня 2007 року, укладений між ним та ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» та припинити його зобовязання за кредитним договором; зобовязати ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» погасити в повному обсязі його заборгованість перед ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» за кредитним договором № 014/1902/74/96407 від 26 грудня 2007 року.

Під час розгляду справи ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про тлумачення змісту правочину, посилаючись на те, що додаткова угода №2 від 26 грудня 2007 року до договору про участь у будівництві № 10/2к від 9 січня 2006 року, укладена між ним та відповідачами у справі, є на його думку угодою про зміну сторони в зобовязанні (переводом боргу).

Представник ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Представник ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» проти позову не заперечував.

При цьому посилався на те, що згідно додаткової угоди №2 від 26 грудня 2007 року до договору про участь у будівництві №10/к від 9 січня 2006 року ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» взяло на себе зобовязання „повернути ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» всі кошти, проінвестовані ОСОБА_6 у будівництво котеджу.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2010 року позов задоволено.

Розірвано договір №014/1902/74/96407 про надання кредиту від 26 грудня 2007 року, укладений між ОСОБА_6 та ВАТ «ОСОБА_5 Аваль».

Зобовязано ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» сплатити заборгованість ОСОБА_6 перед ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» за договором №014/1902/74/96407 про надання кредиту від 26 грудня 2007 року та припинити зобовязання ОСОБА_6 за даним договором.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути солідарно з ТОВ «Моноліт» будівельний альянс», ОСОБА_6 заборгованість за вказаним кредитним договором.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з підстав, передбачених п. п. З, 4 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із наявності істотної зміни обставин, якими позивач та банк керувалися при укладенні кредитного договору, а саме - неможливості отримання позивачем у власність приміщень котеджу на будівництво та придбання якого запозичувалися кредитні кошти, а також заміни боржника у зобовязанні (переведення боргу) за кредитним договором згідно додаткової угоди №2 до договору про участь у будівництві № 10/2к від 9 січня 2006 року, підписаної 26 грудня 2007 року між позивачем, ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_5 Аваль, ТОВ «Моноліт» будівельний альянс».

Проте погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

В разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов:

1)в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2)зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3)виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4)із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин

несе заінтересована сторона.

Таким чином, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених чотирьох умов одночасно.

Згідно ст. 520 ЦК України боржник у зобовязанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

З матеріалів справи вбачається, що 9 січня 2006 року позивач та ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» уклали між собою договір про участь у будівництві №10/2к, згідно з яким ОСОБА_6 зобовязався в строк до 29 грудня 2007 року інвестувати у будівництво котеджу по вул. Балакірєва в м. Харкові 367 937 доларів США, а ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» зобовязалося передати йому у власність, після введення обєкту в експлуатацію у 4 кварталі 2008 року, частину приміщень котеджу, загальною площею 187, 1 кв. м. ( а. с 13-15).

26 грудня 2007 року позивач та ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_5 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», уклали між собою кредитний договір №014/1902/74/96407, згідно з яким банк надав ОСОБА_6 кредит у сумі 294 350 доларів США на строк 240 місяців для придбання майнових прав на котедж по вул. Балакірєва в м. Харкові, строком до 26 грудня 2027 року, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом 13,25% річних.

Пунктом 15.6 вказаного договору визначено, що всі ризики, повязані з істотною зміною обставин, з яких позивальник виходив при укладенні цього договору, договору застави, позичальник приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання цього договору, іпотечного договору, а також невиконання позичальником зобовязань за вищезазначеними договорами ( а. с. 5-12).

26 грудня 2007 року позивач, ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_5 Аваль», ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» уклали між собою додаткову угоду №2 до договору про участь у будівництві № 10/2к від 9 січня 2006 року, в п. 1.3 якої передбачили, що у разі дострокового розірвання ОСОБА_6 договору про участь у будівництві № 10/2к, ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» протягом 2 банківських днів повідомляє про це банк та на протязі 20 банківських днів після розірвання договору перераховує всі проінвестовані інвестором кошти в погашення заборгованості інвестора по кредитному договору № 014/1902/74/96407 від 26 грудня 2007 року на вказаний банком рахунок, а подальші розрахунки здійснюються між банком та 1 інвестором (а. с. 17).

29 січня 2010 року позивач та ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» розірвали договір про участь у будівництві № 10/2к від 26 грудня 2007 року через порушення забудовником строків задачі обєкта в експлуатацію а. с. 16).

Після розірвання договору про участь у будівництві ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» не перерахувало банку проінвестовані ОСОБА_6 кошти в погашення заборгованості інвестора по кредитному договору.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання кредитного договору №014/1902/74/96407 від 26 грудня 2007 року, укладеного між ОСОБА_6 та ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» і припинення зобовязань ОСОБА_6 за вказаним договором у звязку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при його укладенні, суд першої інстанції не дав належну оцінку положення п. п. 15.4, 15.6 кредитного договору, згідно з якими ОСОБА_6 при його підписанні усвідомлював та гарантував, що умови цього договору є для нього зрозумілі, відповідають його інтересам (інтересам його сімї), є розумними та справедливими, а всі ризики, повязані з істотною зміною обставин, з яких він виходив при укладанні кредитного договору, він приймає на себе, і такі обставини не є підставою для його зміни або розірвання, а також невиконання взятих на себе договірних І зобовязань.

Задовольняючи позовні вимоги про зобовязання ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» сплатити заборгованість ОСОБА_6 перед ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» за кредитним договором №014/1902/74/96407 від 26 грудня 2007 року, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що додаткова угода № 2 від 26 січня 2007 року до договору про участь у будівництві №10/2к від 9 січня 2006 року, підписана позивачем, ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_5 Аваль», ТОВ «Моноліт» будівельний альянс», є договором про заміну боржника у кредитному зобовязанні (переведення боргу).

Підписання додаткової угоди №2 сторонами, свідчить про зміну форми розрахунків між контрагентами в разі можливого розірвання інвестором договору про участь у будівництві, профінансованого за рахунок кредитних коштів, а не заміну боржника (зміну субєктного складу кредитних правовідносин) у зобовязанні з настанням відповідних наслідків.

З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 про розірвання кредитного договору № 014/1902/74/96407 від 26 грудня 2007 року, укладеного між ним та ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_5 Аваль», припинення його зобовязання за кредитним договором, зобовязання ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» погасити в повному обсязі його заборгованість перед ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» за кредитним договором № 014/1902/74/96407 від 26 грудня 2007 року за їх безпідставністю.

Вимога апеляційної скарги ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» щодо солідарного стягнення з ТОВ «Моноліт» будівельний альянс», ОСОБА_6 на його користь суми проінвестованих коштів та заборгованості за кредитним договором №014/1902/74/96407 від 26 грудня 2007 року, не підлягають задоволенню, оскільки зустрічні вимоги у даній справі ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» не заявляв та вони не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 509, 520, 525, 526, 599, 651, 652, 1054 ЦК України, ст.ст. 303, 304, п.

2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 червня 2010 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» про розірвання кредитного договору від 26 грудня 2007 року №014/1902/74/96407, укладеного між ним та ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», зобовязання ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» сплатити заборгованість ОСОБА_6 перед ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» за кредитним договором від 26 грудня 2007 року №014/1902/74/96407 та припинення його зобовязань за вказаним договором - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: