АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-Ц-2867/2010 р. Головуючий 1 інст. - Короткий І.П.
Категорія : житлове Доповідач - Черкасов В.В
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківскої області в складі :

головуючого - Кукліної Н.О.

суддів Черкасова В.В., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2010 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування жилим приміщенням, визнання місця проживання, треті особи Московська районна в м.Харкові рада, СПРФО Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області,

ВСТАНОВИЛА:

27 серпня 2008 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання за нею права користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. В своєму позові вона зазначила, що з вересня 2007 року вона проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 за запрошенням наймача квартири, її невістки, ОСОБА_3, та за згодою осіб, які проживали в цій квартирі - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Переїхала вона у зазначене житло, оскільки ОСОБА_3 хворіла та потребувала стороннього догляду, який вона їй надавала. Згодом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які проживали в цій квартирі, померли.

Відповідач по справі ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому зазначив, що він постійно мешкає та зареєстрований у зазначеній квартирі. ОСОБА_1 ніколи в цій квартирі не проживала, а проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2. В своєму позові ОСОБА_2 просив суд визнати за ним право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1, визнати постійним місцем проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати безпідставним звернення ОСОБА_1 до суду та відмовити їй у визнанні за нею права користування квартирою №141 будинку №70 по пр.50 років ВЛКСМ в м.Харкові (а.с.25. а.с. 156-160).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Позов ОСОБА_2 задоволено частково, та визнано за ним право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто понесені ним судові витрати у сумі 47,50 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 І просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги до ОСОБА_2 в повному обсязі та визнати за нею право користування житловим приміщенням, реєстрації за місцем мешкання, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 просить відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, наданих заперечень на апеляційну скаргу, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі у встановленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що квартира №АДРЕСА_2 належить до державного житлового фонду. Зазначена квартира була надана ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Комінтернівської ради депутатів робітників від 16.05.1973 року №269-16 сімї у складі: ОСОБА_5 (основний наймач), ОСОБА_6 (дружина), ОСОБА_2 (дочка). ОСОБА_2 (син). Рішенням від 20.04.1982 року №134 виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів у звязку з випискою основаного наймача ОСОБА_5, особовий рахунок було відкрито на ОСОБА_6, яка померла 18.04.1988 році.

На теперішній час зареєстрований та проживає у зазначеній квартирі ОСОБА_2 з часу її надання його сімї у 1973 році, що підтверджуються копією паспорта ОСОБА_2 (а.с.27), свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 (а.с.29), контрольним талоном до ордеру (а.с.34), рішенням виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів від 20.04.1982 року №134 (а.с.35), довідками КП «Жилкомсервіс» (а.с.36-39).

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що вона не довела суду та не надала відповідних доказів у відповідності до вимог передбачених ст.60 ЦПК України, а також те що встановленому законом порядку за письмовою згодою наймача та всіх членів сімї, які в ній проживали та були зареєстровані разом з ним, вона була вселена у квартиру №АДРЕСА_2, а тому набула права користування цим жилим приміщенням.

Факт не проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі підтверджено відповіддю Новоєгорівської сільської ради Дворічанського району Харківської області №157 від

27.11.2009року про те, що ОСОБА_1 проживала у с.Берестове з 01.09.2007 року по

02.11.2009року (а.с. 198), актом про не проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі (а.с.40).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині її реєстрації за вищевказаною адресою у спірній квартирі, оскільки вона не набула права на користування вказаним житловим приміщенням.

Виходячи з наведеного судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно та обєктивно встановлені дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам і постановлено законне та обґрунтоване рішення, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.І ст.307, ст.ст. 308,313, п.1 ч.І ст.314, ст.ст. 315, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2010 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: