Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-1716/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2010 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Судді - Овчаренко Н.Г.,

при секретареві - Волошиній Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, Головного управління агропромислового розвитку Дніпропетровської обласної державної адміністрації, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовною заявою до відповідачів про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

В підтвердження позовних вимог, позивач посилається на те, що 17 квітня 2005 року в м.Дніпропетровську, на перехресті вул.Широка та вул.Шосейна, з вини відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем «РАФ», державний номерний знак НОМЕР_1, була скоєна дорожньо-транспортна пригода.

На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач посилається на те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.08.2005 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, розмір завданих збитків становить 9 376,27 грн. за пошкоджений транспортний засіб, згідно висновку спеціаліста № 102 від 23.05.2005 року.

Дослідження пошкодженого транспортного засобу було проведено 25 квітня 2005 року судовим експертом ОСОБА_3.

Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою. Договірних зобовязань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.

Відповідно до п.41.1. ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач , за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У звязку з настанням події, передбаченої п.4.1 ст.41 вищезазначеного Закону в редакції, яка діяла на той час, позивач 20.04.2006 року здійснив виплату відшкодування потерпілій особі ОСОБА_2, в розмірі 7813,56 грн.

У позивача виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 22.05.2006 року МТСБУ звернулось до ОСОБА_1 з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, даний лист було залишено без відповіді.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 7 813,56 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та, посилаючись на ті самі підстави, просив їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_1, проти позову заперечував, посилаючись на те, що його вини в вищезазначеному ДТП немає, до адміністративної відповідальності його не притягнуто, на час скоєння ДТП, 17 квітня 2005 року, він перебував у трудових відносинах та працював водієм Головного управління агропромислового розвитку, яке є власником автомобіля «РАФ» », державний номерний знак НОМЕР_1. Тому, він не є належним відповідачем по справі, а Головного управління агропромислового розвитку несе відповідальність за шкоду, скоєну їх працівником за час виконання ним своїх трудових обовязків. Відповідач ОСОБА_1 заперечував проти позову та звертав увагу на те, що позивач безпідставно виплатив відшкодування ОСОБА_2, не відібрав належним чином завірену заяву у останнього, не зазначив дати її складення та дати реєстрації у позивача. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача - Головного управління агропромислового розвитку, у судовому засіданні проти позову заперечував, посилалось на те, що позивач безпідставно виплатив відшкодування ОСОБА_2, не відібрав належним чином завірену заяву у останнього, не зазначив дати її складення та дати реєстрації у позивача, просив в позові відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що дійсно 17 квітня 2005 року в м.Дніпропетровську, на перехресті вул.Широка та вул.Шосейна, була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2.

Відповідно до ст.1188 шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до матеріалів справи та постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 серпня 2005 року ОСОБА_1 звільнений від адміністративної відповідальності у звязку з спливом строку залучення до адміністративної відповідальності, адміністративна справа закрита.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 1749 від 24 січня 2008 року дослідити причинний зв'язок між діями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з даною дорожньо - транспортною пригодою не є можливим по причині відсутності вихідних даних, перелік яких викладено в дослідницькій частині висновку(а.с.64-67).

Таким чином, позивач не надав доказів, що свідчили б про винні дії водія ОСОБА_1 в вищезазначеній ДТП, а тому не наступає відповідальність співвідповідача - Головного управління агропромислового розвитку Дніпропетровської обласної державної адміністрації за вимогами ч.1 ст.1172 ЦК України.

Крім того, заява про виплату страхового відшкодування, подана громадянином ОСОБА_2 що знаходиться в матеріалах справи, не містить дати подання заяви, що суперечить вимогам п.35.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і свідчить про те, у сукупності з іншими матеріалами справи, що позивачем без достатніх підстав перераховано ОСОБА_2 страхове відшкодування.

Керуючись ст. ст.ст.1166, 1172,1188, 1191 ЦК України, ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, Головного управління агропромислового розвитку Дніпропетровської обласної державної адміністрації, про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Н.Г.Овчаренко