Кременчуцький районний суд Полтавської області
Справа № 2-826/10
23 липня 2010 року Кременчуцький районний суд Полтавської області
в складі головуючого судді Бондаренко О.В.
при секретарі Шепирєвій Т.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчук цивільну справу за позовом Приватного підприємства "Агрофірма імені Т.Г.Шевченка" до Демидівської сільської ради, співвласників майнових паїв в особі ОСОБА_1 , третя особа Кременчуцьке міжрайонне бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на нерухоме майно будівлю їдальні,
Приватне підприємство "Агрофірма імені Т.Г. Шевченка" звернулась в суд з позовом до Демидівської сільської ради Кременчуцького району, співвласників майнових паїв в особі ОСОБА_1 , третя особа Кременчуцьке міжрайонне бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на нерухоме майно будівлю їдальні. Мотивуючи тим, що відповідно до протоколу загальних зборів співвласників майнових паїв КСП "Дружба" № 1 від 20.04.2002 року ОСОБА_1 обрано уповноваженою особою співвласників майнових паїв та надано право отримати майно від колективного сільськогосподарського підприємства "Дружба" з підписанням акту приймання передачі.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала повністю, прохає визнати право власності за приватним підприємством "Агрофірма ім. Т.Г.Шевченка" на будівлю їдальні, вартістю 10 000 гривень, яка відповідно до технічного паспорту на виробничий будинок, інвентаризаційна справа № 4558 від 03.03.2010 року позначена: літера "А", яка розташована по АДРЕСА_1 .
Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 проти позову не заперечує. Представник відповідача Демидівської сільської ради Кременчуцького району та представник третьої особи КП Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про розгляд справи належно повідомлений, заперечень проти позову не надав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що актом приймання-передачі майна у спільну часткову власність громадянам колишнім членам ПСП "Дружба" Кременчуцького району від 30.05.2002 року, директором КСП "Дружба" в особі ОСОБА_4 передано, а колишні члени КСП "Дружба" в особі Уповноваженого ОСОБА_1 прийняли у спільну часткову власність цілісним майновим комплексом, виділеного загальними зборами майна пайовиків.
Згідно протоколу загальних зборів співвласників майнових паїв КСП "Дружба" № 4 від 13.11.2009 року, загальні збори надали доручення Уповноваженому по майнових паях ОСОБА_1 перереєструвати дане майно і продати його згідно домовленості.
20.11.2009 року між приватним підприємством "Агрофірма ім. Т.Г. Шевченка" в особі директора Шкірко В.М і уповноваженим співвласникам майнових паїв КСП "Дружба" ОСОБА_1 згідно протоколу № 1 від 20.04.2002 року був укладений договір купівлі-продажу будівель та споруд.
Відповідно до вказаного договору сплачено на користь продавця повну ціну товару в сумі 105 100 гривень. Таким чином ПП "Агрофірма ім. Т.Г. Шевченка" як покупець та продавець ОСОБА_1 виконали всі умови договору, передбачені ст.655 ЦК України, що підтверджується письмовими доказами, а саме договором купівлі-продажу.
Позивач має намір належним чином зареєструвати відповідно до чинного законодавства майновий пай на ПП ""Агрофірма ім. Т.Г. Шевченка", але державну реєстрацію майнового паю не можливо провести у зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу будівель та споруд нотаріально не посвідчений.
Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В даному випадку за будівлі та споруди були сплачені грошові кошти в повному обсязі, які були передані покупцеві продавцем. На момент укладення договору не було дотримано лише вимоги закону щодо обов`язкового посвідчення договору купівлі-продажу нотаріально, всі вимоги щодо форми та змісту вказаного правочину були сторонами дотримані. З моменту укладення договору купівлі-продажу жодна із сторін не оспорювала його дійсність, договір купівлі-продажу будівель та споруд не визнавався недійсним у судовому порядку.
Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч.3 ст.334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.
За таких обставин суд визнає право власності за приватним підприємством "Агрофірма ім. Т.Г. Шевченка" на будівлю їдальні, вартістю 10 000 гривень, яка відповідно до технічного паспорту на виробничий будинок, інвентаризаційна справа № 4558 від 03.03.2010 року, позначена літера "А", яка розташована по АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 334 ЦК України, ст.ст.10, 11, 107, 209, 212, 214, 215, 224-227 ЦПК України, суд
Позов приватного підприємства "Агрофірма імені Т.Г.Шевченка" до Демидівської сільської ради Кременчуцького району, співвласників майнових паїв в особі ОСОБА_1 , третя особа Кременчуцьке бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на нерухоме майно будівлю їдальні задовольнити повністю.
Визнати право власності за приватним підприємством "Агрофірма ім. Т.Г.Шевченка" на будівлю їдальні вартістю 10 000 (десять тисяч) гривень, яка відповідно до технічного паспорту, інвентаризаційна справа № 4558 від 03.03.2010 року позначена літера "А", яка розташована по АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд шляхом подачі в 10-дениий строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Бондаренко