Справа № 2-387/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

-головуючого судді Завгороднього Є.В.

-секретаря Беспалової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисаветградська транспортна компанія», третя особа на стороні відповідача з правом заявляти самостійні позовні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до заявленого відповідача про стягнення матеріальної і моральної шкоди, індексу інфляції, судових витрат, внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу «ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 з вини водія ОСОБА_2, який перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «ЕТК» не обрав безпечної дистанції через що керований ним тролейбус ПМЗ Т2 № 260 пошкодив авто позивача.В суді позивач заявлені вимоги підтримав.

Представник відповідача позов не визнав, пояснив це браком доказів у позивача. Згодом не з»явився, надав заяву про перебування на стаціонарному лікуванні. Неявка представника відповідача не перешкоджає у розгляді цивільної справи і можливості вирішити спір, крім того доказів перебування на стаціонарному лікуванні представник позивача не надав. Неявка представника визнана неповажною, оскільки юридичній особі були забезпечені умови для можливості свого представництва в суді.

Третя особа надала заяву про розгляд справи без його участі.

3»ясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини :

Постановою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27.07.2007 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КУПАП, у зв»язку із тим, що він 02.07.2007 року близько 15.15 хвилин керуючи тролейбусом ПМЗ Т2 № 260 по вулиці Маланюка в місті Кіровограді не дотримався безпечної дистанції, через що допустив зіткнення і пошкодження іншого транспортного засобу «ЗАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1, під керуваннням ОСОБА_1С- власника цього автомобіля. Вина водія тролейбуса, підтверджена постановою судді , що набрала законної сили і в порядку ч.2 ст.61 ЦПК, звільняє позивача від необхідності доведення цієї обставини при розгляді цивільного спору про відшкодування шкоди.(а.с.4).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних , радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак

бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб .

Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі /право власності , інше речове право, договір підряду, оренди тощо/ володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом , використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В свою чергу пункт 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справи за позовами про відшкодування шкоди" не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела. За таких умов ОСОБА_2 , який в момент заподіяння шкоди правомірно керував тролейбусом і перебував у трудових правовідносинах з ТОВ «ЄТК» не несе відповідальності перед заявленим позивачем. ОСОБА_1 правильно визначив ТОВ «ЄТК» належним відповідачем, як власника джерела підвищеної небезпеки (ст. 1187 ЦК).

Так, згідно дослідження спеціаліста-автотоварознавця ОСОБА_3, який був допитаний по його висновку, останній пояснив, що в результаті пошкодження автомобіля належного позивачу завдано шкоди в розмірі 8819грн. 12коп. Сторона відповідачів не спростувала розміру заподіяної шкоди. Безпідставними залишились припущення висловлені представником відповідача про включення в розмір шкоди інших пошкоджень на автомобілі «ЗАЗ» від минулих дорожньо-транспортних пригод. Спеціаліст ОСОБА_3 пояснив, що пошкодження які існували раніше до уваги не брались. Вимога позивача обґрунтована , але підлягає частковому задоволенню в межах нарахованої майнової шкоди.(а.с.П).

Відповідно до ст. 1167 ЦК України , моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд визначив розмір відшкодування в сумі 300 грн. так-як позивач докладав додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права. При цьому взяті до уваги пояснення представника відповідача про те, що позивачу пропонувалось відремонтувати його авто за рахунок підприємства, але останній відмовився це зробити.

Позивач правильно визначив період і підстави для нарахування індексу інфляції за спірний період, але помилково завищив загальну суму, розмір якої повинен складати 704 грн.37 коп. Відповідно до ч.Зст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача можливо стягнути документально підтверджені судові витрати, оскільки таких доказів позивач не надав , в цій частині слід відмовити повному обсязі.

З огляду на перераховані обставини , керуючись ст.88213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисаветградська транспортна компанія» на користь ОСОБА_1 8819грн. 12коп. майнової шкоди , 300грн. немайнової шкоди та 704 грн.37 коп. індексу інфляції.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляцію протягом 10 днів та подачі апеляційної скарги в наступні 20 днів.

Суддя Кіровського Є. В. Завгородній

районного суду

м.Кіровограда