№2-1094/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (заочне)

15.12.20 ї 0р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судці Литвинової Р.А. при секретарі Заіка А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в якому зазначає, що вся їх сім'я (вона, чоловік та двоє синів) були зареєстровані та сумісно проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Договір найму на час надання квартири було укладено з її чоловіком ОСОБА_4, який був основним квартиронаймачем, він помер 11.06.2009р.

Квартира є не приватизованою і знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Вільногірська.

Відповідач добровільно виїхав з квартири і не проживає в ній до теперішнього часу. Він в даний час проживає в Росії, там він також працює, за цей час він жодного разу в м. Вільногірськ не приїзджав. Квартирою він абсолютно не цікавиться, в підтриманні її в належному стані та в поточних ремонтах участі не приймав, за комунальні послуги, які нараховуються в тому числі і на нього, він не оплачує.

Таким чином, вона змушена сплачувати за відповідача вказані послуги, що є суттєвим для її сімейного бюджету, з врахуванням постійного росту цін та тарифів на ці послуги.

Основною причиною не проживання відповідача в спірній квартирі є його власне бажання, в зв'язку з чим він і виїхав за межі м. Вільногірська, що свідчить про те, що він дійсно втратив інтерес до квартири.

На думку позивача, в врахуванням того, що відповідач більше б-ти місяців без поважних причин у вказаній квартирі не проживає, не користується нею, він може бути визнаний в судовому порядку таким, що втратив право користування квартирою.

Позивач просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування вказаною квартирою, що є підставою для зняття його з реєстрації по паспортному обліку у вищевказаній квартирі і зобов'язати КП «Жилсервіс» укласти з нею договір найму на вказану квартиру.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення об'яви в газеті (а.с.22).

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що за обставин, що склалися, доцільно провести заочний розгляд справи, що передбачено ст.225 ЦПК України, проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечує.

/саи.^ -г.

Треті особи - КП «Жилсервіс» Вільногірської міської ради та Вільногірський МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області надали листи з проханням

розглядати дану справу без участі їх представників, ухвалити рішення на розсуд суду (а.с. 14,17).

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги стосовно першого пункту, тобто визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, суду пояснила, що відповідач ОСОБА_3 є її рідним сином. Приблизно 20 років тому назад він виїхав з м. Вільногірська, говорив, що їде в Москву. Після того він жодного разу додому не приїзджав, не цікавився їх життям, не говорив, що буде тут проживати. При цьому він до цього часу не виписується по паспортному обліку, а через це їй доводиться оплачувати всі комунальні платежі, в тому числі і ті, що нараховують на нього. З нею разом проживає інший син, але він не працює, зловживає спиртним, комунальні послуги також не оплачує, тому вона просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, щоб їй було менше платити за всі послуги.

Стосовно другої позовної вимоги щодо укладення з нею договору найму на квартиру, вона поки що цілком не визначилась, тому просить це питання в даному судовому засіданні не розглядати, а просить задовольнити її позовну вимогу стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

Свідок ОСОБА_5 3.1. суду показала, що вона проживає в одному будинку з позивачем приблизно 40 років. Вже пройшло років 25-30, як вона останній раз бачила її сина - відповідача ОСОБА_3, в квартирі він не проживає. Вона про нього нічого не знає і ні від кого не чула, - де він в даний час знаходиться.

Свідок ОСОБА_6 суду надав аналогічні пояснення, він показав, що відповідача взагалі не бачив років 20, а можливо навіть і більше.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, вивчивши та дослідивши у сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Згідно із вимогою ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Вказаною нормою законодавства передбачено випадки зберігання жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї. Однак, під наведений перелік не підпадає випадок, що розглядається.

В даному випадку відповідач добровільно залишив житло, в якому зареєстрований та раніше проживав, і досить тривалий час ним не користується без поважних причин, не цікавиться та не проживає. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає за вказаною адресою близько 20-ти років. Це підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, також цей факт підтверджується актом депутата Вільногірської міської ради (а.с.10).

З врахуванням зазначених обставин суд дійшов до висновку про те, що є законні підстави для задоволення позову ОСОБА_1, що буде відповідати її інтересам, оскільки вона є людиною похилого віку, основним джерелом її доходів є пенсія, частину якої їй доводиться виділяти на сплату комунальних послуг, в тому числі нарахованих і на відповідача, який квартирою досить тривалий час не цікавиться, наміру проживати в ній не висловлював, перешкод для проживання в квартирі йому ніхто не чинить. Позивач пояснила, що навпаки, у разі повернення сина додому, вона звичайно ж не буде заперечувати проти його проживання в квартирі чи проти реєстрації.

На підставі викладеного позов в цій частині підлягає задоволенню.

Позовні вимоги стосовно укладення з позивачем договору найму вона в судовому засіданні не підтримала, просить поки що їх не розглядати, оскільки вона ще точно не визначилась на кого краще оформити договір найму житлового приміщення.

Керуючись ст. ст. 88, 212 - 215, 224 - 228 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, суд

ВМРІІІ8

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 31 в буд. № 11 по вул. Жовтневій в м. Вільногірську Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстрації по паспортному обліку за зазначеною адресою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Р.А. Литвинова