Справа №2а-822/09 25.05.2010 25.05.2010 25.05.2010
Головуючий першої інстанції Чернякова Н.В. Суддя - доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА іменем України

25 травня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах цінного суду Миколаївської області в складі: головуючої - Вовненко Г.Ю., судців - Лівійського І.В., Шаманської Н.О., при секретарі - Бобуйок І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну L за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області (далі - УПФ) на постанову Єланецького районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2009 р. за ом ОСОБА_2 до УПФ про визнання вільності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У листопаді 2009 р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до в якому просив визнати протиправною бездіяльність щодо врахування йому як особі, яка має правовий статус дитини війни, шати (підвищення) до пенсії, передбаченої Законом України від 18 листопада 2004 р. «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон від 18 листопада 2004 p.), У розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 1 по 31 грудня 2008 року та зобов'язати УПФ здійснити перерахування допомоги і забезпечити виплату заборгованості.

Постановою Єланецького районного суду Миколаївської області 14 грудня 2009 р. позов задоволено частково. Визнано бездіяльність правомірною. Зобов'язано УПФ нарахувати та виплатити 30% підвищення пенсії за віком за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року з урахуванням плаченого підвищення за цей період.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на невірне застосування :ом норм матеріального права, просило постанову скасувати і ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних /підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким визначено статус дитини війни.

Справа 22-Ц-2313 / 20 1 0 Категорія 57

Положення ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. (у редакції, чинній J на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії ' або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за І віком.

Однак, згідно з пунктом 17 ст. 77 Закону України від 20 груда 2005 р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст. 6 Закону від1і| листопада 2004 р. зупинено на 2006 р.

До того ж, Законом України від 19 січня 2006 р. «Про внесеш змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» положень Закону України від 20 грудня 2005 р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік» виключено пункт 17 ст. 77 вказаного вище Закону, новою редакцією ст. 110 цього ж Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 p., запроваджуються у 2006ц поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Між тим, Кабінет Міністрів України протягом 2006 р. не приймав рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України від 20 грудня 2005 р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік».

Отже, пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 Закону ви 18 листопада 2004 p., безпосередньо у 2006 р. запроваджено не було.

В подальшому пунктом 12 ст. 71 Закону України від 19 груди 2006 р. «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону ви 18 листопада 2004 р. зупинено на 2007 р. із урахуванням ст. 111 названого вище Закону.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 20(11 р. № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що ні відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пуш 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 р. «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 р. дію ст. 6 Закону від 111 листопада 2004 р. із урахуванням ст. 111 цього ж Закону.

Законом України від 28 грудня 2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме, підпунктом 2 пункту 41 розділу II зміст ст. 6 Закону ви 18 листопада 2004 р. щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни викладеної новій редакції.

Але, рішенням Конституційного Суду України від 22 трави 2008 р. № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державшій бюджет України) зміни, внесені підпунктом 2 пунктом 41 розділу II Закон) України від 28 грудня 2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 ріки про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 p., діти війни мають у періоди з 9 липня до 31 грудня 2007 р. та з 22 травня 2008 р.

Суд першої інстанції, який розглядав на той час справу за і правилами адміністративного судочинства, повно та всебічно дослідив

У 20 грудня

належну оцінку наявним доказам, а тому прийшов до шного висновку про те, що УПФ як орган, якому делеговано ^^^^^ сення щодо призначення і виплати пенсії та доплат до них, повинен «Про внесення відповідно до вимог ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. і здійснити !а 2006 pjK)) із МІДНІ перерахування (за той період, коли дія цієї норми не була авний бюджет І ОСОБА_1)' Однак, УПФ у порушення зазначених положень цього Закону таких ань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність. На іі чого суд обґрунтовано задовольнив позов частково, але в межах них вимог.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на гість бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків предметом цього спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для іання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за заявлених вимог і тому судом не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість цільового використання коштів УПФ, оскільки суди не ухвалювали рішення проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

З огляду на викладене судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу, а судове рішення залишити без змін. Керуючись ст.ст. 307 - 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області відхилити, а постанову Єланецького районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2009 р. - пити без змін.

;1шо:

від

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її [оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців після набрання нею законної сили.