Іванківський районний суд Київської області
Справа № 2-743 / 2010 р.
РІШЕННЯ

іменем України

19 серпня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі -Ковальовій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ІВАНКІВСЬКОЇ селищної ради про встановлення межі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 та Іванівської селищної ради про встановлення межі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позивач посилається на те, що в його приватній власності знаходиться будинок, який розташований в смт. Іванків по вул.. Калініна. ЗО Київської області. Відповідно до земельно - кадастрової документації будинок розташований на земельній ділянці площею 0,08 га.

По сусідству з ним, у житловому будинку по вул.. Калініна, 28 в смт. Іванків проживає ОСОБА_2. її житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,55 га.

Межа між його земельною ділянкою та ділянкою відповідачки проходить за тильною стороною його будинку.

Рішенням виконкому Іванківської селищної ради №327 від 23.11. 1993 року у його приватну власність безоплатно передано земельну ділянку площею 0,08 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул..Калініна, ЗО , які він має намір приватизувати. Виготовити технічну документацію на земельну ділянку та отримати державний акт про право власності на землю він не може, оскільки між ним та сусідкою виник спір про межу його земельної ділянки в натурі, яка не погоджує межі його земельної ділянки в натурі, і вважає,що межа між їх садибами проходить по тильній стороні його будинку.

В 2004 році, коли відповідачка збирала документи на приватизацію своєї земельної ділянки, працівниками ТОВ «Земля і ринок» було встановлено межі між їх земельними ділянками. Вказана межа проходила на відстані 50 см від його будинку,що відповідало межам, які завжди існували між домоволодіннями №28 та №30 по вул..Калініна в смт. Іванків. Відповідачці було видано Держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 598108.

При цьому,задовго до цього, відповідачкою було побудовано вольєр для собаки, який на 0,5 метра углиблювався на його земельну ділянку. На той час ніяких спорів між ним та сусідкою не було,вона пообіцяла перенести вольєр і він підписав акт про погодження меж її земельної ділянки. Цей вольєр сусідкою дол. Цього часу не прибраний.

Восени 2008 року , під час ремонту будинку, ним була виконана бетонна відмостка шириною до 35 см по периметру фундаменту його будинку.

Після цього, відповідачка заявила, що відмостку він виконав на її приватизованій земельній ділянці. Він проти цього заперечував та навесні 2009 року звернувся до Іванківської селищної раду із заявою про встановлення меж. Комісія обміряла його земельну ділянку та земельну ділянку сусідки та склала акт від 02.11. 2009 року. Відповідно до акту межа між їх господарствами проходить на відстані 35 см від стіни його будинку. Комісія встановила межові знаки,по яких весною він встановив деревяний паркан,до середини його земельної ділянки,так як закінчити городити паркан він не зміг, оскільки мішав вольєр для собаки.

14.04. 2010 року, скориставшись його відсутністю, відповідачка самовільно порізала встановлений ним паркан та знищила межові знаки.

Коли в травні 2010 року він повторно звернувся до Іванівської селищної ради,то йому пояснили,що повторно межові знаки будуть встановлені тільки на підставі рішення суду.

Добровільно вирішити питання про встановлення межових знаків між їх садибами відповідачка не бажає.

Позивач просить зобовязати органи місцевого самоврядування встановити межу між земельними ділянками №28 та №30 по вул..Калініна в смт. Іванків Київської

області; зобовязати відповідачку ОСОБА_2 перенести вольєр для собаки, будований частково на його земельній ділянці на 70 см в бік домоволодіння ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач та представник підтримали позов.

Відповідачка та представник відповідачки позов не визнали.

Вислухавши позивача, представника позивача, відповідачку та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Позивач посилається на те, що відповідачка знищила між їх садибами межові знаки, знищила огорожу між їх садибами, яку він збудував по межі та побудувала на його земельній ділянці вольєр для собаки, проте, жодний з цих фактів позивач в суді не довів.

Згідно акту обстеження земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 02.11. 2009 року, на який посилається позивач ОСОБА_1, слідує, що комісія встановила, що ОСОБА_1, в супереч рекомендаціям комісії селищної ради від 28 травня 2009 року не ставити паркан до визначення меж, зробив підмостку на відстані 0, 50 метра від стіни свого будинку.

З абзацу першого даного акту слідує,що,відповідно до Плану БТІ від 19.07.1984 року межа між садибами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проходить на відстані 35 см від будинку ОСОБА_1.

Про те,що на земельній ділянці ОСОБА_1 відповідачкою збудований вольєр для її собаки, позивач не надав жодного підтверджуючого документа.

З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 598108 від 08.08. 2005 року слідує, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0600 га, яка знаходиться в смт. Іванків по вул.. Калініна, 28 Київської області(для будівництва та обслуговування житлового будинку).

З рішення Іванківської селищної ради № 327 від 23.11. 1993 року(витяг №63) слідує,що ОСОБА_1 вирішено передати безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,08 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель в смт. Іванків по вул.. Калініна, №30.

Проте, на час розгляду справи позивач своїм правом не скористався.

З довідки Іванківської селищної ради №1104 від 04.08. 2010 року слідує,що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки,що підтверджено Державним актом про право на землю,межові знаки були погоджені гр..ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а тому встановлення межових знаків може проводити організація, яка виготовила технічну документацію на цю земельну ділянку.

Оскільки позивач не довів своїм позовних вимог, в позові слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,60,88, 208-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 та Іванківської селищної ради відмовити.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області, через Іванківський районний суд, на протязі 10 днів з часу одержання копії мотивованого рішення.

Суддя: