Комсомольський районний суд м.Херсона
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Спічак О.Б.,

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Третя Херсонська державна нотаріальна контора, Херсонське державне бюро технічної інвентаризації, органи опіки та піклування Комсомольського району м. Херсона про витребування майна з чужого незаконного володіння та про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

У травні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною позовною заявою посилаючись на те, що 23 листопада 2008р. помер її племінник ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складалася з двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та кімнати в квартирі спільного заселення №№ 36-37 кімната №36, яка знаходиться в будинку № 8-а по вул. Гагаріна в м. Херсоні. У встановлений законом строк вона подала заяву до Третьої Херсонської нотаріальної контори про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину у вигляді кімнати № 36 в будинку № 8-а по вул. Гагаріна в м. Херсоні. На іншу частину спадщини вона не змогла отримати відповідне свідоцтво, оскільки на підставі заочного рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.01.2009р., право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 було визнано за ОСОБА_2 У зв'язку з тим, що 10.09.2009 року вказане рішення було скасовано, 26.02.2010 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання права власності залишено без розгляду, вважає що спірна квартира належить їй на праві власності в порядку спадкування за законом.

Оскільки, спірну квартиру було тричі перепродано, а її останній покупець добровільно квартиру повернути відмовляється, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, в зв»язку з чим просить суд зобов'язати ОСОБА_5 повернути їй спірну квартиру та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги з викладених вище підстав, просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до суду не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили.

ОСОБА_5 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили у їх задоволенні відмовити за необґрунтованістю, пояснив, що на час укладення договору купівлі-продажу перешкод в цьому не було, покупець не міг знати про вищевикладені факти , крім цього в спірній квартирі зареєстровані неповнолітні діти, які не мають іншого житла.

Представники третіх осіб - Третьої Херсонської державної нотаріальної контори та Херсонського державного бюро технічної інвентаризації,- до суду не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причину неявки не повідомили.

Представник органів опіки та піклування полягався на розсуд суду.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши її матеріали суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

Згідно актового запису про смерть № 4362 від 28.11.2008 року ОСОБА_6 помер 23.11.2008 року. На момент його смерті відкрилася спадщина, що складалася з квартири АДРЕСА_3 та з кімнати №36, яка знаходиться в будинку № 8-а по вул. Гагаріна в м. Херсоні. Вказане майно належало останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.08.2007 року /серії ВЕР № 968659/, виданого Третьою Херсонською нотаріальною конторою за реєстровим № 2-1813 та зареєстрованого в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 17.09.2007 року за номером запису № 38888 в книзі № 184.

Відповідно наданих суду копій свідоцтв про народження та свідоцтва про одруження ОСОБА_1 є рідною тіткою померлого ОСОБА_6

З листа Третьої Херсонської державної нотаріальної контори від 22.07.2010 року № 1049/01-14 вбачається, що ОСОБА_1 11.02.2009 року звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6 і на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2009 року набула право власності на кімнату №36 в будинку № 8-а по вул. Гагаріна в м. Херсоні, яке згідно витягу БТІ з реєстру про право власності на нерухоме майно було піддано державній реєстрації 17.06.2009 року.

Але отримати свідоцтво про право на спадщину на останнє спадкове майно вона була позбавлена можливості, оскільки вже після смерті ОСОБА_6 на підставі заочного рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 23.01.2009р. право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 визнано за ОСОБА_2, та зареєстровано в ХДБТІ 20.02.2009р. за реєстровим № 66238. Ухвалою цього ж суду від 10 вересня 2009р. заочне рішення від 23.01.2009р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання угоди укладеною та визнання права власності на квартиру було скасоване та позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 26.02.2010 року залишена без розгляду.

З матеріалів справи також вбачається, що спірна квартира була тричі продана.

Так, 23 лютого 2009р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №358 та зареєстрований в ХДБТІ 27.02.2009р. за реєстраційним №66238.

03 березня 2009р. згідно з договором купівлі-продажу ОСОБА_4 продала ОСОБА_3 спірну квартиру. Договір посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №424 та зареєстрований в ХДБТІ 04.03.2009р. за реєстраційним №66238.

В свою чергу ОСОБА_3 продає квартиру ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 17 листопада 2009р. приватним нотаріусом міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №2449 та зареєстрованому в ХДБТІ 18 листопада 2009р. за реєстраційним №66238.

Відповідно до 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України якщо спадкоємець прийняв частину спадкового майна, він вважаться таким, що прийняв усе спадкове майно.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, оскільки право на спадщину після смерті ОСОБА_6 позивачка набула як спадкоємець третьої черги за законом, прийняла спадщину в порядку і в строки передбачені законом, то спірна квартира належить їй на праві власності в порядку спадкування.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачка, як власник квартири не надавала згоди на її відчуження, не укладала цивільно-правових угод, не отримувала грошей за належне їй майно, а отже спірна квартира вибула з володіння позивачки не з її волі.

Згідно зі ст. 388 ч. 1 п. З ЦПК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно у набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Доводи відповідача ОСОБА_5 щодо відсутності правових підстав для задоволення позову суд не може прийняти, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та його поясненнями.

Так, відповідач ОСОБА_5 вказує про те, що не знав та не міг знати про наявність перешкод для укладення договору купівлі-продажу, посвідченого 17.11.2009 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим № 2448 при цьому посилаючись на п. 10 Постанови Пленуму від 06 листопада 2009р. №9 «Про судову практику в розгляді цивільних справ про визнання правочинів недійсними», в якому вказано, що відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Однак з цього лише вбачається, те що відповідач доводить той факт, що він є добросовісним набувачем, а це в свою чергу позивачкою не оспорюється.

Навпаки у зазначеному Пленумі в пункті 10 надано роз'яснення, зокрема про те що майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Отже, з підстав викладених вище за позивачкою має бути визнано право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом, а ОСОБА_5 зобовязано її повернути.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 388Ґ1216,1218,1223,1268,1270,1298 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Третя Херсонська державна нотаріальна контора, Херсонське державне бюро технічної інвентаризації, органи опіки та піклування про витребування майна з чужого незаконного володіння та про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлого 23 листопада 2008 року.

Зобов'язати ОСОБА_5 повернути ОСОБА_1 квартиру № 33, розташовану у будинку №18 по вул. Шолом Алейхема в м. Херсоні.

На рішення суду протягом десяти днів може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя О.Б. Спічак