Справа № 2 - 1463 /10 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2010 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальової С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Український ОСОБА_2» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2009 р. ВАТ «Український ОСОБА_2» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позивач вказує на те, що 16 жовтня 2007 року між ВАТ «Український ОСОБА_2» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 757. Згідно договору банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 19998,50 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік з кінцевим терміном повернення 10 жовтня 2012 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобовязань за кредитним договором був укладений договір поруки № 757-1 від 16 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_4 і ОСОБА_3

16 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір застави транспортного засобу BYD F3, 2007 року випуску, н/з 6445АІ.

Відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконують, у звязку з чим станом на 1 грудня 2009 року існує заборгованість перед банком в сумі 13824,76 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 110429 грн. 42 коп..

Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 530, 553, 554, 584, 589, 599, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 110429 грн. 42 коп., а також сплачені позивачем судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов та просила про його задоволення.

Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. В попередньому судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_5М позов не визнав, посилаючись на відсутність у банку ліцензії на видачу коштів в іноземній валюті.

В судове засідання 13 травня 2010 року представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи пояснення представника відповідачів, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 16 жовтня 2007 року між ВАТ «Український ОСОБА_2» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 757. Згідно договору банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 19998,50 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік з кінцевим терміном повернення 10 жовтня 2012 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобовязань за кредитним договором був укладений договір поруки № 757-1 від 16 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_4 і ОСОБА_3, а також 16 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір застави транспортного засобу BYD F3, 2007 року випуску, н/з 6445АІ.

Відповідно до 4.5 кредитного договору позичальник зобовязаний, починаючи з грудня 2007 року, забезпечити щомісячне погашення заборгованості по кредиту, процентам та комісії в розмірі , згідно з графіком платежів, в період з 1-го по 10-те число кожного місяця, при цьому сплаті підлягають проценти та комісія, які нараховані по останній день попереднього місяця включно. За несвоєчасну оплату процентів за користування кредитом позичальник на вимогу банку сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Згідно п. 5.1 кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань, передбачених умовами цього договору, у тому числі при порушенні строків сплати процентів та комісій, порушення цільового використання коштів, банк має право достроково стягнути наданий кредит, проценти по ньому, комісії та інші витрати, повязані з виконанням кредитного договору.

Відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконують, у звязку з чим станом на 1 грудня 2009 року існує заборгованість перед банком в сумі 13824,76 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 110429 грн. 42 коп., яка складається із: заборгованості по строковому кредиту 10947, 04 дол. США, заборгованості по простроченому кредиту 2592, 47 дол. США, заборгованості по простроченим процентам 285,25 дол. США.

За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 553, 572, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню.

Посилання представників відповідача ОСОБА_3 про відсутність ліцензії на здійснення на здійснення валютних операцій, суд вважає безпідставними, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи, а саме, банківською ліцензією та дозволом на право здійснення банківських операцій.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Відкритого акціонерного товариства «Український ОСОБА_2» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Відкритого акціонерного товариства «Український ОСОБА_2» 110429 (сто десять тисяч чотириста двадцять девять) грн. 42 коп. заборгованості.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Відкритого акціонерного товариства «Український ОСОБА_2» 1104 грн. 29 коп. судового збору та 120 грн. інформаційно-технічних витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Н.А. Спінчевська