Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-2330/10р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровськ у складі: головуючого судді Гончарова О.В.

при секретареві Кібало Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Товарна біржа «Нове століття», про визнання біржової угоди дійсною та визначення часток у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в якому посилався на те, що 30 грудня 1997 року його дружина - ОСОБА_6, уклала з відповідачками біржовий договір купівлі-продажу будинку № 14 по вул. Новосельна у м. Дніпропетровську, який був зареєстрований на біржі нерухомості «Нове Століття». 27.03.2008 ОСОБА_6 померла. Позивач звернувся до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, але позивачу було розяснено, що наданий ним правовстановлюючий документ на будинок всупереч вимогам статті 227 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року) не посвідчений нотаріально, що унеможливлює юридичне оформлення прийняття спадщини. Крім того, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після одного з власників лише після виділення (визначення) часток померлого з спільного сумісного майна, в судовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, проти обставин, викладених у позовній заяві та позовних вимог, не заперечувала, пояснила, що зазначений договір купівлі-продажу дійсно укладався, був повністю виконаний нерухоме майно передано, за нього отримані грошові кошти, ніяких претензій покупець та продавець не мали, просила суд задовольнити позовні вимоги.

Третя особа - Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, направила заяву про розгляд справи без її участі.

Третя особа Товарна біржа «Нове століття», у судове засідання не зявилась про час та місце розгляду судової справи була належним чином повідомлена. Суд вважає можливим розглянути справу без його участі, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника Позивача, представника Відповідачів, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається наступне.

30 грудня 1997 року між дружиною позивача - ОСОБА_6, та відповідачами - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, було укладено біржовий договір купівлі-продажу будинку № 14 по вул. Новосельна у м. Дніпропетровську, що складається з літ. А-1 житловий будинок, Б вбиральня, N1 10 огорожа, І мостіння, житловою площею 32,60 кв. м. та розташований на земельній ділянці площею 410 кв. м. Вказаний договір зареєстрований на біржі нерухомості «Нове Століття» на підставі статті 15 Закону України від 10.12.91 «Про товарну біржу».

09.02.1998 року зазначений біржовий договір зареєстровано КП ДМБТІ у реєстрову книгу № 246 за реєстровим номером № 2.

Після смерті ОСОБА_6 (померла 27.03.2008) позивач звернувся до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину. Державним нотаріусом було розяснено, що наданий позивачем правовстановлюючий документ на будинок всупереч вимогам статті 227 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року) не посвідчений нотаріально, що унеможливлює юридичне оформлення прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, а згідно ст. 227 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору згідно ст. 47 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року).

Таким чином, на той час мала місце конкуренція норм права.

Відповідно до ст.153 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент вищевказаних правовідносин, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Біржовий договір від 30 грудня 1997 року купівлі-продажу дому будинку № 14 по вул. Новосельна у м. Дніпропетровську був повністю виконаний сторонами, а саме будинок був переданий продавцями - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покупцеві ОСОБА_6, а ОСОБА_6 сплатила продавцям обумовлену у договорі суму.

Таким чином, між сторонами в момент укладення договору була домовленість щодо предмету договору, ціни договору, моменту виконання договору та інших умов, враховуючи те, що зобовязання було виконане у повному обсязі.

Згідно до ст. 128 ЦК України в редакції 1963 року, право власності на майно за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше, не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на той час, громадянин набуває права власності внаслідок укладення угод, не заборонених законом, а згідно ст. 48 вказаного Закону власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до розділу 22 п. 224 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після одного з власників лише після виділення (визначення) часток померлого з спільного сумісного майна, в судовому порядку.

Як передбачалось статтею 22 КпШС України (який діяв на час укладання біржового договору купівлі-продажу): «Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його сумісною власністю».

У відповідності з частиною 2 ст. 370 ЦК України: «У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду».

Позивачу та його дружині ОСОБА_6, за її життя належало по 1/2 частки будинку № 14 по вул. Новосельна у м. Дніпропетровську кожному. Домовленості про інший порядок володіння між ними не було, розподілу спільного майна також не було.

Відповідно до частини 3 статті 372 ЦК України: «3. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється».

Тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 202, 203, 205, 207, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 10-12, 27, 31, 88, 169, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку № 14 по вул. Новосельна у м. Дніпропетровську, що складається з літ. А-1 житловий будинок, Б вбиральня, N1 10 огорожа, І мостіння, житловою площею 32,60 кв. м. та розташований на земельній ділянці площею 410 кв. м., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5, зареєстрований та Товарній біржі «Нове Століття» 30.10.97 № 413.

Визначити, що частки ОСОБА_6, померлої 27 березня 2008 року, та ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на будинок № 14 по вул. Новосельна у м. Дніпропетровську складають по 1/2 кожного, припинивши право спільної сумісної власності на будинок № 14 по вул. Новосельна у м. Дніпропетровську.

Визнати право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку будинку № 14 по вул. Новосельна у м. Дніпропетровську.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано до районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя О.В.Гончаров