Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 2-402 2010 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

18 березня 2010 року Іванівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Погорєлова І.В. при секретарі Кухарчик І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка, Іванівського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням , посилаючись на те , що з 1974 року його батько ОСОБА_2 працював на Одеській залізниці. Перебування його у трудових відносинах з названою установою стало підставою для отримання ним службового приміщення.

У 1984 році позивач та відповідачі отримали для проживання квартиру, загальною площею 25,92 кв.м. у будинку № 17 по вул..Рад.Армії в смт.Петрівка Іванівського району Одеської області та належним чином зареєструвались в ній .

На протязі декількох років, в саме з 2001 року батько та мати позивача - відповідачі по справі у вказаній квартирі не проживають, місце перебування їх невідоме. За весь час до квартири не повертались , ніколи нею не цікавились, їх речей в квартирі не має. За відповідачів позивачем сплачуються комунальні послуги, що для нього є матеріально обтяжливим, оскільки позивач не працює, та є інвалідом II групи.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідачі у судове засідання не з»явились , про причини неявки не повідомили , хоча повідомлені були належним чином , про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий курєр». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Судом встановлено , що дійсно у 1984 році ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 отримали для проживання квартиру, загальною площею 25,92 кв.м. у будинку № 17 по вул..Рад.Армії в смт.Петрівка Іванівського району Одеської області та належним чином зареєструвались в ній .

На протязі декількох років, в саме з 2001 року батько та мати позивача - відповідачі по справі у вказаній квартирі не проживають, місце перебування їх невідоме. За весь час до квартири не повертались , ніколи нею не цікавились, їх речей в квартирі не має. За відповідачів позивачем сплачуються комунальні послуги, що для нього є матеріально обтяжливим, оскільки позивач не працює, та є інвалідом II групи.

Зазначені обставини підтверджуються довідкою Одеської залізниці № 183 від 28.01.2010 року, довідкою Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області № 105 від 26.01.2010 року про те , що ОСОБА_3 дійсно зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 але за вказаною адресою не проживає, довідкою Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області № 106 від 26.01.2010 року про те , що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 але за вказаною адресою не проживає, довідкою Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області № 109 від 27.01.2010 року про те , що ОСОБА_3 та дячук ОСОБА_4 дійсно зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 але за вказаною адресою не проживають з 30.08.1984 року.

Також судом досліджені заяви сусідів позивача , в яких зазначено, що відповідачі по справі не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно зі ст..71 ЖК України , при відсутності наймача або членів його сім»ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст..7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1ст..60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст..61 Цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи перевіривши обставини справи доказами, які прилучені до матеріалів справи, вважає, що позов підлягає задоволенню та відповідачі по справі можуть бути визнані такими , що втратили право користування житлом.

Керуючись ст. 14, 57, 60, 212, 213,224 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 334, 391 ЦК України,ст..71 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_5 такими що втратили право користування квартирою, загальною площею 25,92 кв.м. у будинку № 17 по вул..Рад.Армії в смт.Петрівка Іванівського району Одеської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його видав впродовж 10 днів з дня його отримання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копій або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Погорєлов І.В.