Справа № 2-1636/10
УХВАЛА

"06" вересня 2010 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Серебрякова Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення сплачених судових витрат по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2010 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Ольги'Сергіївни про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 в позовній заяві зазначала, що 31 липня 2007 р. помер її батько - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 7,24 га, кадастровий, номер :02:000:0196, що розташована в межах території Малодворянської сільської Ради Єланецького району Миколаївської області та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_3 зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого останній заповідав позивачці право на земельну частку (пай), що знаходилась в КСП „Прогрес" Єланецького району Миколаївської області та належала спадкодавцю за життя на підставі Сертифікату МК № 0189764, виданого Сланецькою районною державною адміністрацією Миколаївської області 27 серпня 2000 р., а також земельну ділянку, яка буде відведена в натурі (на місцевості) згідно вищевказаного Сертифікату.

При зверненні позивачки до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, державним нотаріусом було відмовлено в оформлені спадщини, оскільки з наданих позивачкою документів, неможливо було встановити, що в заповіті мається на увазі саме та земельна ділянка, яка належала ОСОБА_3 за життя на підставі Державного акту на права власності на земельну ділянку від 06 травня 2005 р., та рекомендовано звернутися до суду для вирішення вказаного питання.

Посилаючись на неможливість оформлення своїх спадкових прав в державній нотаріальній конторі, позивачка ОСОБА_1 просила позов задовольнити та визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 серпня 2010 р. позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом повернута позивачці, оскільки дана справа суду не підсудна.

06 вересня 2010 року на адресу суду надійшла письмова заява ОСОБА_1 про повернення їй витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп., сплачених нею при подачі позовної заяви до суду за квитанцією №417 від 23 липня 2010 р.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.83 ЦПК України сплачена сума коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 83, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про повернення сплачених судових витрат по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Зобов'язати відділення Державного Казначейства у Вознесенському районі Миколаївської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп., сплачені нею на користь Державного бюджету міста Вознесенськ Миколаївської області (банк ГУДКУ в Миколаївській області, , МФО банку 826013, розрахунковий рахунок 0007) згідно квитанції №417 від 23 липня 2010 р., виданої ВАТ «Державний Ощадний банк України», Філія - Вознесенське відділення №3153

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя