Справа № 2-838/10
РІШЕННЯ

іменем України

"14" вересня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Серебрякової Т.В.,

при секретарі судового засідання Лукіянчиної Т.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держкомзему у місті Вознесенськ Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2010 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку.

В позовній заяві зазначено, що відповідно до письмового договору купівлі - продажу, від 28 березня 1996 р., посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського нотаріального округу Загороднюк Л.К., зареєстрованого в реєстрі за №164 (сто шістдесят чотири), позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1

За даним будинком для його обслуговування закріплена земельна ділянка, розміром 0, 100 га, але останній не може належним чином оформити право власності на обумовлену земельну ділянку, оскільки згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 08 травня 1994 р. її власником вказаний ОСОБА_4. При зверненні до Вознесенської міської Ради Миколаївської області з даного приводу, позивачу було рекомендовано вирішити вказане питання шляхом звернення до суду або шляхом укладення цивільно - правової угоди.

Посилаючись на неможливість оформлення земельної ділянки у Вознесенському міському відділі земельних ресурсів та норми Земельного кодексу України, що діяв на час укладення договору купівлі - продажу, якими передбачено, що при переході права власності на будівлі та споруди разом з цими об'єктами переходить в розмірах, передбачених ст.67 ЗК України (в редакції 1991 р.) і право власності на земельну ділянку без зміни цільового призначення, позивач просив позов задовольнити.

Також, позивач просив встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - Договору купівлі - продажу, посвідченого 28 березня 1996 р., Загороднюк Л.К., приватним нотаріусом Вознесенського нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за №164 (сто шістдесят чотири), посилаючись на помилкове написання у вказаному документі його по батькові ОСОБА_6 замість правильного ОСОБА_6.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2010 р. до участі по справі в якості третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено відділ Держкомзему у місті Вознесенськ Миколаївської області.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від ЗО червня 2010 р. залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку ОСОБА_3, в якості правонаступника ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в с. Ьурилове Кривоозерського району Миколаївської області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, на їх задоволенні наполягав.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Відділу Держкомзему у місті Вознесенську Миколаївської області, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач ОСОБА_1 проти цього не заперечував.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так, як вбачається з договору купівлі - продажу, посвідченого 28 березня 1996 р. Загороднюк Л.К., приватним нотаріусом Вознесенського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №164 (сто шістдесят чотири), а також довідки Комунального підприємства „Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації" за №496 від 01 вересня 2010 р, житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності.

Проте, у вищевказаному правовстановлюючому документі на обумовлений житловий будинок була допущена помилки в написанні по батькові позивача, а саме: замість ОСОБА_6, як зазначено в паспорті останнього, помилково записано ОСОБА_6.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Разом з тим, факт належності вказаного правовстановлюючого документа ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні відповідно до оглянутих в судовому засіданні доказів:

копії довідки Форми - 1, відповідно до якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був виданий 08 грудня 1997 р. Вознесенським МРВ УМВС України НОМЕР_1;

довідки СГІРФО Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області (Форми -1). відповідно до якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був виданий 01 січня 1980 р. Вознесенським ВВС паспорт, серія НОМЕР_2

копії свідоцтва про укладення шлюбу, серія НОМЕР_3 виданого 23 листопада 1974 р. Вознесенським райвідділом ЗАГС Миколаївської області, відповідно до яке' ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклав шлюб з ОСОБА_7, шлюб зареєстрований 23 листопада 1974 р., актовім запис №398;

копії свідоцтва про народження ОСОБА_8, серія НОМЕР_4 виданого 18 березня 1978 р. Воронівською сільською Радою Вознесенського райок. Миколаївської області (де в графі батько на російські мові вказаний ОСОБА_1);

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для позивав юридичне значення, оскільки необхідно для вирішення питання оформлення права власно:- на земельну ділянку, тому вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про визнання за ним права власності земельну ділянку, суд виходить з наступного.

28 грудня 1993 р. рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської Ра:. №301 „Про розгляд заяв громадян на будівництво, оформлення правовстановлюючих докумен* = та упорядкування землекористувань в індивідуальному секторі", громадянину ОСОБА_4.

Івановичу було передано в приватну власність земельну ділянку площею 1 000 кв.м., для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2

На підставі вказаного рішення №301 від 28 грудня 1993 р. ОСОБА_4 отримав Державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_5.

З копії актового запису про смерть №20 від 09 жовтня 2007 р., складеного Бурилівською сільською Радою Кривоозерського району Миколаївської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в с. Бурилове Кривоозерського району Миколаївської області помер ОСОБА_4.

З фотокопії спадкової справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, шляхом подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

03 жовтня 2008 р. відповідачка ОСОБА_3 отримала в Кривоозерській державній нотаріальній конторі Миколаївської області свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарчими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі.

Ст.55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь - які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Відповідно до вимог ст.ЗО ЗК України (в редакції 1991р.) при переході права власності громадян на житловий будинок, господарські будівлі та споруди до іншої особи разом з цими об'єктами переходить в розмірах, передбачених ст.67 цього Кодексу і право власності на земельну ділянку без зміни цільового призначення.

В п.п.„г" п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16 квітня 2004 р., роз'яснено, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно - правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати ст.ЗО ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 на законних підставах набув права власності на вищевказану земельну ділянку, але не посвідчив належним чином це право та не отримав на це Державний акт, продовжуючи фактично користуватися земельною ділянкою на даний час.

Ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу, а тому обраний позивачем спосіб захисту цивільного права шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку є вірним і може бути застосований судом, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст.88 ЦПК України судовий збір та витрати з інформаційно - технічного забезпечення судового процесу, пов'язаних з розглядом цивільної справи, сплачено при подачі позовів до суду.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПКУкраїни, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держкомзему у місті Вознесенськ Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу - Договору купівлі - продажу від 28 березня 1996 р., посвідченого Загороднюк Л.К., приватним нотаріусом Вознесенського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №164 (сто шістдесят чотири).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташованої на території Вознесенської міської Ради Миколаївської області, яка була передана для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 08 травня 1994 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_5, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської Ради народних депутатів Миколаївської області від 28 грудня 1993 р. за №301 „Про розгляд заяв громадян на будівництво, оформлення правовстановлюючих документів та упорядкування землекористувань в індивідуальному секторі".

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, при цьому, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановления ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя