Бережанський районний суд Тернопільської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2010 року Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шміло В.І.

при секретарі Макійчук Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани справу за позовом ОСОБА_1 до Шибалинської сільської ради Бережанського району про визнання права власності на спадкове майно. -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Шибалинської сільської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що по причині відсутності правовстановлюючих документів вона позбавлена можливості в позасудовий спосіб, в передбаченому законом порядку успадкувати спадщину, яка залишилася після смерті її свекрухи - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просить суд, судовим рішенням визнати за нею право на спадкове майно, що залишилося після смерті її свекрухи. Також зазначила, що за життя ОСОБА_2 та її чоловікові ОСОБА_3 в рівних частках, як членам колгоспного двору належало по 1/2 частині житлового будинку' із надвірними господарськими будівлями по АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, його право на 1/2 частину згаданого будинковолодіння фактично успадкувала його дружина - ОСОБА_2 (свекруха позивачки), як спадкоємець першої черги за законом, оскільки постійно проживала із померлим та до 6-ти місяців після його смерті фактично прийняла згадане спадкове майно, заяви про відмову від нього не подавала. 04 серпня 1997 року в Шибалинській сільській раді ОСОБА_2 склала на користь позивачки заповіт. Після смерті свекрухи, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, вона прийняла спадщину, яка залишилась, оскільки до 6-ти місяців після її смерті фактично вступила в управління її спадковим майном, а тому строк на прийняття спадщини не пропустила. Фактично, перешкодою в реалізації її права на спадкування є те, що на спадкове майно немає документів, які б підтверджували право померлої свекрухи на таке майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, оскільки за життя свекруха не отримала на нього свідоцтво про право на спадщину та відповідних правовстановлюючих документів, що й змусило її звернутися в суд. В решті дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача - Шибалинської сільської ради в судове засідання не з»явився, подав в адресу суду письмову заяву, в якій зазначив, що заперечень щодо даного позову не має, просить судове засідання проводити за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, розглянувши матеріали справи, прийшов до висновки що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Виходячи з норм п.4,5 Прикінцевих та перехідних Положень ЦК України, даний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч.І ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

У відповідності до ч.І ст.535 ЦК УРСР. кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не включаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом ...

Згідно із п. 1 ч. 1 ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 свекрухи - ОСОБА_2, що підтверджується заповітом.

Чоловік померлої - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Шибалин, Бережанського району. Тернопільської області, заповіту не залишивши. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді права померлого на 1/2 частину будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 із відповідною часткою у господарських будівлях.

Поряд з цим, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що дружина померлого (свекруха позивачки) - .ОСОБА_2 до 6-ти місяців після смерті чоловіка - ОСОБА_3, продовжуючи постійно проживати у згаданому будинку, фактично вступила в управління його спадковим майном, заяви про відмову від спадщини не подавала, прийняла після померлого спадкодавця згадане майно, а тому набула на нього право, передбачене чинним законодавством Укради, хоча у встановленому законом порядку і не оформила на себе правовстановлюючі документи, що підтверджується поясненнями позивачки.

Судом також встановлено, що позивачка ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після смерті свекрі хи не пропустила, оскільки, як вбачається із її пояснень, в установлений законом строк, тобто до 6-ти місяців після смерті спадкодавиці вступила в управління спадковим майном, заяви про відмову від спадщини вона не подавала, тобто фактично прийняла згадане спадкове майно.

Як встановлено судом,: здійснити своє право на спадкування після смерті свекрухи, позивачка не має змоги, оскільки, як вбачається з її пояснень, в Бережанській державній нотаріальній конторі їй було роз»яснено, що на ім»я померлої відсутні правовстановлюючі де ку менти на спадкове майно, яким вона володіла за життя і яке фактично перейшло до неї після

смерті чоловіка.

В судовому засіданні належність померлій згаданого майна не оспорена відповідачем по справі, а досліджені та перевірені в судовому засіданні докази свідчать про те, що померла ОСОБА_2 дійсно правомірно володіла за життя майном, яке виступає в даному випадку предметом спору.

Зазначене доведене в судовому засіданні поясненнями позивачки ОСОБА_1, свідоцтвами про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_2, заповітом й іншими доказами по справі.

Отже, судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті свекрухи ОСОБА_2. яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично прийняла спадкове майно, що зал ділилося після її смерті і яким померла правомірно володіла за життя, а перешкодою в реалізації прав та інтересів позивачки стала відсутність на ім»я спадкодавця документів встановленого зразка, які б підтверджували її право на вищевказане майно. А тому такі вимоги позивачки є обгрунтованими і підлягають до задоволення в повному обсязі.

З огляді на вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217. 1220. 1223. 1268 ЦК України' суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємицею за заповітом право на спадкове майно у вигляді будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1, яке залишилося після смерті, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів . дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.І.Шміло