Справа № 2 - 30
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді - Скользневої Н.Г.,

при секретарі - Голубятникової І.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представників:

позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - Сичової В.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади сіл, селищ, міст Запорізької області в особі Запорізької обласної ради про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на частку у нежитловому приміщенні, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2008 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка діє також і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 звернулися до суду з позовною заявою до Запорізької обласної ради про визнання права власності на житло у порядку набувальної давнини, третя особа: відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ УМВС України в Запорізькій області, в які просили суд визнати за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 право власності у порядку набувальної давнини на квартиру АДРЕСА_1 , літ. «В», житловою площею 30,5 кв.м..

У листопаді 2008 року позивачі, не змінюючи предмету та підстав позову уточнили його в частині кола учасників процесу, зазначивши в якості співвідповідача відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ УМВС України в Запорізькій області, третіх осіб: КП «ВРЕЖО №2» Жовтневого району м. Запоріжжя, Жовтневу районну адміністрацію Запорізької міської ради, доповнивши позов додатковою вимогою щодо зобов`язання ВГІРФО Жовтневого РВ УМВС України в Запорізькій області провести державну реєстрацію по вказаній адресі.

У січні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади Запорізької області в особі Запорізької обласної ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка діє і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності на частку нежилого приміщення та виселення з незаконно займаної частки нежитлового приміщення.

Ухвалою суду від 28 січня 2009 року, за згодою сторін, позов ОСОБА_1 до територіальної громади Запорізької області в особі Запорізької обласної ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка діє і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності на частку нежилого приміщення та виселення прийнятий до провадження та об`єднаний з позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка діє також і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 до Запорізької обласної ради, ВГІРФО Жовтневого РВ УМВС України в Запорізькій області про визнання права власності на житло у порядку набувальної давнини, треті особи: КП «ВРЕЖО №2», Жовтнева районна адміністрація Запорізької міської ради в одне провадження.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 30 грудня 2003 року він придбав у сумісну часткову власність 17/25 частин нежитлової будівлі літ. В: приміщення площею 35,27 кв.м, приміщення ІІ площею 71,79 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомості від 30.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лучко Н.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2023 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2617411 від 21.01.2004 року.

Інші 8/25 частин вказаної нежитлової будівлі належить на праві власності територіальній громаді Запорізької області в особі Запорізької обласної ради, що підтверджується звідним актом вартості будівель та споруд.

Вказана спірна будівля є одноповерховою і була збудована до 1917 року. Будівля має загальний фундамент, стіни та дах, під частиною будинку знаходиться підвал. Згідно з розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 01.10.1998 року № 587 вказаний будинок було виключено із житлового фонду, оскільки його було визнано не пригідним для проживання.

Згідно з висновками комісії для обстеження санітарно-технічного стану приміщення у будинку АДРЕСА_2 , яка була створена на підставі Розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради № 900-р від 09.08.2004 року, сумарний знос вказаного будинку складає 75-80% і згідно нормативних документів, будинок не задовольняє вимогам безпечної експлуатації (Акт від 12.08.2004 року).

Згідно Технічного висновку про стан даху будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 від 26.10.2008 року, подальша експлуатація конструкції даху без її посилення несе загрозу безпеки людей.

Позивач неодноразово звертався до Запорізької міської ради із заявами про вирішення питання щодо участі територіальної громади Запорізької області в особі уповноваженого органу Запорізької обласної ради, у витратах на збереження спільного майна, шляхом проведення капітального ремонту вказаного нежитлового приміщення в цілому, а також з пропозицією щодо надання дозволу на проведення такого ремонту за свої кошти.

Однак до цього часу Запорізька обласна рада з цього приводу жодного рішення не прийняла і звернення позивача залишила без розгляду. Дії позивача направлені на збереження майна, а саме проведення ремонтних робіт по зміцненню фундаменту, облаштування периметру будинку відмісткою не дали бажаного результату, оскільки відповідач не здійснює ніяких дій направлених на утримання та збереження їх спільного майна у зв`язку з відсутністю у нього коштів, що приводить до руйнування спільного майна в цілому, у зв`язку з чим спільне володіння і користування вказаним майном є неможливим.

Таким чином, у зв`язку з тим, що Запорізька обласна рада не виконує вимоги ст. 360 ЦК України щодо участі у витратах на збереження майна, що призводить до його руйнування та ставить під загрозу життя працівників офісу спільне володіння та користування нежитловою будівлю № 37 літ. «В» по АДРЕСА_2 є неможливим і підлягає припиненню за рішенням суду, враховуючи те, що припинення права на частку у спільному майні не завдасть відповідачу істотної шкоди.

На підставі викладеного, просить суд припинити право територіальної громади Запорізької області в особі Запорізької обласної ради на частку у спільному майні - нежитловому приміщенні № 37 літ. «В» по АДРЕСА_2 , з покладенням на нього обов`язку сплати Запорізькій обласній раді вартості 8/25 часток спільної часткової вартості, встановленої шляхом проведення незалежної оцінки; визнати за ним право власності на 8/25 часток нежитлового приміщення № 37 літ. «В» по АДРЕСА_2 ; виселити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та неповнолітнього ОСОБА_8 з незаконно займаних ними 8/25 часток нежитлового приміщення № 37 літ. «В» по АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 3 серпня 2009 року позовна заява ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка діє і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 до Запорізької обласної ради про визнання права власності на житло в порядку набувальної давнини, третя особа: відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області залишена без розгляду за письмовою заяву представника позивачів ОСОБА_9 від 24 липня 2009 року та продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Запорізької області в особі Запорізької обласної ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка діє і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 про припинення права власності, визнання права власності та виселення.

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про залишення без розгляду його позовних вимог до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка діє і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 про їх виселення з незаконно займаного нежилого приміщення № 37 літ. «В» по АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 2 листопада 2009 року заяву ОСОБА_1 задоволено та позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка діє і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 про їх виселення з незаконно займаного нежилого приміщення № 37 літ. «В» по АДРЕСА_2 залишено без розгляду та продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади сіл, селищ, міст Запорізької області в особі Запорізької обласної ради про припинення права на частку у суспільному майні, визнання права власності на частку у нежитловому приміщенні.

В процесі розгляду справи позивач ОСОБА_1 , уточнив свої позовні вимоги та остаточно просив суд припинити право територіальної громади Запорізької області в особі Запорізької обласної ради на частку у спільному майні - нежитловому приміщенні № 37 літ. «В» по АДРЕСА_2 ; визнати за ним право власності на 8/25 часток нежитлового приміщення № 37 літ. «В» по АДРЕСА_2 ; відшкодувати йому за рахунок Територіальної громади Запорізької області в особі Запорізької обласної ради витрати, пов"язані з проведенням робіт по обстеженню даху нежитлового приміщення на предмет експлуатації і ремонтної придатності в сумі 1200,00 грн.; на складання звіту по визначенню вартості нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 від 23 червня 2010 року в сумі 700,00 грн., а також судові витрати в розмірі 81,00 грн., які складаються з судового збору - 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30,00 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, кожен в окремості, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечував, зазначивши, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, оскільки посилання позивача на ст. 358 ЦК України, згідно з якою співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю, є помилковими, оскільки зазначена норма встановлює право співвласників, а не їх обов`язок, до того ж, на сьогоднішній день між обласною радою та ОСОБА_1 не укладено жодної угоди з цього приводу. Також зазначає, що позивач посилається на начебто спільне володіння і користування майном є неможливим, але при цьому не наводить жодного доказу в підтвердження цього. Навпаки, позивач зазначає, що його частина у спільному майні ним використовується для роботи працівників офісу, тим самим спростовуються його доводи щодо неможливості володіння та користування майном. Питання не завдання шкоди, яке зазначає позивач, внаслідок припинення права власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області на частину у спільному майні - нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , є також спірним. Оскільки, позивач пропонує здійснити компенсацію частки у спільному майні - нежитлового приміщення № 37 літ. «В» по АДРЕСА_2 (далі частка у спільному майні), у розмірі встановленому шляхом проведення незалежної оцінки. Такі вимоги порушують ст.. 319 ЦК України, де зазначено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. А тому, компенсація частки у спільному майні у розмірі, визначеному шляхом проведення незалежної оцінки, завдасть істотної шкоди інтересам територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області. До того ж зазначає, що ч. 6 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку. Частиною 8 цієї статті закріплено, що об`єкти комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншім суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Позивачем таких випадків не зазначено. Крім того, в обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що згідно з нормами діючого законодавства та керуючись актами обстеження приміщень будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 158,46 кв. м. розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 01.10.1998 року № 587 вказаний будинок було виключено із житлового фонду, у зв`язку з непридатністю для проживання. Розпорядженням голови Запорізької державної обласної адміністрації від 15.10.2004 року № 449 «Про внесення змін до п. 1 розпорядження голови Запорізької державної адміністрації від 01.10.1998 року № 587» приміщення № 6, площею 51,4 м.кв. залишено у житловому фонді. Враховуючи розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації від 15.10.2004 року № 449, Запорізькою обласною радою було прийнято рішення від 29.12.2004 року № 23 «Про зміну у складі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області» згідно якого житлове приміщення загальною площею 51,4 м. кВ., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , передалося до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2а-185/2006 від 17.11.2006 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 і визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Запрізької обласної державної адміністрації № 449 від 15.10.2004 року «Про внесення змін до п. 1 розпорядження голови Запорізької державної адміністрації від 01.10.1998 року № 587» і визнано недійсним та скасовано п. 2.1. рішення Запорізької обласної ради «Про зміну у складі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області» № 23 від 29.12.2004 року щодо передачі житлового приміщення. Площею 51,4 м. кв. за адресою: АДРЕСА_2 із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2010 року скасовано постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2006 року по справі № 2а-185/2006 та постановлено нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволені позовних вимог. На підставі викладеного, просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Територіальної громади сіл, селищ, міст Запорізької області в особі Запорізької обласної ради про припинення права на частку у суспільному майні, визнання права власності на частку у нежитловому приміщенні відмовити в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 30 грудня 2003 року позивач придбав у сумісну часткову власність 17/25 частин нежитлової будівлі літ. В: приміщення площею 35,27 кв.м, приміщення ІІ площею 71,79 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомості від 30 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Лучко Н.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2023 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2617411 від 21.01.2004 року. (а.с. 117-118 т. 1)

Інші 8/25 частин вказаної нежитлової будівлі належить на праві власності Територіальній громаді сіл, селищ, міст Запорізької області в особі Запорізької обласної ради, що підтверджується Звідним актом вартості будівель та споруд.

Спірна будівля є одноповерховою і була збудована до 1917 року. Будівля має загальний фундамент, стіни та дах, під частиною будинку знаходиться підвал.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. У спільної частковій власності кожному учаснику часткової власності належить частка в праві власності на спільну річ. При цьому право кожного власника не обмежується якоюсь конкретною частиною речі, а поширюється на всю річ, оскільки ця частка не відособлена в натурі.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. У зв`язку з зобов`язальними правовідносинами, що існують при між співвласниками при праві спільної часткової власності, кожен із співвласників має зобов`язання у відповідності зі своєю часткою в праві спільної часткової власності брати участь у витратах по управлінню, утриманню і збереженню спільного майна.

Відповідно до ч. ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з висновками комісії для обстеження санітарно-технічного стану приміщення у будинку АДРЕСА_2 , яка була створена на підставі Розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації Запорізької обласної ради № 900-р від 09.08.2004 року, сумарний знос вказаного будинку складає 75-80% і згідно нормативних документів, будинок не задовольняє вимогам безпечної експлуатації (Акт від 12.08.2004 року). (а.с. 119-122 т. 1)

Згідно технічного висновку, складеного 26 жовтня 2008 року випробувальною лабораторією ТОВ «Будіндустрія ЛТД» (атестат акредитації № UA.6.002.Н.592, зареєстрованого в Реєстрі НААУ 30.08.2003 року, ліцензія АБ № 178116) про стан даху будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 , подальша експлуатація конструкції даху без її посилення несе загрозу безпеці людей. (а.с. 123 т. 1)

Згідно технічного висновку, складеного у червні 2010 року випробувальною лабораторією ТОВ «Будіндустрія ЛТД» (атестат акредитації № 2Н790, зареєстрованого в Реєстрі НААУ 30.09.2009 року, ліцензія АВ № 513386, видана 03.02.2010 року) про стан будівельних конструкції будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 , стан будівлі згідно Правилам оцінюється як аварійний (категорія ІV), в будівлі є несучи конструкції , які відповідають стану ІV (аварійний). (а.с. 66-69 т. 2)

Також, згідно зазначеного технічного висновку - експлуатація будівлі в аварійному стані становить загрозу життю та безпеці людей, що в ньому знаходяться. Аварійний стан будівлі зумовлений неузгодженими діями власників будівлі при його експлуатації та ремонту.

Зазначені документи, надані стороною позивача в процесі розгляду справи підтверджують твердження позивача про аварійний стан даху та будівлі в цілому.

Також зазначені докази підтверджують те, що будинок не відповідає вимогам безпечної експлуатації та те, що подальша експлуатація конструкції даху без її посилення та будівлі в цілому в цьому стані становить загрозу життю та безпеці людей.

Вказані документи, відповідно до глави 5 розділу І ЦПК України, є належними та допустимими доказами, а тому суд приймає їх до уваги та покладає в основу рішення.

Суд не приймає до уваги акт комісійного обстеження технічного стану нежитлового приміщення 6 в будинку АДРЕСА_2 на відповідність вимогам безпечної експлуатації і санітарним нормам на проживання від 16.04.2009 року, так як відноситься до нього критично, оскільки комісією було обстежено лише технічний стан приміщення № 6 в будинку АДРЕСА_2 , про що комісія зазначає в свої висновках. При цьому комісією не перевірено та не відображено технічний стан будівлі у цілому, та її окремих конструктивних частин, а саме фундаменту, стін, міжповерхового перекриття (горіщні, міжповерхові, підвальні) та даху.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Позивачем належним чином, у встановлений спосіб та допустимими доказами, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, доведено що відповідач в порушення вимог ст. 360 ЦК України не приймає участі у витратах, направлених на утримання і збереження спільного майна - нежитлової будівлі літ. «В» буд. АДРЕСА_2 , що призводить до його руйнування та ставить під загрозу життя людей які в ньому знаходяться, що, в свою чергу, свідчить про неможливість спільного володіння і користування майном.

Крім того, припинення права власності відповідача на 8/25 часток спірної будівлі не завдасть істотної шкоди його інтересам, виходячи з того, що протягом тривалого часу, відповідач не приймає участі у витратах направлених на утримання і збереження спільного майна, не використовує його для особистих потреб,не отримує доходів від його використання третіми особами шляхом передачі в оренду або найм, за останній час відповідач двічі, у 2004 та у 2008 роках виносив рішення щодо безоплатної передачі спірного майна до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя, що, в свою чергу, свідчить про втрату інтересу з боку відповідача до спірного майна.

Позивачем також належним чином доведено той факт, що він двічі звертався до відповідача із заявами про вирішення питання щодо участі у витратах на збереження спільного майна, шляхом проведення капітального ремонту вказаного нежитлового приміщення в цілому та з пропозицією щодо надання дозволу на проведення такого ремонту за свої кошти.

Зазначене вбачається з наданих суду письмових доказів, які долучені до матеріалів справи та свідчать про те, що ОСОБА_1 звертався з письмовою заявою до відповідача 20.08.2007 року, але листом № 07-Б-170-2 від 20.09.2007 року відповідач відмовив позивачу у виділенні бюджетних коштів на проведення капітального ремонту нерухомого майна, а також наданні дозволу на проведення такого ремонту за рахунок власних коштів позивача, у зв`язку розглядом Орджонікідзевським судом м. Запоріжжя за поданою родиною ОСОБА_6 позовної заяви про визнання права на поліпшення житлових умов. Крім того, ОСОБА_1 звертався до відповідача з аналогічною заявою 01.09.2010 року, але листом № 07-Б-204-2 від 15.09.2010 року відповідач відмовив позивачу у виділенні бюджетних коштів на проведення капітального ремонту нерухомого майна, посилаючись на рішення обласної ради від 14.05.2010 року № 25 «Про обласний бюджет на 2010 рік» (із змінами), яким не передбачені кошти на проведення ремонту зазначеного об`єкту. (а.с. 64-65 т. 2)

Крім того, з наданих стороною позивача письмових доказів вбачається, що ОСОБА_1 також звертався до відповідача з заявами про надання в оренду 8/25 часток будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , а саме 15.12.2006 року та 14.07.2007 року, які залишенні відповідачем без відповіді. (а.с. 48-52 т. 2)

Твердження відповідача про те, що його дії направлені на збереження майна, а саме проведення ремонтних робіт по зміцненню фундаменту, облаштування периметру будинку замощення не дали бажаного результату, оскільки відповідач протягом тривалого часу, а саме з 1965 року не здійснює ніяких дій направлених на утримання та збереження спільного майна у зв`язку з відсутністю у нього коштів, про що зазначено в Акті від 16.04.2009 року, що призводить до його руйнування у цілому, знайшли своє підтвердження в Технічного висновку про стан даху будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 від 26.10.2008 року, Технічному висновку про стан будівельних конструкції будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 від червня 2010 року. Вказані документи також підтверджують факт неможливості спільного володіння і користування спірним нерухомим майном. (а.с. 23-25 т. 2)

Крім того, суд також критично відносить до доводів відповідача про те, що згідно з нормами діючого законодавства та керуючись актами обстеження приміщень будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 158,46 кв. м. розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 01.10.1998 року № 587 вказаний будинок було виключено із житлового фонду, у зв`язку з непридатністю для проживання з огляду на наступне.

Розпорядженням голови Запорізької державної обласної адміністрації від 15.10.2004 року № 449 «Про внесення змін до п. 1 розпорядження голови Запорізької державної адміністрації від 01.10.1998 року № 587» приміщення № 6, площею 51,4 м.кв. залишено у житловому фонді.

Враховуючи розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації від 15.10.2004 року № 449, Запорізькою обласною радою було прийнято рішення від 29.12.2004 року № 23 «Про зміну у складі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області» згідно якого житлове приміщення загальною площею 51,4 м. кВ., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , передалося до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі № 2а-185/2006 від 17.11.2006 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 і визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Запрізької обласної державної адміністрації № 449 від 15.10.2004 року «Про внесення змін до п. 1 розпорядження голови Запорізької державної адміністрації від 01.10.1998 року № 587» і визнано недійсним та скасовано п. 2.1. рішення Запорізької обласної ради «Про зміну у складі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області» № 23 від 29.12.2004 року щодо передачі житлового приміщення. Площею 51,4 м. кв. за адресою: АДРЕСА_2 із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя. (а.с. 80-81 т. 1)

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2010 року скасовано постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2006 року по справі № 2а-185/2006 та постановлено нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволені позовних вимог. (а.с. 78-80 т. 2)

Однак фактично приміщення АДРЕСА_1 , площею 51,4 м.кв. до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя передано не було, акт приймання-передачі між відповідачем та Запорізькою міською радою не підписаний. Тобто на сьогоднішній день спірне приміщення АДРЕСА_1 , площею 51,4 м.кв., є власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

На виконання вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України повивачем внесено на депозитний рахунок суду вартість 8/25 часток спірної будівлі, яка була визначена шляхом проведення незалежної експертної оцінки по встановленню ринкової вартості у сумі 49 046,00 грн., що підтверджується квитанцією № К12/4/22 від 04.08.2010 року. (а.с. 53 т. 2)

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині припинення права власності територіальної громади Запорізької області в особі Запорізької обласної ради на 8/25 часток у спільному майні - нежитловому приміщенні АДРЕСА_2 та визнання за ним право власності на 8/25 часток нежитловому приміщенні АДРЕСА_2 підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь витрати, пов"язані з проведенням робіт по обстеженню даху нежитлового приміщення на предмет експлуатації і ремонтної придатності в сумі 1200,00 грн.; на складання звіту по визначенню вартості нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 від 23 червня 2010 року в сумі 700,00 грн., вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Проведення незалежної оцінки вартості спірного майна для внесення вартості цієї частки на депозитний рахунок суду є обов`язком позивача встановленим ч. 2 ст. 365 ЦК України.

Незалежна експертна оцінка по встановленню ринкової вартості спірного майна, оплата послуг за складання технічного звіту здійнювалась позивачем самостійно і не відноситься до судових витрат в розумінні ст. 79 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 319, 356, 360, 365 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Припинити право Територіальної громади сіл, селищ, міст Запорізької області в особі Запорізької обласної ради на 8/25 часток у спільному майні - не житловому приміщенні АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 8/25 часток у не житловому приміщенні АДРЕСА_2 .

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя Н.Г.Скользнєва