Справа № 2-2593 за 2010р.
РІШЕННЯ

іменем України

2 грудня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва в складі судді Коломієць В.В., при секретарі Наумкіной І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

УСТОНОВИВ:

05.03.2010р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 19.09.1988р. перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбу, у січні 2010р. вона припинила шлюбні відносини та ведення спільного господарства із відповідачем. Як вказала ОСОБА_1, в період шлюбу вони придбали наступне майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності: жилий будинок № 20 з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться у м.Миколаєві по Четвертому Баштанському провулку, вартістю 8314грн.; автомобіль АЗЛК 2140, 1988 року випуску, реєстраційний № 69265НІ, вартістю 4000грн., холодильник НОРД 233/6, вартістю 1140грн.; пральну машину АРДО АЕ1000Х, вартістю 1800грн. За твердженням позивачки, у добровільному порядку вони не вирішили питання про поділ цього спільного майна подружжя. Посилаючись на викладені обставини та ст.ст.60, ч.1ст.69, ст.ст.70, 71,110, 112 СК України ОСОБА_1 просила враховуючи інтереси сина її сина ОСОБА_3, 1994р.н., відступити від принципу рівності часток подружжя у спільному майні і виділити їй виділити їй жилий будинок № 20 по Четвертому Баштанському провулку у м.Миколаєві та пральну машину АРДО, а ОСОБА_2 - автомобіль АЗЛК та холодильник НОРД. Також позивачка просила стягнути з відповідача відшкодування судових витрат та витрати на правову допомогу в сумі 1500грн.

У судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат ОСОБА_4 - підтримали викладені вимоги, уточнивши, що підставою для відступу від принципу рівності часток подружжя у спільному майні подружжя є те, що відповідач не піклувався про матеріальне забезпечення родини, зловживав спиртними напоями, на протязі 2008 року не працював, крім того, після розірвання шлюбу позивачка зробила ремонт у 2-х кімнатах спірного будинку, встановила металопластикові вікна, провела газове обладнання.

ОСОБА_2 позов не визнав: не заперечуючи склад спільного майна подружжя, вказаний ОСОБА_1, просив поділити майно наступним чином - визнати за ним право власності на ? частку спірного будинку, оскільки іншого житла він не має, залишивши усе інше майно позивачці. Також відповідач заперечував той факт, що він не піклувався про матеріальне забезпечення родини, зловживав спиртними напоями, та зауважив, що ремонт був зроблений позивачкою вже в період розгляду даної справи судом, хоч вони домовилися до вирішення справи по суті цього не робити.

Заслухавши пояснення сторін, вислухавши думку адвоката, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 19.09.1998р. перебували у зареєстрованому шлюбу, від якого дітей не мають, у грудні 2009 року шлюб за рішенням суду був розірваний, актовий запис про розірвання шлюбу був зроблений 26.01.2010р.

У період шлюбу сторони придбали наступне майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності: автомобіль АЗЛК 2140, 1988 року випуску, реєстраційний № 69265НІ, вартістю 4000грн., холодильник НОРД 233/6, вартістю 1140грн.; пральну машину АРДО АЕ1000Х.ю вартістю 1800грн., жилий будинок №20 з усіма господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться у ОСОБА_5 по Четвертому Баштанському провулку, договір куплі-продажу будинку був посвідчений 25.10.2001р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр.№3590 та оформлений на імя позивачки.

Вартість автомобіля, холодильника і пральної машини, вказану позивачкою, відповідач не оспорював.

Відповідно до Звітів про оцінку спірного жилого будинку, що були проведені Приватним підприємством «Консалтинговою фірмою «Снейл» та Приватним підприємством «Експерт Капітал», ринкова вартість обєкту оцінки складає: по першому звіту- 151600грн., по другому звіту - 113960грн. (а.с. 40-93, 119-161)

Згідно записам у Будинковій книзі у спірному будинку зареєстровані сторони та син позивачки - ОСОБА_3, 1994р.н. (а.с. 117, 118)

Відповідно до ч.1 ст.28 КЗпШ УРСР у випадку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, приймаючи до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відступу від початку рівності часток подружжя.

Отже, відповідно до ст..ст.22, 28 КЗпШ УРСР вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги, що між сторонами відсутня згода на отримання грошової компенсації за частку у спільній власності і таких позовних вимог не було заявлено, суд вважає, що спірний жилий будинок має бути поділений між сторонами шляхом визнання права власності на 1/2 частину даного будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, за кожним.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги думку сторін щодо поділу спільного майна, суд вважає за можливе виділити позивачці холодильник НОРД 233/6, вартістю 1140грн.00коп., і пральну машину АРДО АЕ1000Х, вартістю 1800грн.00коп., а відповідачу виділити автомобіль АЗЛК 2140, 1988 року випуску, реєстраційний № і 69265НІ, вартістю 4000грн.00коп.

Виходячи з рівності часток подружжя у спільній власності, враховуючи, що частка кожної зі сторін складає у грошовому еквіваленті 3470грн., з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню грошова компенсація за виділене йому майно, вартість якого перевищує його частку в спільному майні, в сумі 530грн.

Вимоги позивачки про стягнення витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано доказів про їх розмір та оплату.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені при подачі позову витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120грн. та судовий збір у розмірі 152грн.54коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину жилого будинку № 20 з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться у м.Миколаєві по Четвертому Баштанському провулку, за кожним.

Виділити у власність ОСОБА_1 холодильник НОРД 233/6. у вартістю 1140грн.00коп., і пральну машину АРДО АЕ1000Х, вартістю 1800грн.00коп.

Виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль АЗЛК 2140, 1988 року випуску, реєстраційний № 69265НІ, вартістю 4000грн.00коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 530грн.00коп. (пятсот тридцять гривень 00 копійок).

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат в загальній сумі 272грн.54коп. (двісті сімдесят дві гривні пятдесят чотири копійки)

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський райсуд м.Миколаєва шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: