Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-3967/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на житловий будинок № 44 по вул.Гоголя в м.Нікополі в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

12.12.1998 року помер її батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями № 44 по вул.Гоголя в м.Нікополі Дніпропетровської області. Вказаний житловий будинок належав її батькові на підставі рішення Нікопольського виконкому № 78 від 09.02.1990 року „Про прийняття в експлуатацію та реєстрацію побудованих споруд. При житті батько заповіту не залишив. Спадкоємцями після смерті батька є вона. В передбачений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори. Але виявилось, що рішення виконкому про прийняття в експлуатацію житлового будинку не є правовстановлюючим документом, її батько повинен був отримати свідоцтво про право власності. Він цього не зробив, бо, мабуть, не знав. Вона проживає у вищевказаному будинку з 1999 року, вважала, що фактично отримала його в спадщину, стежила за його технічним станом, оплачувала всі комунальні платежі, обробляла земельну ділянку, робила в ньому капітальний ремонт, прибудовувала господарські споруди. Так, на сьогоднішній день вона добудувала до житлового будинку тамбур (в результаті чого змінилась площа будинку), побудувала літню кухню, вбиральню, погріб. їй пояснили, що вона зробила це самовільно і повинна узаконити самовільно побудовані споруди. Відповідно до технічного висновку, наданого їй проектною організацією „БЕСТ, житловий будинок з тамбуром (літ.Ж), літня кухня (літ.Д), убиральня (літ.Е), погріб (літ.З), розташовані за адресою: м.Нікополь, вул.Гоголя, 44, відповідають державним будівельним нормам та їх можливо прийняти в експлуатацію. Через самовільні споруди та з-за відсутності правовстановлюючого документу на будинок, не може отримати свідоцтво про спадщину за законом, в звязку з чим звернулась до суду.

В судове засідання позивачка не прибула, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, 12.12.1998 року помер батько позивачки ОСОБА_3 (а.с.4). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями № 44 по вул.Гоголя в м.Нікополі Дніпропетровської області. Вказаний житловий будинок належав батькові позивачки на підставі рішення Нікопольського виконкому № 78 від 09.02.1990 року „Про прийняття в експлуатацію та реєстрацію побудованих споруд (а.с.12). При житті батько заповіту не залишив. Спадкоємцями після смерті батька є позивачка (а.с.6-9, 11). В передбачений законом строк позивачка звернулась до нотаріальної контори. Однак, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, який померлий ОСОБА_3 не отримав, позивачці було розяснено право звернення до суду. Позивачка проживає у вищевказаному будинку з 1999 року (а.с.5), фактично отримала його в спадщину, стежить за його технічним станом, оплачує всі комунальні платежі, обробляє земельну ділянку, робить в ньому капітальний ремонт, прибудовувала господарські споруди. На сьогоднішній день позивачка добудувала до житлового будинку тамбур (в результаті чого змінилась площа будинку), побудувала літню кухню, вбиральню, погріб. Відповідно до технічного висновку, наданого позивачці проектною організацією „БЕСТ". житловий будинок з тамбуром (літ.Ж), літня кухня (літ.Д), убиральня (літ.Е), погріб (літ.З), розташовані за адресою: м.Нікополь, вул.Гоголя, 44, відповідають державним будівельним нормам та їх можливо прийняти в експлуатацію (а.с.14-27).

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.392, 1216-1218, 1220-122, 1265, 1266, 1268 ЦК України, ст.3-10, 30, 60,209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул..Гоголя, 44, який складається з житлового будинку з тамбуром (літ.Ж), гаражу (літ.Г), літньої кухні (літ.Д), убиральні (літ.Е), душу (літ.Д), погрібу (літ.З), спорудження І № 1-6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 12.12.1998 року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий - суддя: