Справа № 2-3451/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2010 року Кіровський районний суд М.Кіровограда в складі:

головуючого судді - Куценка О.В.

при секретарі - Ланковій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_3, матері позивача, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 13 травня 1966 року Кіровоградськисм міськкомунгоспом, належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 162 по вулиці Богдана Хмельницького в місті Кіровограді. Крім цього їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії КР № 00007156, виданого 18 лютого 1998 року Кіровоградською міською радою народних депутатів, належала земельна ділянка загальною площею 2981,4 кв. м., розташована на території міста Кіровограда Кіровоградської міської ради, по вулиці Богдана Хмельницького під № 162 і була надана їй для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого підсобного господарства.

10 березня 1995 року Третьою Кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру № 1-489 був посвідчений заповіт, відповідно до якого ОСОБА_3 все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належать на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу. ОСОБА_1

31 грудня 2006 року ОСОБА_3 померла, що підтверджуєтсья свідоцтвом про смерть серії 1-ОЛ № 042549, виданим 31 грудня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 3647. Позивач являєтья спадкоємцем за заповітом і прийняв спадщину у відповідності із ч. З ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім нього, є ще спадкоємець за законом першої черги - це дочка померлої ОСОБА_2, однак вона спадщину не приймала, оскільки на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала і заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала.

23 лютого 2010 року позивачем було отримане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Свідоцтво про право на спадщин за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями він не отримував, оскільки в нього відсутній правовстановлюючий документ на вказаний будинок. З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що свідоцтво про право власності, на підставі якого ОСОБА_3

1

К.С. належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями нею було втрачене.

Пунктом 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції № 20/5 від 03.03.2004 року передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, видається нотаріусом після подання правовстановлювального документа. Отже, оскільки на спадковий житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ, без нього неможливо оформити спадщину, тому позивач і змушений звернутися до суду з цим позовом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або осопорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 328, ст.ст. 392, 1217, 1218, ч. З ст. 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 208-209, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 162 (сто шістдесят два) по вулиці Богдана Хмельницького в місті Кіровограді в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, померлої 31 грудня 2006 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Кіровського О. В. Куценко

районного суду

м.Кіровограда