АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
категорія відкодування шкоди Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого- Кукліної Н.О.,

суддів Черкасова В.В., Пономаренко Ю.А.

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди завданої каліцтвом

В С Т А Н О В И Л А:

13 травня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2В моральну шкоду в розмірі 20000 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 22.08.2007 року біля 20-30 годин, за адресою: м.Харків, пр.Перемоги, 78-а в м.Харкові, ОСОБА_2 причинив позивачу ОСОБА_1 тілесні ушкодження, а саме удар передньої стінки черевної порожнини, в зв'язку з чим, ОСОБА_1 була доставлена в відділення політравми Харківської міської лікарні швидкої і невідкладної медичної допомоги ім.проф.Мещанінова. За ствердженням позивача, після отримання вищевказаної травми, у ОСОБА_1 з'явились болі, повисився артеріальний тиск, порушився сон, окрім цього позивач вказує, що її неповнолітня дитина дуже налякалась, став плаксивий і дратівливий. В зв'язку з чим позивач просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 вересня 2010 року в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди завданої каліцтвом відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до того же суд, але в іншому складі суду, посилаючись на ті обставини, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, та неповно зясував обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу та відмовляючи в позовних вимогах ОСОБА_1 обгрунтовано виходив з того, що позивачка не довела того, що саме від незаконних дій відповідача вона зазнала душевні страждання і тому є підстави для стягнення з останнього суми спричиненої моральної шкоди.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема постанові Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайновоїї)шкоди» від 31.03.1995 зі змінами.

Матеріали справи містять дані про те, що 22.08.2007 року біля 20-30 годин, за адресою: м.Харків, пр.Перемоги, 78-а в м.Харкові, виникла сварка між ОСОБА_1С та ОСОБА_2 Після вказаного конфлікту ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді удару передньої стінки черевної порожнини.

Згідно висновків експертів ХОБСМЕ, судово-медичним експертом тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 не встановлено, в зв'язку з чим ступінь важкості тілесних ушкоджень також не була встановлена. 25.08.2007 року та 19.01.2008 року були винесені постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст.296 КК України у відношенні ОСОБА_2 за відсутністю складу злочину.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що моральна шкода не підлягає відшкодуванню, виходячи з наступного.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, а також інших негативних явиш, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У відповідності до вказаної постанови під моральною шкодою слід розуміти втрату немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, які повинні бути підтверджені фактично, при яких обставинах були заподіяні та якими діями, ступінь вини заподіювача, які моральні чи фізичні страждання переніс потерпілий, у якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі він оцінює зв'язані з цим виграти та чим мотивує.

Пунктом 9 Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне -за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

При цьому згідно ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що ОСОБА_1 не надала суду першої інстанції доказів того, що в неї є підстави для притягнення відповідача до відповідальності за завдану моральну шкоду. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1ст. 307, 308, п.1 ч.1 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -