Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 2-12-323/10
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2010 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Гречаної С.І., при секретарі Вакулі А.Є. з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Урожай», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до ПП «Урожай» про

стягнення з відповідача заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з

вини ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 4375 грн. 44 коп., компенсації моральної шкоди

в розмірі 15000 грн. 00 коп., а також витрати та правову допомогу у сумі - 1500 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач уточнив вимоги позову, просив суд стягнути з

відповідача матеріальну шкоду в сумі - 2625 грн. 44 коп., яка складається з суми 879 грн. 44

коп. - витрачених на придбання ліків, 746 грн. 00 коп. - послуги евакуатора та вартість

стоянки автомобіля, 1000 грн. 00 коп. - правова допомога в кримінальному процесі, інші

вимоги залишилися не змінними.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 08.05.2007 року, близько о 23 год.

30 хв. в м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода, при якій водій ОСОБА_3,

керуючи автомобілем «КАМАЗ 53102», державний номер НОМЕР_1 з причепом

«НЕФАЗ 8560», державний номер ВЕ 31-45 XX, що належить ПП «Урожай», рухався по

вул. Пушкінській з боку по вул. Велика Морська в напрямку вул. Адміральській і в районі

перехрестя з вул. Нікольською, виконуючи маневр повороту ліворуч порушив п.п. 1.3., 10.1,

10.4, 11.1, 12.1, 16.6 ПДР України, в результаті чого транспортний засіб ОСОБА_1

отримав технічні ушкодження а сам отримав тілесні ушкодження середнього ступеню

тяжкості.

Оскільки відповідач матеріальну шкоду на відновлення транспортного засобу виплатив, ОСОБА_1 просить про стягнення шкоди пов'язаної з лікуванням, та

транспортуванням транспортного засобу а також моральну шкоду, яку відповідач у

добровільному порядку не виплатив.

Представник відповідача позов визнала частково в частині витрат

позивачем на лікування в сумі 879 грн. 44 коп., в іншій частині вимог просила суд позивачу

відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився , про дату, час та місце

розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд ухвалив про розгляд справи у відсугність третьої особи, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши пояснення позивача позивача та представника відповідача, дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається що 08 травня 2007 року, близько 23 год. 30 хв. в. м. Миколаєв, водій ОСОБА_3, керуючи технічно мправнм автомобілем марки "КАМАЗ

53102», державний номер ВЕ 67-99 А І з причепом "НЕФАЗ 8560", державний номер ВЕ

31-45 XX, здійснюючі рух в темну пору доби. при достатній видимості по сухій асфальтованій проїздній частині вул. Пушкінської. зі сторони вул. ОСОБА_5 в напрямку вул. Адміральської. в крайньому лівому ряді зі швидкістю близько 25 км/год.

Позивач в цей час у зустрічному напрямку рухався по вул. Пушкінській на автомобілі «Тайота-Каріна-2», державний номерний знак НОМЕР_2, зі швидкістю близько 60 км/год.

Водій ОСОБА_3 рухаючись по проїзній частині вул. Пушкінської та наближаючись до регульованого світлофорним обєктом перехрестя з вул. Нікольської перед початком повороту вліво не впевнився в безпеці виконання маневру не вірно зорієнтувався в дані дорожній обстановці, не пропустив автомобіль позивача, що внаслідок таких дій сталось зіткнення, про що складено протокол про адміністративне правопорушення відповідачем п.п 1.3, 10.1, 10.4, 11.1, 12.1, 16.6 Правил дорожнього руху (ПДР).

Також в результаті цієї пригоди позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних ушиблених і різаних ран області голови, обличчя, забою головного мозку з вираженим вегето-судинним синдромом, ссадин та ран на грудях та руках, рани в області лівого колінного суглоба, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоровя.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.05.2008 року ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, кримінальну справу закрито внаслідок акту амністії. Постанова набрала чинності, не скасована.

На підставі ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена, тому доказуванню підлягає лише розмір завданої матеріальної шкоди.

Згідно розписки від 11 травня 2007 року ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 11000 грн. 00 коп. на ремонт пошкодженого автомобіля «Тайота-Каріна-2», що належить позивачу на праві приватної власності, але інші відшкодування матеріальної шкоди здійсненні не були.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1172 ЦК юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником підчас виконання ним своїх трудових обов'язків.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 27.03.1992, № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди") не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

Факт знаходження ОСОБА_3 в трудових відносинах з ПП «Урожай» ніким не оспорювався.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Приписи статей 1166, 1187 ЦК України встановлюють, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Також як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови "Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.92 р. N 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди в розмірі 2625 грн. 44 коп., яка складається з: суми 879 грн. 44 коп. - затраченої на придбання ліків, 746 грн. 00 коп. - послуги евакуатора та вартість стоянки автомобіля, 1000 грн. 00 коп. - правова допомога в кримінальному процесі, що підтверджується відповідними квитанціями наявними в матеріалах справи.

На підставі ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим

ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Крім, того відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванні при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають:

наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювана;

наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин.

Констатуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач має нести відповідальність за спричинення позивачеві моральної шкоди, що складається, отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що потягнуло тривалий розлад здоровя, стрес, нервові переживання, вимушено змінився ритм життя позивача та відстоюванням у суді своїх законних прав та інтересів, які охороняються законом, що стало результатом душевних страждань, які зазнав позивач.

При цьому суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку що з ПП «Урожай» на користь позивача слід стягнути відшкодування моральної (немайнової шкоди) в розмірі 2000 грн.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 1500 грн. 00 коп. та на користь держави судовий збір у сумі 61 грн. 25 коп., а також на користь ГУ ДКУ у Миколаївській області витрати на інформаційно-технічний розгляд справи у розмірі - 120 грн. 00 коп.

Керуючись ст. З, 4, 8, 11, 60, 88,209,23-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Урожай» на користь ОСОБА_1 2625 (дві тисячі шістсот двадцять пять) грн. 44 коп. матеріальної шкоди , 2000 грн. моральної шкоди , 1500 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути з Приватного підприємства «Урожай» на користь держави судовий збір у сумі 61 грн. 25 коп., а також на користь ГУ ДКУ у Миколаївській області витрати на інформаційно-технічний розгляд справи у розмірі - 120 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

ОСОБА_6