Ширяївський районний суд Одеської області
02.11.2010 Справа №: 2-699/10 Провадження № ----
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Паринюка С.І.

при секретареві Шевчук І.П.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Олександрівської сільської ради про здійснення тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що її прабабці ОСОБА_3 за життя був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП ім..Кірова Олександрівської сільської ради Ширяївського району Одеської області.

23.05.2003 року Олександрівською сільською радою було посвідчено заповіт ОСОБА_3, яким остання на випадок смерті заповіла земельну частку (пай) позивачці.

02.02.2007року право бабки на земельну ділянку було посвідчене Державним актом серії ЯГ №931688, але заповіт прабабка не переписала у зв'язку з похилим віком, станом здоров'я та юридичною неграмотністю.

01.12.2008року ОСОБА_3 померла, а позивач хоче переоформити вказану земельну ділянку на себе, але зробити цього не може у зв'язку з тим, що в заповіті вказано сертифікат на право на земельну частку (пай), а в дійсності земля посвідчена державним актом, тому вона просить суд здійснити тлумачення заповіту, а саме: встановити, що ОСОБА_3 23.05.2003 року під час складання заповіту мала намір в такий спосіб відчудити на користь ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 5,91 га, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради Ширяївського району незалежно від того, яким документом право на цю землю буде посвідчено, сертифікатом на право на земельну частку (пай) чи державним актом на право приватної власності на землю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, представник Олександівської сільської ради Ширяївського району Одеської області надала суду письмову заяву, згідно якої не заперечувала проти задоволення позову.

Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до заповіту від 23 травня 2003 року ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_2 свій сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0043138, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Кірова Ширяївського району Одеської області розміром 6,03 в умовних кадастрових га, виданого КСП ім.Кірова Ширяївського району Одеської області 05.02.1997 року (а.с.6).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 02.02.2007 року ОСОБА_3 передана земельна ділянка площею 5,91 га яка розташована на території Олександрівської сільської ради Ширяївського району (а.с.7).

тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст.

При цьому ч.2 ст.213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину.

Таким чином, у разі наявності спору про право, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті.

У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_2 земельну ділянку, отриману на підставі сертифікату, а не земельну ділянку посвідчену державним актом, вказана земельна ділянка не може бути предметом спадкування так як це суперечить зазначеним нормам матеріального права.

Крім того, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно, суд враховує, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування та за відсутності спору між спадкоємцями, свідоцтво про право на спадщину на підставі статей 1296, 1297 ЦК України, ст.34 Закону України «Про нотаріат» видається нотаріусом.

На підставі викладеного, керуючись ст.4 Закону України „Про власність, ст.ст.78,81 Земельного кодексу України, ст.ст. 1296, 1297 ЦК України, 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимого про здійснення тлумачення заповіту.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення, апеляційна скарга подається з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст.295 ЦПК України.

Суддя