Справа №2-110/09 04.03.2010 04.03.2010 04.03.2010
Справа № 22ц-428/10 Головуючий у 1-й інстанції Головко Л.І.
Категорія 29 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

4 березня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Голубкіній О.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення

Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2009 року

за позовом

відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженерал Гарант» (далі - ВАТ УСК «Дженерал Гарант») до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2008 року ВАТ УСК «Дженерал Гарант» звернулося з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування 96414 грн. 69 коп. майнової шкоди.

Позивач вказував, що 4 листопада 2007 року на території автостоянки ТОВ ННН «ЛТД» в м. Миколаєві відбулася пожежа. Внаслідок загоряння автомобіля «Део Ланос» з державним номером ВЕ8521ВЕ (далі - автомобіль «Део Ланос»), який належить відповідачу, було пошкоджено автомобіль «Опель - Астра» з державним номером ВЕ6031АІ,( далі автомобіль «Опель - Астра»), що належить ОСОБА_4 Страхова компанія виплатила останньому майнову шкоду, завдану внаслідок пошкодження його автомобіля, а відповідач як володілець джерела підвищеної небезпеки повинен сплатити вказану суму страховій компанії в регресному порядку.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2009 року позов задоволений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду, а справу повернути на новий розгляд в той же суд, іншому судді. На думку апелянта, судом не зясовані обставини загоряння його автомобіля, джерело загоряння, його вина в цьому, не врахована спільна вина володільців автомобілів, що стояли поряд під час пожежі та вина підприємства, що утримує автостоянку.

Представник позивача, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити рішення суду без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 4 листопада 2007 році на стоянці автомобілів по вул. Червоних Майовщиків, 9-в, в м. Миколаєві відбулося загоряння автомобіля «Део Ланос» під час його експлуатації відповідачем. Внаслідок цього загорівся автомобіль «Опель - Астра», який належав ОСОБА_4

На підставі договору про добровільне страхування транспортного засобу від 8 жовтня 2007 року укладеного між страховою компанією та ОСОБА_5 ( а.с. 9), останньому ВАТ УСК «Дженерал Гарант» виплатило 96414 грн. 69 коп. вартість автомобіля за відрахуванням залишкової вартості автотранспортного засобу, франшизи, та витрат на проведення дослідження обєму пошкоджень автомобіля.

Встановивши зазначене, суд дійшов правильного висновку, що шкода страховій компанії, до якої перейшло право страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України) повинна бути відшкодована відповідачем, як володільцем джерела підвищеної небезпеки. У звязку чим, суд обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи апелянта про відсутність його вини в пошкодженні автомобіля «Опель - Астра», та винності інших осіб в цьому не можуть бути взяті до уваги.

З доказів у справі, в тому числі з матеріалів №10984 - 07 про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_4, досліджених в суді (а.с. 30), пояснень самого відповідача вбачається наступне.

Вживши алкогольні напої, ОСОБА_3 біля шостої години ранку 4 листопада 2007 року, прийшов на стоянку з метою забрати автомобіль. Після того, як він завів автомобіль й той деякий час працював, відбулося загоряння автотранспортного засобу, з осередком пожежі у відсіку двигуна автомобіля «Део Ланос». ОСОБА_3 бачив сполох огню, але не зміг потушити пожар, або сприяти його локалізації. В той же час, безпосередньо після початку пожежі, її помітили охоронці автостоянки, які визвали пожежну бригаду, що й загасила пожежу.

Таким чином пожежа, а отже і пошкодження автомобіля ОСОБА_5 відбулася внаслідок використання (експлуатації) відповідачем автомобіля, а тому він повинен нести відповідальність як володілець джерела підвищеної небезпеки, як це передбачено ст. 1187 ЦК України. Зобовязання відшкодувати шкоду, в даному випадку не залежить навіть від вини відповідача, який не довів, що пошкодження автомобіля «Опель Астра» було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пояснення відповідача в апеляційному суді, в тому числі про нанесення йому невідомими особами тілесних ушкоджень безпосередньо до згаданих подій, навпаки, підтверджує висновки суду. Так, відповідач пояснив що він після вжиття алкоголю, та отримання тілесних ушкоджень (за його словами), від свого будинку повернувся до стоянки та хотів забрати автомобіль, з метою в наступному дістатися до лікарні. Тоді як, Правилами дорожнього руху України (п.2.9) забороняється керувати автотранспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин; керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Доводи в апеляційній скарзі про вину в пошкоджені автомобіля ОСОБА_5 та інших осіб, відповідачем взагалі не мотивовані та не були доведені в процесі розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двох місяців з дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: