АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 7570 Головуючий суддя І інстанції Сугачова
Провадження № Суддя доповідач Пшенічна Л.В.
РІШЕННЯ

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

З0 червня 2010 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківське: області у

складі:

головуючого, судці - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Варюшичевій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м, Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2009 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на непрацездатну дружину,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення на свою користь аліментів у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку до зміни матеріального - сімейного становища сторін.

В обґрунтування своїх доводів зазначала, що в зареєстрованому шлюб: з відповідачем перебувала з 03.09.2005 року по 24.03.2009 року. В період шлюбу, а саме у листопаді 2007 року визнана інвалідом 2-ї групи та є непрацездатною, постійно потребує медичного лікування, відповідно, матеріальної допомоги. Позивач отримує пенсію за інвалідністю, при цьому, особисто сплачує кредит за придбану у період шлюбу із відповідачем квартиру, комунальні послуги, тощо. Відповідач має стабільний високий заробіток, тому має можливість матеріально допомагати.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.02.2009 року до зміни матеріального становища сторін.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі б грн. 12. коп.. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 3 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що судом порушено норми процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволені позові.

В обґрунтування апеляційної скарги вказується на те, що з моменту подачі позовне" заяви

про сплату аліментів ОСОБА_4 і до винесення рішення суду минуло 15 місяців. За цей період загальний дохід позивачки склав 133 766 грн. 01 коп., тобто за один місяць дохід ОСОБА_4 дорівнює 8 917 грн. 17 коп., тобто в десять раз перевищує прожитковий мінімум та мінімальну заробітну плату, встановлену Законом України.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги зважає, що зона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 за час перебування у шлюбі з відповідачем стала інвалідом другої групи, потребує постійного лікування і матеріальної допомоги, а відповідач має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу

Судова колегія не погоджується в висновками суду першої інстанції, оскільки вони не грунтуються на матеріалах справи.

Ст. 75 СК України передбачає право одного з подружжя на утримання, якщо він є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 4 вказаної статті один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується позивачем вона отримує пенсія в розмірі 544 грн., є працюючою особою і має заробітну плату в сумі 1521 грн. щомісячно. Таким чином матеріальне забезпечення ОСОБА_4І становить 2065 грн., що значно перевищує прожитковий мінімум встановлений законодавством, а тому не є особою, яка згідно діючого законодавства має право на стягнення аліментів з колишнього чоловіка.

Необхідність у отримання аліментів позивач у суді апеляційної інстанції пояснювала тим, що вона має погашати кредитне зобов'язання по спільній з відповідачем квартирі, але це відноситься до питання спільних майнових прав подружжя і вирішується в іншому порядку. Посилання позивача на те, що вона потребує постійного лікування, яке повязано з матеріальними витратами, не підтверджується доказами по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦЛК України суд апеляційної інстанції змінює або скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове у разі недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав вставленими.

Згідно зі ст. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст.11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів позов і в задоволенні позову ОСОБА_4І слід відмовити.

У разі зміни матеріального становища позивача вона не позбавлена можливості звернутися до суду з аналогічним позовом.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і дають підстави для скасування рішення суду першої Інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 307, п. 2 ч. 1 ст. 309, ЗОЄ, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2010 року скасувати. Відмовити ОСОБА_4 у задоволені позову.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання сили.

Головуючий

Судді