Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області
Справа № 2-2460/2010 року
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2010 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судці: ОСОБА_1

секретаря: Кузьминчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці Хмельницької області про нарахування та виплату коштів,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці Хмельницької області (далі - Управління) про підвищення мінімальної пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що має статус «дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон) має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки таке підвищення з січня 2007 року їй не виплачувалось або виплачувалось частково, просить визнати бездіяльність Управління незаконною, зобов'язати останнє нарахувати та виплатити їй за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 1 січня по ЗО липня 2010 року вказані суми.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву відповідно до якої позов підтримала повністю, просить справу слухати у її відсутність.

Представник управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву відповідно до якої позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні за безпідставністю, а справу слухати у її відсутність.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонеркою і має статус «дитини війни», що стверджується посвідченням позивачки за № 113588, а також довідкою відповідача і сторонами не оспорюється.

Отже, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», позивачка має право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак, протягом 2007 року підвищення пенсії їй не нараховувалось і не виплачувалось, а протягом 2010 року такі нарахування та виплати проводилися частково, що стверджується інформацією Управління.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано неконституційними положення ст. ст. 71, 111 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щодо підвищення пенсій на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Конституційний Суд України визнав, що зупинення та обмеження Законом України «Про Державний бюджет» дії інших законів щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає Конституції України. Відповідно до ч. З ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнаний неконституційним; є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Положення ст. ст. 71, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, бездіяльність відповідача, що полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачці підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення є незаконною.

Тому, з врахуванням часу винесення рішення Конституційного Суду України, а саме 09.07.2007 року, позивачці, повинно бути виплачено за період 9 липня по 31 грудня 2007 року та січень-липень 2010 року, з врахуванням вже проведених виплат, підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як особі, яка має статус «дитини війни» на підставі Закону, оскільки в 2010 році в законодавчому порядку жодні обмеження щодо виконання ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» не встановлювались, а положення постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року прямо суперечать останньому.

Доказів, які б спростовували вищеназвані факти ні відповідачем, ні його представником суду не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду, а ті на які вони посилаються не заслуговують на увагу, оскільки грунтуються виключно на їх розмірковуваннях щодо процесів в державі, що не можна визнати допустимими та належними доказами, оскільки в даному випадку мають місце правовідносини саме щодо нарахування та виплати пенсії і її підвищення.

Не можуть бути підставою для відмови в позові твердження органів Пенсійного фонду щодо відсутності коштів для здійснення встановлених Законом виплат. Оскільки відповідно до рішення Європейського Суду від 8 листопада 2005 року справа «Кечко проти України» встановлено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення. Основним завданням Пенсійного фонду України є забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій та інших соціальних виплат, що здійснюються з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Тому, саме на Управління, а не інші органи, покладений обов'язок щодо нарахування та виплати коштів про стягнення яких ставить питання позивачка.

Таким чином, відповідач - Управління повинне бути зобов'язане виплатити позивачці належні йому підвищення до пенсії за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та за період січня-липня 2010 року відповідно, з врахуванням вже проведених виплат.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача, оскільки саме неправомірні дії Управління призвели до порушення законних прав позивачки.

Виходячи з наведеного, на підставі ст. 22 Конституції України, рішення Європейського Суду від 8 листопада 2005 року справа «Кечко проти України», Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року із змінами і доповненнями, Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ, рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 по справі № 1-29/2007, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці Хмельницької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2, підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року включно та з 1 січня по 30 липня 2010 року включно з урахуванням вже проведених виплат.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці Хмельницької області на користь ОСОБА_2 45грн. 50коп. (сорок п'ять грн. 50коп.) судових витрат по справі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами по справі, які не були присутніми при його проголошенні, в той же строк з дня отримання його копії через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Головуючий :