Справа №2н-240/10 04.11.2010 04.11.2010 04.11.2010
Справа №22ц-8430/10р. Головуючий першої інстанції Горбенко С.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Бобуйок І.Ф.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою комунального підприємства «Тепло»

(далі КП «Тепло»)

на ухвалу судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 вересня 2010 року, постановлену за заявою КП «Тепло» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги теплопостачання,

ВСТАНОВИЛА:

13 вересня 2010 року КП «Тепло» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 2331 грн. 95 коп. заборгованості за теплопостачання та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 вересня 2010 року у прийнятті заяви відмовлено з підстав існування спору про право.

В апеляційній скарзі представник заявника, посилаючись на необґрунтованість ухвали та порушення суддею норм процесуального права при її ухваленні, просить ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу.

Заслухавши суддю доповідача та дослідивши вказану заяву й додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті заяви КП «Тепло» про видачу судового наказу, суддя виходив з періоду виникнення заборгованості за послуги теплопостачання, а саме з 01 липня 2004 року по 01 серпня 2010 року, та вважав, що зазначений заявником період заборгованості вказує на сплив строку позовної давності, а тому існує спір про право.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Так, чинне законодавство не передбачає застосування позовної давності судом на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Згідно положень ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Тобто, суд не повинен відмовляти у прийнятті заяви про видачу судового наказу з підстав спливу строку позовної давності, а тому ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права та є незаконною.

Крім того, суддя не звернув увагу на те, що при розгляді заяви щодо стягнення заборгованості за надані комунальні послуги основною підставою, що дозволяє розглядати аналогічні справи у наказному провадження, є наявність належним чином укладеного і підписаного сторонами письмового договору.

Відсутність або недостатність документів, що додаються до заяви, або недоліки цих документів повинні розцінюватися як неналежно оформлена заява про видачу судового наказу. В такому випадку необхідно, відповідно до положень ч. 1 ст. 101 ЦПК України застосовувати ст. 121 цього Кодексу, тобто залишити заяву без руху для усунення недоліків і, якщо вони не будуть усунути у встановлений суддею строк, повернути заяву стягувачу як неподану.

Оскільки ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права, то у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Тепло» задовольнити частково.

Ухвалу судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 вересня 2010 року скасувати, а заяву з доданими до неї матеріалами направити в той же суд для вирішення питання в порядку ст. ст. 119- 121 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді