Справа № 2-2387/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді Денисюка П.Д.,

при секретарі Захожій Т.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1., звернувшись до суду з позовом, вказує, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, який зареєстрований 06 серпня 1993 року Відділом ЗАГС м. Рівне, про що зроблено актовий запис № 1129. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Пояснив, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, у результаті чого вони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, шлюб між ними існує формально. Подальше збереження сімї неможливе. Просить шлюб між ними розірвати, дітей залишити проживати з матірю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, пояснила, що на розірвання шлюбу з відповідачем згідна.

Відповідно до ч.4 ст.174 КК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності на те законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити.

Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 1993 року Відділом ЗАГС м. Рівне, про що зроблено актовий запис № 1129, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ГЮ №271549 від 06 серпня 1993 року.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 вікторії Русланівну, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Життя подружжя не склалося, сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує формально.

При зясуванні фактичних взаємин подружжя, вбачається, що подальше спільне життя подружжя неможливе, їхня сімя розпалася остаточно.

На підставі ст.112 СК України, ст.ст. 130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06 серпня 1993 року Відділом ЗАГС м. Рівне, про що зроблено актовий запис № 1129 розірвати.

Неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 вікторії Русланівну, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матірю ОСОБА_2.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 17 (сімнадцять) гривень державного мита в доход держави. ОСОБА_2 від сплати держмита звільнити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, а саме після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення також може бути оскаржено без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10-дениий строк з дня проголошення рішення.

Головуючий: