ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-403/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"29" червня 2010 р.

Дзержинський районний суд міста ОСОБА_1

в складі: головуючого - судді Грищенко Н.М.

при секретарі Желдак О.В. представника позивача ОСОБА_2представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в Дзержинському райсуді в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом: ОСОБА_4 до ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, 3-я особа Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», про перерахунок суми відшкодування шкоди, страхових виплат, стягнення заборгованості по відшкодуванню шкоди та страховим виплатам, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся 29.07.2009 р. до суду з позовом до Відкритого Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі ВАТ «КЗРК») та до ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві ... ), про перерахунок розміру відшкодування шкоди, страхових виплат та стягнення заборгованості. В судовому засіданні позові вимоги уточнювались.

В обгрунтованні своїх позовних вимог позивач вказав, що працюючи з 1984 р. по 2008 р. в шкідливих умовах праці на шахті «Родина» Виробничого обєднання « Кривбасруда», правонаступник відкрите акціонерне товариство „Криворізький залізорудний комбінат ( надалі ВАТ „КЗРК'), він отримав професійне захворювання пиловий бронхіт.

За висновком МСЕК в 1992 р. йому вперше було встановлено 25% втрати професійної працездатності. При наступних переосвідченях відсоток втрати залишався в розмірі 25%. а в 2006 р. встановлено 25% на безстроковий термін.

Підприємство призначило відшкодовувати йому шкоду, неодноразово страхові виплати перераховувались, а з 1.05.2000 р. (останнє підвищення) розмір відшкодування шкоди був призначений в сумі 55 грн. 64 коп.

В 2009 р. він дізнався, що йому неправильно відшкодовується шкода в звязку з тим, що ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» не завжди перераховувало розмір

відшкодування шкоди на коефіцієнт фактичного підвищення тарифних ставок, а в деяких випадках зовсім не підвищувало, так не застосували коефіцієнти підвищення тарифних ствок та посадових окладів - 2.5 з 01.01.1996 р.; 1.25 з 01.06.1997 р.; 1.3 з 01.01.1998 р.; 1.265 з 01.07.1999 р.; 1.226 з 01.01.2000 р.; 1.217 з 01.05.2000 р.

Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві ... після квітня 2001 р. продовжив виплати, але в неправильному розмірі, в розмірі, призначеному ВАТ «КЗРК», в звязку з чим щомісячно не доплачував страхові виплати.

Він просив стягнути на його користь недоплату по щомісячним виплатам з ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» з 01.01.2001 р. по 01.04.2001 р. в розмірі 321 грн. 57 коп., та стягнути з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві ... недоплату по страховим виплатам в сумі 1179 грн. 09 коп. за період з 1.04.2001 р. по 1.03.2002 р.

В подальшому позовні вимоги уточнювались. Згідно останнього уточнення просить стягнути з ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області недоплату по страховим виплатам в сумі 14982 грн. 97 коп. за період з 29.07.2006 р. по 1.06.2010 р., та щомісячно стягувати на його користь по 557 грн. 30 коп. з 1.06.2010 р. Вимоги до ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» просив залишити без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 участі не приймав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 уточнив, просить стягнути з Фонду соціального страхування від нещасних випадків... недоплату по страховим виплатам в сумі 19475 грн. 13 коп. за період з 29.07.2006 р. по 01.06.2010 р., та стягувати страхові виплати на його користь з 01.06.2010 р. в сумі 678 грн. 22 коп., довічно або до наступного перерахунку згідно законодавства.

Представник відповідача - ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області - в судовому засіданні пояснив, що позивачу своєчасно, та в розмірі, встановленому ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», проводяться страхові виплати і вини Фонду соц. страхування від нещасних випадків... у неправильності призначення розміру відшкодування шкоди немає, підстав для зменшення або збільшення позивачу сум страхових виплат не було, позивач з цього приводу до них не звертався. Просить в задоволені позову відмовити повністю.

Представник ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» в судовом у засіданні присутній не був, причина неявки суду невідома , про день та час розгляду справи судом був належним чином повідомлен, про що свідчить розписка, яка знаходиться в матеріалах справи.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково.

З огляду трудової книжки позивача встановлено, що ОСОБА_4 з 24.08.1984 р. працював на шахті «Родіна» ВО «Кривбасруда», підземним бурильником та підземним прохідником. В 2008р. був звільнений за власним бажанням. ( а.с. 8-12)

За висновком МСЕК від 04.02.1992 р. позивачу було первинно встановлено 25% втрати професійної працездатності, при наступних переоглядах відсоток втрати працездатності не змінювався, а в 2006 р. встановлено 25% безстроковою, (а.с. 13-24)

Згідно довідки - розрахунку (а.с. 25, 26, ) та наказу по підприємству позивачу в

1992 р. було призначено відшкодовувати заподіяну шкоду , робився перерахунок неодноразово, а з 1.09.2001 р. призначені виплати в сумі 55 грн. 64 коп.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд виходив з наступного:

Суд керується законодавством яке діяло на час виникнення спірних правовідносин - Правилами відшкодування власником підприємства, закладу, організації або вповноваженим ним органом шкоди, причиненої працівнику пошкодженням здоровя, пов язаного з виконанням ним трудових обов'язків» затвердженими постановою КМ України від 23.06.1993 р. № 472 (зі змінами внесеними згідно з Постановами КМ України 492 від

18.07.1994р., 410 від 13.06.1995 р, 1100 від 03.10.1997 р. ) ( надалі Правила відшкодування шкоди... ), згідно яких перерахунок розміру відшкодування шкоди необхідно провадити шляхом збільшення розміру відшкодування шкоди на коефіцієнт фактичного підвищення тарифних ставок та посадових окладів відповідних працівників.

Однак, з 24.10.1997 р., з моменту набрання чинності нової редакції пункту 28 «Правил відшкодування шкоди...» (в редакції Постанови КМ України 1100), при наступному підвищенні тарифних ставок розмір втрачено заробітку в перерахунку на 100% втрати професійної працездатності не може перевищувати середньомісячний заробіток відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) при умові роботи його повний календарний місяць або в перерахунку на повний календарний місяць роботи. В разі перевищення, розмір втраченого заробітку обчислюється з середньомісячного заробітку відповідного працівника. Перерахований розмір втраченого заробітку порівнюють з середньомісячним заробітком відповідного працівника, до якого включається 1 /12 річної премії за попередній рік.

Згідно даних наданих сторонами по справі - спільних постанов адміністрації та профкому підприємства (а.с. 31-35), суд встановив що на підприємстві з травня 1994 р. по травень 2000 р. (включно) відбувалося підвищення тарифних ставок та посадових окладів, а саме: в 1.25 рази з 1.07.1992 р. згідно спільної постанови адміністрації та

профкому підприємства від 16.07.1992 р. № 14/2; в 1.75 рази з 1.11.1992 р. згідно постанови КМ України від 03.12.1992 р. № 676; в 1.33 рази з 1.01.1993 р. згідно постанови КМ України від 26.01.1993 р. № 46; в 1.5 рази з 1.03.1993 р. згідно спільної постанови адміністрації та п профкому підприємства від 17.03.1993 р. № 3/3; в 1.97 рази з 1.06.1993 р. згідно постанови КМ України від 02.06.1993 р. № 392; в 2.94 рази з 1.09.1993 р. згідно постанови КМ України від 30.08.1993 р. № 671; в 2.1 рази з 1.11.1993 р. згідно спільної постанови адміністрації та профкому підприємства від 30.10.1993 р. № 21 /16 (підвищенню в 2.1 рази підлягали суми відшкодування шкоди); в 3 рази з 1.12.1993 р. згідно постанови КМ

України від 05.12.1993 р. № 974; в 2 рази з 1.06.1994 р. згідно постанови КМ України від

04.07.1994р. № 449; в 2 рази з 1.01.1994 р. згідно постанови КМ України від 20.10.1994 р. № 720; в 3 рази з 1.02.1995 р. згідно постанови КМ України від 08.02.1995 р. № 102; в 2.5 рази з 1.01.1996 р. згідно спільної постанови адміністрації і профкому підприємства від 26.01.1996 р. № 1/6; в 1.25 рази з 1.06.1997 р. згідно спільної постанови адміністрації і профкому підприємства від 21.05.1997 р. № 3/91/06; в 1.3 рази з 1.03.1998 р. згідно спільної постанови адміністрації і профкому підприємства від 25.12.1997 р. № 6/195; в 1.265 рази з 1.07.1999 р. згідно спільної постанови адміністрації і профкому підприємства від 30.06.1999 р. № 11/13/5; в 1.226 рази з 1.01.2000 р. згідно спільної постанови адміністрації і профком підприємства від 28.12.1999 р. № 16/20/11; в 1.217 рази з 1.05.2000 р. згідно наказу по підприємству від 29.05.2000 р. № 159.

Згідно вказаних даних тарифні ставки з травня 1994 р. по травень 2000 р. виросли в 15.76 рази, а саме: в 2 рази в липні 1994 р., в 2 рази з жовтня 1994 р., в 3 рази з лютого 1995 р„ в 2.5 рази з січня 1996 р., в 1.25 рази з червня 1997 р., в 1.3 рази з січня 1998 р., в 1.265 рази з липня 1999 р., в 1.226 рази з січня 2000 р., в 1.217 рази з травня 2000 р.

При винесені рішення суд також враховує положення ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди», галузеві угоди між Міністерством промислової політики, виробничими обєднаннями і ЦК України профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України, доповнення до Угоди по тарифах трудових і соціальних гарантіях між Мінвуглепромом і галузевими профспілками вугільної промисловості від 18 листопада 1997 р., відповідно до яких при зростанні тарифних ставок і посадових окладів необхідно враховувати чи віддувся фактичний ріст заробітної плати, оскільки інколи збільшувалась лише структура заробітної плати без зміни її загального розміру.

Із довідки наданої ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» № 169 від 02.06.2010 р. (а.с. ) вбачається що в оспорю вальний період, при кожному підвищенні тарифних

ставок відбувалося зростання заробітної плати по відповідній професії, заробітна плата з

травня 1994 р. по травень 2000 р. виросла в 28.35 рази, з 3474969 крб. (або 34 грн. 75 коп. - за

травень 1994 р. до 985 грн. 04 коп. за травень 2000 р.)

Згідно довідки - розрахунку позивача та таблиці підвищення тарифних ставок та посадових окладів вбачається, що позивачу в період з травня 1994 р. по травень 2000 р. була перераховано розмір відшкодування шкоди в 9.69 рази, так в 2 рази з жовтня 1994 р.; в 3 рази з лютого 1995 р; в 1.25рази в січня 1996 р.; в липні 1999 р. в 1.15 рази, в січні 2000 р. в 1.1 рази і травні 2000 р. в 1.193 р.

Із довідки про втрачений заробіток позивача та довідки- розрахунку вбачається що позивачу станом на травень 2000 р. (останнє підвищення) сума втраченого заробітку була нарахована в сумі 55 грн. 64 коп., що в перерахунку на заробітну плату та на 100% втрати

працездатності становитиме 222 грн. 56 коп., при тому як заробітна в травні 2000 р. (по

відповідній професії) становила 985 грн. 04 коп.

Враховуючи той факт, що в оспорю вальний період, при кожному підвищенні тарифних ставок відбувався фактичний ріст заробітної плати, а сума втраченого позивачу заробітку хоть і перераховувалась, але в значно меншому розмірі ніж відбувалося фактичне підвищення тарифних ставок та фактичний ріст заробітної плати, суд вважає що сума відшкодування шкоди (втраченого заробітку) позивачу повинна нараховуватися та перераховуватися наступним чином:

Позивачу наказом по підприємству та згідно довідки-розрахунку було призначено відшкодовувати шкоду при цьому була взята заробітна плата по професії прохідника шахти «Родіна» за січень квітень 1992 р. в сумі 10823.19 купонів, та при 25% втрати працездатності призначена сума відшкодування шкоди в сумі 2705.79 куп., в подальшому вона повинна бути перерахована в 1.25 рази з липня 1992 р., 1.75рази з листопада 1992 р, в 1.33 рази з січня 1993 р., в 1.5 рази з березня 1993 р., в 1.97 рази з червня 1993 р., в 2.94 рази з вересня 1993 р., в 2.1. рази з листопада 1993 р., в 3.0 рази з грудня 1993 р., в 2 рази з жовтня 1994 р., в 3 рази з лютого 1995 р. і становити 2585177 куп.

З 01.01.1996 р. на підставі спільної постанови адміністрації та профспілки ВО

«Кривбасруда» від 26.01.1996 р. № 1/6 тарифні ставки було збільшено в 2.5 рази, а розмір відшкодування шкоди збільшено лише в 1.25 рази. В той час, згідно даних ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», станом на 1.01.1996 р. заробітна плата по професії

прохідника збільшилась в порівнянні із заробітною платою за лютий 1995 р. з 14884460

куп. до 19642761 куп. При таких обставинах суд приходить до висновку, що розмір

відшкодування шкоди необхідно перерахувати в 2.5 рази та призначити в сумі 6462943 куп.

На підставі Указу Президента України „Про грошову реформу в Україні від 25.08.1996 р., українські карбованці підлягають обміну на гривни по курсу 100000 крб. на 1 гривну, таким чином, розмір відшкодування шкоди позивачу повинен становити 64 грн. 62 коп. (6462943 карбованців : 100000).

З 1.06.1997 р. на підставі спільної постанови адміністрації та профспілки ВО « Кривбасруда» тарифні ставки було збільшено на підприємстві в 1.25 рази. Заробітна плата за червень 1997 р. виросла в порівнянні із заробітною платою за січень 1996 р. з 296 грн. 42 коп. до 353 грн. 27 коп. Порушуючи вимоги „Правил відшкодування шкоди... одночасно провести перерахунок розміру відшкодування шкоди, на коефіцієнт фактичного підвищення тарифних ставок, підприємство позивачу перерахунок на вказаний коефіцієнт не зробило. Отже, з

1.06.1997р. позивачу розмір відшкодування шкоди необхідно перерахувати та призначити в сумі 80 грн. 77 коп. (64 грн. 62 коп.-- розмір відшкодування шкоди з 1996 р. х 1.25 ).

На підставі спільної постанови адміністрації та профспілки ВО «Кривбасруда» від

25.12.1997р. № 6/195 з 1.01.1998 р. тарифні ставки були підвищені в 1.3 рази, а перерахунок розміру відшкодування шкоди проведено не було. З 24.10.1997 р. - з моменту набрання чинності нової редакції пункту 28 «Правил відшкодування шкоди..., при наступному підвищенні тарифних ставок розмір втраченого заробітку в перерахунку на 100% втрати професійної працездатності не може перевищувати середньомісячний заробіток відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) при умові роботи його повний календарний місяць або в перерахунку на повний календарний місяць роботи. В разі перевищення, розмір втраченого заробітку обчислюється з середньомісячного заробітку відповідного працівника. Перерахований розмір втраченого заробітку порівнюють з середньомісячним заробітком відповідного працівника, до якого включається 1 / 12 річної премії за попередній рік.

Згідно даних відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» середньомісячна заробітна плата по професії підземного прохідника по ш. «Родіна» на січень 1998 року складала 450 грн. 38 коп. і виросла в порівнянні із заробітною платою за червень 1997 р. яка становила 353 грн. 27 коп.

Раніше встановлений розмір відшкодування шкоди 80 грн. 77 коп., після перерахунку на коефіцієнт 1.3 складе 105 грн. що в перерахунку на 100% втрати профпрацездатності становитиме 420 грн. і не перевищує середній заробіток по відповідній професії. Тому, суд вважає, що розмір відшкодування шкоди необхідно призначити в сумі 80 грн. 77 коп.

Спільною постановою адміністрації та профкому «Криворізького залізорудного комбінату», котрий являється правонаступником ВО « Кривбасруда», від 30.06.1999 р. № 11/13/5 з 1.07.1999 р. тарифні ставки було збільшено в 1.265 рази, а наказом по обєднанню від 5.11.1999 р. № 265 розмір відшкодування шкоди було підвищено в 1.15 рази. Заробітна плата в лютому 1999 р. виросла в порівнянні зі заробітною платою за січень 1998 р. із 450 грн. 38 коп. до 636 грн. 78 коп. При збільшені розміру відшкодування шкоди - 105 грн. на коефіцієнт 1.265 , сума відшкодування шкоди позивачу з 1.07.1999 р. буде становити 132 грн. 82 коп., що в перерахунку на 100% втрати працездатності не буде перевищувати середньомісячну заробітну плату по професії підземного прохідника по ш. «Родіна» ВАТ «КЗРК» за даний період , яка згідно даних ВАТ „КЗРК на 1.07.1999 р. становила 636 грн. 78 коп. коп. і не суперечить вимогам Постанови КМУ № 1100 від 03.10.1997 р.

Спільною постановою адміністрації і профкому ДП « КЗРК» від 28.12.1999 р. № 16/20/11 тарифні ставки були підвищені в 1.226 рази, а розмір відшкодування шкоди наказом по підприємству від 27.03.2000 р. збільшено в 1.1 рази, що суперечить вимогам п.28 Правил відшкодування шкоди... і розясненням Міністерства праці про збільшення розміру відшкодування шкоди на коефіцієнт фактичного підвищення тарифних ставок. Крім того, заробітна плата в січні 2000 р. виросла в порівнянні із заробітною платою за липень 1999 р. із 636 грн. 78 коп. до 783 грн. 89 коп. При збільшенні розміру відшкодування шкоди 132 грн. 82 коп. на коефіцієнт 1.226, розмір відшкодування шкоди позивачу з 1.01.2000 р. становитиме 162 грн. 83 коп., що в перерахунку на 100% втрати працездатності не буде перевищувати середньомісячну заробітну плату по професії підземного прохідника по ш. «Родіна», яка згідно даних ВАТ „КЗРК станом на 1.01.2000р. становила 783 грн. 89 коп. і не суперечить вимогам Постанови КМУ № 1100 від 03.10.1997р.

Наказом від 29.05.2000 р. № 159 ДП «КЗРК» з 1.05.2000 р. підвищило тарифні ставки в 1.217 рази, а відшкодування шкоди наказом от 4.08.2000 р. №229 збільшило в 1.193 рази. Заробітна плата за травень 2000 р. виросла в порівнянні із заробітною платою за січень 2000 р. з 783 грн. 89 коп. до 985 грн. 04коп. При збільшенні суми відшкодування шкоди, яка станом на січень 2000 р. становила 162 грн. 83 коп. коп., на коефіцієнт 1.217, сума відшкодування шкоди позивачу становитиме 198 грн. 16 коп., що в перерахунку на 100% втрати працездатності не перевищує середньомісячну заробітну плату по професії підземного прохідника по ш. «Родіна», яка згідно даних ВАТ „КЗРК станом на 01.05.2000 р. становила 985 грн. 04когі., і не суперечить вимогам Постанови КМУ № 1100 від 03.10.1997 р.

Згідно ст.. 29 закону України « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювань , які спричинили втрату працездатності » щомісячні страхові виплати підлягають перерахунку а саме:

З 1.03.2002 р. на 1.193 рази і повинні становити 236 грн. 40 коп., з 1.03.2003 р. - в 1.182 рази і повинні становити 273 грн. 42 коп., з 1.03.2004 р. - в 1.152 рази і повинні становити 321 грн. 89 коп., з 1.03.2005 р. - в 1.238 рази і повинні становити 398 грн. 50 коп., з 1.03.2006 р.

-в 1.203 рази і повинні становити 479 грн. 40 коп., з 1.03.2007 р. - в 1.183 рази і повинні становити 567 грн. 13 коп., з 1.03.2008 р. - в 1.125рази і повинні становити 638 грн. 02 коп., з 1.03.2009 р. - в 1.063 рази і повинні становити 678 грн. 22 коп., з 1.03.2010 р. - в 1.0 рази і повинні становити 678 грн. 22 коп.

Позивач звернувся до суду 29.07.2009 р. тому недоплату слід стягнути за три останні роки з 29.07.2006 р.

За період з 29.07.2006 р. по 01.06.2010 р. утворилась недоплата в сумі 19475 грн.

13 коп. з наступного рахунку.

З 29.07.2006 р. по 1.08.2006 р. ( 3 дні) не доплачено _ 33 грн. 36 коп. із розрахунку - належна сума за місяць 479 грн. 40 коп., фактично виплачувалось по 134 грн. 61 коп., недоплата за день становила 11 грн. 12 коп.

З 1.08.2006 р. по 1.03.2007 р. виплати проводились по 134 грн. 61 коп., при належних 479 грн. 40 коп.., в місяць недоплата складала 344 грн. 79 коп., а за 5 місяців не доплачено _1723 грн. 95 кош

З 1.03.2007 р. виплати проводились по 159 грн. 24 коп., при належних 567 грн. 13 коп., щомісяця недоплачувалось по 407 грн. 89 коп., а до 1.03.2008 р. не доплачено 4894 грн. 68 коп.

З 1.03.2008 р. виплати проводились по 179 грн. 15 коп., при належних виплатах 638 грн. 02 коп., недоплата в місяць склала 458 грн. 87 коп., а до 1.03.2009 р. не доплачено 5506 грн. 44 коп.

З 1.03.2009 р. виплати проводились по 190 грн. 44 коп., при належних виплатах 678 грн. 22 коп., щомісячна недоплата складала 487 грн. 78 коп., а до 1.06.2010 р. ( 15місяців) недоплачено 7316 грн. 70 коп.

Всього відповідач ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області за період з 29.07.2006 р. по 01.06.2010 р. не доплатив позивачу ОСОБА_4 19475 грн. 13 коп. Вказана сума, на думку суду, підлягає стягненню з Фонду.

Крім того, ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області зобовязаний щомісячно проводити страхові виплати позивачеві в сумі 678 грн. 22 коп., починаючи з 01.06.2010 р. довічно, або до наступного перерахунку.

Керуючись ст. 173 КЗпП України, ст.11,12,31, Закону України « Про охорону праці », ст.29 Закону « Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які спричинили втрату працездатності » зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України ,.Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності, п.п. 9 , 11 ,22, 25, 28 , 43 Правил відшкодування шкоди ..., ст.ст. 10, 11, 27, 60, 88 ч. 2, 213 - 215, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті ОСОБА_1 ( р/рахунок 83102 , одержувач ВВД ФССНВ в м. Кривому Розі, МФО 805012 УГКУ в Дніпропетровській області, ЕГРПОУ 25913606) на користь ОСОБА_4 одноразово недоплату по щомісячним страховим виплатам за період з 29.07.2006 р. по 01.06.2010 р. в сумі 19475 гривень 13 копійок, та стягувати на його користь щомісячні страхові виплати, в порядку втраченого ним заробітку в сумі 678 гривень 22 копійок, починаючи з 01.06.2010 р., довічно, або з подальшим перерахунком згідно діючого законодавства України.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті ОСОБА_1

Дніпропетровської області на користь держави 15 грн. в рахунок витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Інші судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 20 днів після надання заяви про його апеляційне оскарження, яка надається до суду на протязі 10 днів після оголошення рішення.

Після закінчення строку подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду набирає законної сили.

Суддя: Н. М. Грищенко