Справа № 2-1914
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

29 січня 2010 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд в Одеській області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши, у попередньому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво, вказуючи, що на підставі договору дарування від 28.12.2006 року їй належить 14/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 та складаються з: житлового будинку літ. «А», 3-4 житлова, прибудовами літ. «а2» (колишні сіни «а2») - 3-1 коридор, 3-2 санвузол, 3-3 кухня, житловою площею - 13,3 кв.м. загальною площею - 40,0 кв.м, хвіртка №1. Житловий будинок в цілому складається з одного черепашн. житлового будинку, зазначеного літ. «А», житловою площею 105,3 кв.м, загальною площею 209,6 кв.м та надвірних споруд під літ. «Б,В» - літніх кухонь, споруд № 1-4, розташованих на земельній ділянці площею 818 кв.м., ним для поліпшення житлових умов було вчинено самочинне будівництво: несучих та огороджуючи конструкцій житлової прибудови літ. «А1», навісу літ. «а8», сараю літ. «Е», збільшили житлову площу на 13,9 кв.м за рахунок переобладнання 3-3 кухні у житлову кімнату, на які необхідні визнати право власності, у зв`язку з тим, що вибудовані будівлі являються самочинними.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, представила заяву, що позов підтримує, просить справу розглядати за її відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив суд розглянути справу та за його відсутністю, погодившись з позовом.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування від 28.12.2006 року позивачці належить 14/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 та складаються з: житлового будинку літ. «А». 3-4 житлова, прибудовами літ. «а2» (колишні сіни «а2») - 3-1 коридор, 3-2 санвузол, 3-3 кухня, житловою площею - 13,3 кв.м, загальною площею - 40,0 кв.м, хвіртка №1. Житловий будинок в цілому складається з одного черепашн. житлового будинку, зазначеного літ. «А», житловою площею 105,3 кв.м, загальною площею 209,6 кв.м та надвірних споруд під літ. «Б,В» - літніх кухонь, споруд № 1-4,

розташованих на земельній ділянці площею 818 кв.м.

Позивачкою для поліпшення житлових умов було вчинено самочинне будівництво: несучих та огороджуючи конструкцій житлової прибудови літ. «А1», навісу літ. «а8», сараю літ. «Е», збільшено житлову площу на 13,9 кв.м за рахунок переобладнання 3-3 кухні у житлову кімнату.

Розміщення самовільних будівель не суперечить Державним будівельним нормам ДБН 360-92 та санітарно-епідеміологічним вимогам. В результаті самочинного будівництва права інших осіб не порушено.

Згідно технічного висновку, розробленого ООО «Істок» (ліцензія АБ № 271399 від 27.10.2005 року) стан основних несучих будівельних конструкцій самовільних будівель, відповідають вимогам будівельних норм, знаходяться в задовільному технічному стані та при годні до експлуатації.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 376 п. 5 ЦК України, на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню, визнавши за нею право власності на самочинно зведені: несучі та огороджуючи конструкцій житлової прибудови літ. «А1», навісу літ. «а8», сараю літ. «Е», збільшили житлову площу на 13,9 кв.м за рахунок переобладнання 3-3 кухні у житлову кімнату, що розташовані по АДРЕСА_1 ..

На підставі викладеного і керуючись ст.376 ЦК України, ст.ст.11, 130, 174, 209, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно зведені несучі та огороджуючи конструкцій житлової прибудови літ. «А1», навісу літ. «а8», сараю літ. «Е», збільшену житлову площу на 13,9 кв.м за рахунок переобладнання 3-3 кухні у житлову кімнату, що розташовані по АДРЕСА_1 ..

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: