Іванківський районний суд Київської області
Справа № 2-289/ 2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Слободян Н.П.,

при секретарі Ашуркіну Р.М.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в смт.Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його права власності на самочинно будівництво.

Позивач посилається на те, що рішенням виконкому Іванківської селищної ради № 46 від 25.02.2009 року йому було надано дозвіл на розміщення стаціонарної малої архітектурної форми в смт. Іванків по вул. Київській, 25а на земельній ділянці площею 0,0024 га. На реалізацію цього рішення 27.01.2009 року між ним та Іванківською селищною був укладений договір оренди земельної ділянки для розміщення торгівельного павільйон терміном на 5 років, ним був отриманий будівельний паспорт на розміщення стаціонарної малої архітектурної форми ( торговельного павільйону з авто зупинкою) та виконані роботи по будівництву цієї торгівельної точки.

При проведенні будівництва ним були допущені суттєві відхилення від проекту у вигляді виконання торгівельного павільйону на фундаменті, а не на металевій основі, тобто фактично ним був збудований виробничий будинок магазин, а не мала архітектурна форма.

У звязку з допущенням ним такого відхилення збудований ним торгівельний павільйон відповідно до ст. 376 ЦК України вважається самочинним будівництвом, і , відповідно, він не може вважатись його власником, зареєструвати своє право власності на цю нерухомість.

В той же час в натурі майно існує, використовується ним за його призначенням. Рішенням Іванківської селищної ради №У-40-2456 від 03.02.2010 року термін дії договору оренди земельної ділянки, на якій розміщений обєкт самочинного будівництва, продовжений до 49 років як на земельну ділянку комерційного використання під нерухомістю. Тобто таким чином Іванківська селищна рада фактично погодилась з наданням у встановленому порядку земельної ділянки для розміщення уже існуючого обєкту нерухомості. КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» виготовлений та виданий позивачу технічний паспорт на виробничий будинок магазин.

Позичав просить визнати його право власності на виробничий будинок магазин в смт. Іванків по вул. Київська, 24а.

У попереднє судове засідання позивач не з*явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно. Написав заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглядати без його участі.

Відповідач представник Іванківської селищної ради до суду не з*явився. Надіслали заяву, у якій позов ОСОБА_2 визнають і просять розглянути без представника відповідача.

Третя особа головний архітектор Іванківського району ОСОБА_3 у попереднє судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, Написав листа про те, що він не заперечує проти задоволення позову, оскільки до самої споруди у нього претензій немає, звертає увагу на те, що під магазином проходить лінія водопроводу.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Іванківської селищної ради № 46 від 25.02.2009 року позивачу було надано дозвіл на розміщення стаціонарної малої архітектурної форми в смт. Іванків по вул. Київській, 25а на земельній ділянці площею 0,0024 га ( а.с. ___). 27.01.2009 року між ним та Іванківською селищною був укладений договір оренди земельної ділянки для розміщення торгівельного павільйон терміном на 5 років ( а.с. ____). У 2009 році позивачем був отриманий будівельний паспорт на розміщення стаціонарної малої архітектурної форми ( торговельного павільйону з автозупинкою) ( а.с._____) та виконані роботи по будівництву цієї торгівельної точки. Оформлено Технічний паспорт на виробничий будинок в БТІ 08.12.2009 року ( а.с.__).

Із зазначеного плану, що доданий до цього паспорту слідує, що ОСОБА_1, на виділеній йому земельній в оренду ділянці збудував приміщення загальною площею 27,8 м.кв.

Як вбачається з відповіді КП «Іванківводоканал», лінія водопроводу, про яку йдеться в листу головного архітектора, не функціонує.

Відповідно до ст. 376 ч.1 ЦК України «житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно оформленого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Ст. 376 ч. 5 ЦК України передбачає, що на вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи Іванківська селищна рада виділила земельну ділянку саме під спорудження торгівельного павільйону, уклавши договір оренди земельної ділянки, та визнаючи позовні вимоги позивача, селищна рада, як власник землі, не заперечує проти узаконення зазначеного вище самочинно збудованого нерухомого майна.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що є всі підстави визнати право власності позивача на самочинне будівництво, оскільки це не зачіпає нічиїх інтересів.

На підставі наведеного, ст. 376 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 5,7,10, 57, 60, 130, 174, 212-215 ЦПК України, п.18 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: виробничий будинок ( Магазин) загальною площею 27,8 м.кв., який знаходяться по вул. Київській № 25а в смт. Іванків Київської області .

Від сплати судового збору сторони звільнити.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд протягом одного місяця з дня проголошення.

Суддя: