Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„09 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судці : Товянської О.В.

суддів : Микитюк О.Ю.,

ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання Сапінської Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, вселення в житловий будинок та зустрічним позовом про збільшення частки у спільній сумісній власності за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 12 квітня 2010 року,

встановила:

У вересні 2007 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем спільно побудували буд.№3 по пров.5-му Піонерському в м. Житомирі. Проте, оформлено цей будинок на колишнього чоловіка як на забудовника. Він заперечує проти поділу спільного майна між сторонами в рівних частках.

В листопаді 2008 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов про збільшення його частки з урахуванням того, що на його утриманні залишився неповнолітній син, аліменти на утримання якого позивачка не сплачує. Крім того, разом з ним залишилася проживати повнолітня дочка сторін, що продовжує навчання на платній основі, яке він оплачує. Вона також фактично перебуває на його утриманні. В листопаді 2009 року позивачка збільшила позовні вимоги і просила вселити її в спільний будинок, оскільки з січня 2007 року відповідачем порушується її право на проживання в ньому.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 12 квітня 2010 року первісний позов задоволено частково, зустрічний позов задоволено в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини будинку № 3 по пров. 5-му Піонерському в м. Житомирі. За ОСОБА_2 визнано право власності на 1/3 частину вказаного будинку. В решти вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, у задоволенні зустрічного позову - відмовити. Суд підійшов до розгляду справи однобоко (ухвалене по справі рішення ґрунтується лише на позовних вимогах та доводах ОСОБА_3, без дослідження і встановлення всіх обставин, доказів, свідчень, які надавалися позивачкою), повністю проігнорував її інтереси, не взяв до уваги доводи, заперечення, чим порушив вимоги ст.ст. 60,63,70 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 123,124,130,212-2 ЦПК України, п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.20' року „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до cm.cm.60,67,69,70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки май дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, то мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з ним проживають діти.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 198 по 2006р. і мають двоє дітей - повнолітню дочку ОСОБА_4, 1987р.н. і неповнолітнього: сина ОСОБА_5, 1995р.н. У жовтні 2006 року ОСОБА_2 добровільно покинула спірний будинок, забравши особисті речі, а дітей залишила із батьком, що підтверджується її розпискою ті іншими доказами по справі. Судовими рішеннями, які набули законної сили, син залишений на виховання батька (із врахуванням бажання дитини проживати разом із батьком і сестрою), а мати повинна сплачувати аліменти на його утримання.

Проте, судом встановлено, що після розлучення ОСОБА_2 свої батьківські обовязки не виконує, від уплати аліментів ухиляється, заборгованість складає майже 7,5тис.грн. З вересня 2006р. позивачка участі в утриманні спірного будинку не приймає, платежі не сплачує, матеріальної допомоги дітям не надає(а.с.28,31,34,38,39,44,50-52,55,128). Постановами про відмову у порушенні кримінальні справи від 19.09.2006р., 12.11.2006р., 19.12.2006р.,04.01.2008р.,30.03.2010р. доведено, що ОСОБА_2 неодноразово, перебуваючи у нетверезому стані, приходила до спірного будинку влаштовувала сварки, скандали, а 23.03.2010р. ще й побила вікна, за що неодноразово попереджувалась про недопустимість антигромадської поведінки у побуті (а.с.162, справа №2-33/08 - а.с.31,68,71-76).

За таких обставин є вірним висновок суду про те, що за ОСОБА_3 необхідно визнати право власності на 2/3 ід.ч. буд.№3 по пров.5му Піонерському в м. Житомирі, а за ОСОБА_2 право на 1/3.

Позивачка не довела, що у неї немає можливості мешкати у спірному будинку, їй відомо, де знаходяться ключі, чого вона не заперечувала у судовому засіданні а тому відсутні підстави вважати, що їй чиняться перешкоди у користуванні спірним житлом.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,313-317,324,325 ЦПК України, колеи суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 12 квітня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: