Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 2-7-118/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

резолютивна частина

01 квітня 2010 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Ползігун Г.В.

при секретарі - Майстренко О.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

представника відповідачки - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, визнання права власності.

Керуючись ст.ст. 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, визнання права власності - задовольнити.

Провести розподіл спільного майна подружжя та визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ГУ ДКУ у Миколаївській області витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН

Справа № 2-7-118/2010 р.

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2010 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Ползігун Г.В.

при секретарі - Майстренко О.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

представника відповідачки - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя - квартири № 109, яка розташована за адресою м. Миколаїв, провулок Парусний, 7, посилаючись на придбання майна за час шлюбу, при цьому просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що дана квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності, оскільки набута за час шлюбу.

Відповідачка та її представник ОСОБА_3 позов не визнали та суду пояснили, що спірна квартира не є майном подружжя, оскільки придбана за кошти матері відповідачки - ОСОБА_5, тому розподілу не підлягає.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

23.08.1996 року сторони зареєстрували шлюб.

19.12.2000 року на імя ОСОБА_2 придбана квартира АДРЕСА_3.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєві від 17.12.2008 року шлюб розірваний.

Згідно вимог ст.22 КпШС УССР (в ред. 1969 року), ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У відповідності до вимог ст.28 КпШС УССР (в ред. 1969 року), ст.70 СК України, у разі поділу спільного майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Посилання відповідачки на придбання вищевказаної квартири за гроші її матері ОСОБА_5, у звязку з чим квартира є її особистою власністю та не підлягає розподілу, суд не приймає до уваги, оскільки жодного належного доказу на підтвердження цих обставин суду не надано. Крім того, рішенням колегії суддів цивільної палати апеляційного суду Миколаївської області від 13.01.2010 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири в частині покупця, визнання покупцем та покладення обовязку щодо реєстрації права власності.

Доводи відповідачки щодо безпідставності позовних вимог про визнання права власності на частину квартири, що придбана за не посвідченим нотаріально та не визнаним дійсним у судовому порядку договором купівлі-продажу, суд також не приймає до уваги, оскільки доказів на підтвердження недійсності цієї угоди відповідачкою суду не надано. Крім того, суд враховує, що договір укладений на імя ОСОБА_2, у звязку з чим позивач позбавлений можливості визнати даний договір дійсним в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст.22,28 КпШС УРСР (в ред. 1969 року), ст.ст.60,70 СК України, суд дійшов висновку, що квартира № 109, яка розташована за адресою м. Миколаїв, провулок Парусний, 7, набута сторонами за час шлюбу, внаслідок чого належить ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності та підлягає розподілу в рівних частках.

Тому ОСОБА_4 слід виділити 1/2 частину квартири № 109, яка розташована за адресою м. Миколаїв, провулок Парусний, 7 в м. Миколаєві, з визнанням за ним права власності на вищевказану частку, ОСОБА_6 слід виділити 1/2 частину даної квартири.

Таким чином вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст.ст.81, 88 ЦПК України, з відповідачки підлягають

стягненню на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, визнання права власності - задовольнити.

Провести розподіл спільного майна подружжя та визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ГУ ДКУ у Миколаївській області витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН