Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-1145/10 р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді Ходасевича О.В.,
при секретареві Ребізант Ю.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому посилалася на те, що 18.12.1987 року вони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану міста Дніпропетровська, актовий запис № 2569.
Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час син мешкає з позивачкою. Сімейні відносини між сторонами припинилися у 1996 році з причини неспроможності відповідача утримувати сімю, тому позивачка з сином переїхала до батьків, де і проживає до цього часу.
Позивачка вважає, що сімя розпалася та відновлена бути не може, тому просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати.
У судовому засіданні позивачка в повному обсязі підтримала свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.12.1987 року у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану міста Дніпропетровська, актовий запис № 2569.
Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає з позивачкою.
Згідно вимог ст. 112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей.
Сторони припинили фактичні сімейні відносини з причини неспроможності відповідача утримувати сімю.
Спорів про розподіл майна немає.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, тому позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі.
Витрати після розірвання шлюбу за вимогами ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 104-105, 110-112 СК України, ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 212-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 грудня 1987 року у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану міста Дніпропетровська, актовий запис № 2569 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 30 (тридцяти) гривень.
ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПУ України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Ходасевич