Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2- 969/2010 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2010 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судці ОСОБА_1

за участю секретаря Жімбріу Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони одружені, їх шлюб зареєстрований 29.08.2003 року відділом запису громадського стану Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис № 9 /а.с. 5/

Шлюб у позивача з відповідачкою перший. Від даного шлюбу є неповнолітня донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить запис у Книзі реєстрації актів громадянського стану про народження від 09.06.2004 року, актовий запис № 765 /а.с.8/.

Позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що в нього з відповідачкою виникла відчуженість, втрачено почуття любові й поваги, у родині стали відбуватися сварки й скандали з приводу різних побутових питань та розбіжностей, у зв'язку із цим сторони подружні й сімейні відносини не підтримують тривалий час, спільне господарство не ведуть.

У судовому засіданні 18 лютого 2010 року суд наддав сторонам строк на примирення.

Позивачка та відповідач у судове засідання з'явилися.

Позивач у судовому засіданні 20 травня 2010 року вказав, що примирення між ним та відповідачкою неможливе, та підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу, так як вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала з заявленими доводами погодилась та проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечувала.

Заслухавши позивача та відповідачку суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню за наступними підставами:

В ч. 1 ст. 51 Конституції України вказано, що брак засновано на добровільної згоді чоловіка та жінці.

Відповідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, маючих істотне значення.

Суд вжив усі можливі заходи щодо примирення подружжя, що не суперечать моральним засадам.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач не має наміру підтримувати шлюбні стосунки та шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення позивач не згоден, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, які мають суттєве значення.

На підставі вищезазначеного збереження сім'ї стало неможливим. Керуючись ст. ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України й ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 29.08.2003 року відділом запису громадського стану Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис № 9 .

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито в доход держави з позивача у розмірі 17 грн., відповідачку від сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження і одночасного направлення копії апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Луняченко В.О