Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-593/2010 р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:
головуючого - судді Ходасевича О.В.,
при секретарі Ребізант Ю.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Автомобілем ЗАЗ 110307, державний номер 229 13 АЕ керував на підставі довіреності ОСОБА_1, яку видано власником автомобіля ОСОБА_2
На підставі постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 03.12.2008 року, ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 68 (шістдесят вісім) грн., відповідно до ст.124 КУпАП.
В результаті скоєння правопорушення автомобілю позивача було спричинено механічні ушкодження.
Добровільно відшкодувати матеріальну шкоду відповідач не бажає.
В момент зіткнення транспортних засобів і обставини, пов'язані з відшуканням коштів для ремонту автомобіля, обставини пов'язані із зверненням до фахівця-юриста і до суду з позовом, із-за небажання відповідача відшкодувати матеріальну шкоду в добровільному порядку, були причиною його переживань і моральних страждань, які він оцінює в 10 000 грн.
В ході судового засідання представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав, та посилаючись на ті самі обставини що і позивач просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тому, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частина друга цієї статті передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і іи.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92р. із змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» - під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Автомобілем ЗАЗ 110307, державний номер 229 13 АЕ керував на підставі довіреності ОСОБА_4, яку видано власником автомобіля ОСОБА_2
Постановою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2008 року, ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 68 (шістдесят вісім) грн., відповідно до ст.124 КУпАП (а.с.28).
За вимогами ст. 61 ч.3, 4 ЦПК України - … обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; та постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що винною особою в зазначеній ДТП є водій ОСОБА_3
Отже шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, повинна відшкодовуватися останнім.
Крім того, позивач поніс витрати по оплаті послуг спеціаліста автотоварознавця в сумі 550 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру №171108/1 від 17.11.2008 р. (а.с.25).
В судовому засіданні також встановлено, що в результаті зазначеної ДТП, довготривалого невідшкодування відповідачем завданої позивачу матеріальної шкоди та можливості користуватися автомобілем, позивачу була також завдана моральна шкода.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування.
Згідно вимог ст.ст. 1167, 1187 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Тому завдану позивачу моральну шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою та довготривалою відмовою у відшкодуванні завданої шкоди, суд оцінює в 1000 гривень.
Згідно вимог ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача судові витрати: судовий збір (держмито за матеріальні збитки) в сумі 264 грн. 19 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 30 грн. (а.с.2,3).
В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10-12, 27-30, 58-62, 88, 169, 212-215 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2:
- моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) грн.,
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПУ України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Ходасевич