ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-73/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" серпня 2010 р.

Дзержинський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

при секретарі Севастьянова І.В.

за участю: позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства Рудоуправління «імені Кірова», Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_6 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення сум відшкодування шкоди завданої здоровю профзахворюванням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 17.02.2006 року звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Рудоуправління «імені Кірова» (надалі - ДП РУ «ім..Кірова»), Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_6 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі - ОСОБА_6) про стягнення сум відшкодування шкоди завданої здоровю профзахворюванням.

В наступному, позивач неодноразово уточнював та змінював позовні вимоги, останній раз - 01.04.2010 року (т.с.2 а.с.118-124). Крім того, ухвалою від 12. 08.2010 року (т.с.2.а.с.146) судом було прийнято відмову позивача від вимоги позивача в частині стягнення з відділення виконавчої дирекції ОСОБА_6... на користь позивача різниці між належною і фактично виплаченою сумами щомісячних страхових виплат за період з

року по 01.09.2006 року в розмірі 10282 грн.93 коп. - провадження в цій частині вимог - закрито.

Так, уточнивши позовні вимоги, позивач зазначив, що працював підземним бурильником ,підземним машиністом бурової установки, підземним гірником очисного вибою 5 розряду дільниці № 11 шахти "Північна" ДП РУ ім. Кірова на роботах із шкідливими умовами праці тривалий час, що і стало причиною профзахворювань. Останнє місце роботи напередодні МСЕК - підземний гірник очисного вибою 5 розряду дільниці № 11 шахти "Північна".

Згідно висновку МСЕК від 18.07.1995р. йому було встановлено 35% втрати професійної працездатності (первинно) по профзахворюванням - артроз ліктьових суглобів та кохлеарний невріт з 17.07.1995р.

Виплати відшкодування шкоди призначені наказом по ДП РУ ім. Кірова вії 04.08.1995р.№726 в розмірі 10192000 крб. щомісяця, виходячи із середньомісячного заробітку 29119000 крб.

Спільно постановою адміністрації і профспілки ДП РУ ім. Кірова від 14.1 1.1995р проведено перерахунок відшкодування шкоди потерпілим на виробництві на коефіцієнт 1,5 з 01.06.1995р. у зв'язку з підвищенням заробітної плати з 01.Об.1995р. у 1,5 рази на підприємстві.

Спільно постановою адміністрації і профспілки ДП РУ ім.. Кірова від 24.11.1995р.

проведено перерахунок відшкодування шкоди на коефіцієнт 1,33 з 01.11.1995р. у зв'язку з

підвищенням заробітної плати з 01.11.1995р. у 2,0 рази порівняно з лютим 1995р.

Однак, як вважає позивач, вищезазначені постанови не мають законодавчого підґрунтя, так як не узгоджуються ні з п. 28 Правил відшкодування... шкоди..., ні з Галузевою угодою на 1995рік, ні, з п.3.4. Колективного договору ДПРУ ім.. Кірова на 1995р., тобто перерахунок відшкодування шкоди з боку підприємства є добровільним.

Спільною постановою адміністрації і профспілки ДП РУ ім. Кірова від 26.12.1995р.тарифні ставки і посадові оклади, в тому числі підземних гірників очисного вибою 5 розряду,підвищенні в 2,5рази з 01.12.1995р. Підприємством проведений перерахунок розмірів відшкодування шкоди потерпілим на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати -1,25, що протирічить п.3.4 Колективного договору ДП РУ ім. Кірова на 1995р.,який передбачає перерахунок розмірів відшкодування шкоди потерпілим одночасно з підвищенням тарифних ставок на коефіцієнт їх фактичного підвищення, тобто 2,5 , і п.28 Правил відшкодування...шкоди..., А згідно ст.. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів, укладених відповідно до чинного Законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які коші поширюються, та сторін, які їх уклали.

Належна виплата відшкодування шкоди з 01.12.1995р. по 01.08.1996р. складає 10192000 крб. X 2,5 = 25480000 крб. (254грн. 80коп.) щомісяця.

Фактично виплачувалось в цей період 221,09 грн. щомісяця, виходячи із середньомісячного заробітку 631,68грн., розрахунок якого проведений підприємством з застосуванням «добровільних» коефіцієнтів перерахунку відшкодування шкоди, а не на підставі чинного законодавства.

Згідно висновків МСЕК від 24.07.1996р. і від 22.09.1997р. позивачу встановлено 25% втрати професійної працездатності(повторно) з 01.08.1996р. по 01.08.1996 .

Належна щомісячна виплата відшкодування шкоди з 01.08.1996р. по 01.01.1998р. складає 254,80 грн. : 35% X 25% = 182,00 грн. щомісяця, виходячи із середньомісячного заробітку 182,00грн. : 25%ч100%=728,00 грн.

Фактично виплачувалось в цей період 157 грн.92 коп. щомісяця, виходячи із середньомісячного заробітку 631,68 грн.

Спільною постановою адміністрації і профспілки ДП РУ ім. Кірова від 30.12.1997р., №1615 тарифні ставки і посадові оклади підвищені в 1,97 рази з 01.01.1998р..

Згідно абз.6 п.28 Правил відшкодування...шкоди... і розяснень : ОСОБА_7 праці та соціальної політики України щодо його застосування:

Перерахований розмір втраченого заробітку 182,00 грн. X 1.97 = 358,54 грн.

В перерахунку на 100% відсотків втрати професійної працездатності 358,54 грн.: 25% Х100% = 1434,16 грн.

1434,16 грн. перевищує середньомісячний заробіток відповідного працівника за січень 1998р. - 419,80 грн.. X 25% = 104,95 грн. < 182,00 грн. < 358,54 гри.

Разом з тим,в силу п.9 Правил відшкодування...шкоди... визначений розмір втраченого заробітку перегляду в бік зменшення не підлягає.

Належна щомісячна виплата відшкодування шкоди з 01.01.1998р. по 01.08.1998р. складає 182,00 грн. щомісяця.

Згідно висновку МСЕК від 25.05.1999р. позивачу встановлено 40% втрати професійної працездатності, в тому числі : 20% (повторно) по артрозу ліктевих суглобів та кохлеарному невріту і 20% (первинно) по хронічній полірадикулопатії з 24.05.1999р.

Надалі ступінь втрати професійної працездатності не змінився. Позивач звернувся до директора ДП РУ ім. Кірова з заявою, в якій просив провести нарахування сум відшкодування шкоди, виходячи із середньомісячного заробітку напередодні першого ушкодження здоров'я і посилався на те, що згідно п.25 Правил...відшкодування...шкоди... у випадку повторного ушкодження здоров'я потерпілому надано право вибору середньомісячного заробітку напередодні першого чи повторного ушкодження здоров'я.

Розмір відшкодування шкоди в цьому разі визначається ступенем / у відсотках / втрати професійної працездатності, що встановлюється МСЕК за сукупністю випадків ушкодження здоров'я.

ДП РУ ім. Кірова в наказі від 29.06.2000р. №629 наново нараховували його

середньомісячний заробіток напередодні першого ушкодження здоров'я. Згідно розрахунку він склав 404,66грн., при цьому в розрахунках не став використовувати «добровільні» коефіцієнти перерахунку відшкодування шкоди, посилаючись на те, що такі коефіцієнти Законодавством не передбачені.

Раніше визначений згідно законодавства середньомісячний заробіток напередодні першого ушкодження здоров'я на момент МСЕК 25.05.1999р. складав - 182.00 грн. :25% X 100% = 728,00грн. і згідно п.9 Правил відшкодування...шкоди...перегляду в бік зменшення не підлягає.

Належна одноразова допомога складає : 728,00 грн. X 20 = 14560,00 грн. Фактично виплачено 8093,20 грн. .

Різниця між належною і фактичною виплаченою одноразовими допомогами 14560,00 грн. - 8093,20 грн. = 6466 грн. 80 коп.

Належна щомісячна виплата відшкодування шкоди з 24.05.1999р. по 01.07.2000р. складає : 182,00 грн.: 25% X 40% =291 грн. 20коп. щомісяця.

Фактично виплачувалось в цей період 161 грн.86 коп. щомісяця.

Спільною постановою адміністрації і профспілки ДП РУ їм. Кірова від 15.06.2000р. № 583а/160 тарифні ставки і посадові оклади підвищені в 1,27 рази з 01.07.2000р.

Крім того, позивач зазначає, що в липні 2000р. в штатному розкладі підприємства відповідних працівників - підземних гірників очисного вибою 5 розряду не було ( довідка в матеріалах справи).

Ухвалою суду від 08.04.2009р. задоволене його клопотання про витребування з ДП РУ ім. Кірова довідки про середньомісячний заробіток за липень 2000р. за аналогічною професією - підземний прохідник 5 розряду, який згідно довідки склав - 1016грн. 33коп. Згідно абз.6 п.28 Правил від шкодування... шкоди... і роз'яснень ОСОБА_7 праці та соціальної політики України щодо його застосування:

Перерахований розмір втраченого заробітку 291,20 грн. X 1,27 = 369,82 грн.

В перерахунку на 100% втрати професійної працездатності 369,82 грн. : 40% X 100% = 924,55 грн. 924,55 грн. не перевищує середньомісячного заробітку за липень 2000р. за аналогічною професією 1016,33 грн. 291,20 грн. < 369,82 грн. < 406,53 грн. = 1016,33 грн. X 40% Належна щомісячна виплата відшкодування шкоди з 01.07.2000р. по 01.04.2001р. складає 369 грн. 82 коп. щомісяця.

Фактично виплачувалось в цей період 205 грн. 56 коп. щомісяця.

Належна сума щомісячних виплат відшкодування шкоди з 01.12.1995р. по 01.04.2001р. складає:

грн. X 8 міс. + 182,00 грн. X 24 міс. + 291,20 грн.: 31 X 8дн. + 291,20 грн. X 13 міс. + 369,82 грн. X 9 міс = 13595 грн. 50коп.

Фактично виплачено в цей період :

221,09 грн. Х 8 міс. + 157,92 грн. Х 24 міс + 161, 86 грн.: 31 Х 8 дн. + 161,86 грн. Х 13 міс + 205,56 грн. Х 9 міс + 835, 63 грн.=10390 грн.41 коп.

Різниця між належними і фактично виплаченими сумами щомісячних виплат відшкодування шкоди за період з 01.12.1995р. по 01.04.2001р. складає 13595,50 грн. - 10390,41 грн=3205 грн.09 коп. З 01.04.2001 страхові виплати проводить ОСОБА_6 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Страхувальником ДП РУ ім.. Кірова передані Фонду… документи позивача ОСОБА_2, в яких розмір щомісячної страхової виплати розраховано не в повному обсязі, а тому ВВД ФССНВ України в м. Кривому Розі…, починаючи з 01.04.2001р., виплачував йому щомісячні страхові виплати не в повному обсязі.

Належна щомісячна страхова виплата складає:

-З 01.04.2001р. по 28.02.2002р. 369,82 грн. щомісяця;

-З 01.03.2002р. по 28.02.2003р. 369,82 грн. Х 1,193 = 441,20 грн. щомісяця (з 01.03.2002р. проведений перерахунок на коефіцієнт 1,193. Перерахований розмір втраченого заробітку 441,20 грн. в перерахунку на 100% втрати працездатності 441,20 грн.:40% Х 100% = 1103,00 грн. не перевищує 1600 грн. граничної суми заробітної плати (доходу), з якої сплачуються внески до ОСОБА_6);

-З 01.03.2003р. по 29.02.2004р. 441,20 грн. Х 1,182 = 521,50 грн. щомісяця ( з 01.03.2003р. проведений перерахунок на коефіцієнт 1,182. Перерахований розмір втраченого заробітку 521,50 грн. в перерахунку на 100% втрати працездатності521,50 грн.:40% Х 100% = 1303,75 грн. не перевищує 2200,00 грн. граничної суми заробітної плати (доходу), з якої сплачуються внески до ОСОБА_6);

-З 01.03.2004р. по 28.02.2005р. 521,50 грн. Х 1,152 = 600,77 грн. щомісяця ( з 01.03.2004р. проведений перерахунок на коефіцієнт 1,152. Перерахований розмір втраченого заробітку 600,77 грн. в перерахунку 100% втрати працездатності 600,77 грн.: 40% Х 100%=1501,93 грн. не перевищує 2660,00 грн. граничної суми заробітної плати (доходу), з якої сплачуються внески до ОСОБА_6);

-З 01.03.2005р. по 28.02.2006р. 600,77 грн. Х 1,238 = 743,75 щомісяця ) з 01.03.2005р. проведений перерахунок коефіцієнт 1,238. Перерахований розмір втраченого заробітку 743,75 грн. в перерахунку на 100% втрати працездатності 743,75 грн.: 40% Х 100% = 1859, 38 грн. не перевищує 4100,00 грн. граничної суми заробітної плати (доходу), з якої сплачуються внески до Фонду0;

З 01.03.2006р. 743,75 грн. Х 1,203 = 894,73 грн. щомісяця ( з 01.03.2006р. проведений перерахунок на коефіцієнт 1,203. Перерахований розмір втраченого заробітку 894,73 грн. в перерахунку на 100% втрати працездатності894,73 грн.: 40% Х 100% = 2236,83 грн. не перевищує 4830,00 грн. граничної суми заробітної плати (доходу), з якої сплачуються внески.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 січня 2007р. з ВВД ФССНВ в м. Кривому Розі на користь позивача стягнуто різницю між належною і фактично виплаченою сумою щомісячних страхових виплат за період з 1 лютого 2003р. по 1 вересня 2006р. в розмірі 10282 грн. 93 коп. та страхову виплату в щомісяця, починаючи з 1 вересня 2006року до виникнення обставин для перерахування страхових виплат або для їх припинення, компенсацію втрати частини щомісячних виплат відшкодування шкоди в зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 1535 грн. 93 коп. за період з 01 лютого 2003 р по 01 вересня 2006 р.

Рішенням апеляційного Суду Дніпропетровської області від 5 червня 2007р. рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ВВД ФССНВ в м. Кривому Розі компенсації втрати, частини щомісячних виплат відшкодування шкоди в зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 1535 грн. 93 коп. за період з 1 лютого 2003р. по 1 вересня 2006р. скасоване, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 12 грудня 2007 р. рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 січня 2007 р. та апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 червня 2007 р. скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки і мотиви суду касаційної інстанції, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при повторному розгляді справи відповідно до ст. 338 УПК України.

Мотиви скасування такі:

Суд касаційної інстанції зазначив ,що вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів задоволені за час, що перевищує три роки до моменту звернення в суд, що протирічить постанові (п.22) Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду суда цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 р. (із змінами).

У звязку з чим, позивач погоджується з тим, що так як він звернувся до суду 7 лютого 2006 р., то різниця між належною і фактично виплаченою сумою щомісячних страхових виплат повинна бути стягнута за період з 7 лютого 2003 р. по 1 вересня 2006 р. ( з 7 лютого 2003 р. по 6 лютого 2006 р. - три роки до моменту звернення в суд, з 7 лютого 2006 р. розгляд справи в суді), а тому ця різниця повинна дорівнюватися (згідно розрахунку) 441,20 грн : 28 х 22 дн.+ 521, 50 грн. х12 міс. + 600, 77 грн. х12 міс. + 743, 75грн х12 міс + 894, 73 грн. х 6 міс. =28201,82 грн.

Фактично виплачено за цей період:

280,15 грн. : 28 х 22 дн. + 331,14 грн. х12 міс. + 381,47 грн. х 12 міс. + 472,86 грн. Х12 міс. + 568, 85 грн. х б міс. =17858,96 грн.

Різниця між належною і фактично виплаченою сумами щомісячних страхових виплат за період з 07.02.2003 р. по 01.09.2006 р. дорівнює: 28107.12 - 17858, 96 грн. = 10248 грн 16 коп.

Позивач отримав згілно виконавчого листа суму у 10282 грн. 93 коп. Надлишкова сума складає: 20282,93 грн. - 10248,16 грн = 34.77грн.

Відповідно до письмової заяви від 01.04.201 Ороку позивач звернувся до відповідача, в якій просив утримати з його наступної щомісячної страхової виплати (одноразово 34 грн. 77 коп.). що були надлишково ним отримані.

Суд касаційної інстанції зазначив, що суди не з'ясували розмір середньомісячного заробітку відповідного працівника на кожний момент підвищення тарифних ставок за умови його роботи протягом нового календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць роботи. При повторному розгляді вище зазначені недоліки усунені. Проведені порівняння середньомісячного заробітку позивача з середньомісячним заробітком відповідного працівника на кожний момент підвищення тарифних ставок у відповідності із вимоги абз. 6 п. 28 - Правил відшкодування шкоди (із змінами, внесеними постановою кабінету Міністрів України від 03.10.1997р. №1100).

Крім того, позивач зазначив, що згідно до вимог ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" позивачі за позовами про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'ю увільняються від державного мита.

Уточнивши вимоги, позивач просить:

Стягнути з Державного підприємства "Рудоуправління імені Кірова" на його користь одноразову допомогу в розмірі 6466 (шість тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 80 копійок ;

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_6 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на його користь щомісячну страхову виплату в розмірі 894 (вісімсот дев'яносто чотири) гривні 73 копійки щомісяця.

Представник відповідача ОСОБА_6... - ОСОБА_5, яка діє па підставі довіреності, також заперечувала поти задоволення позову у повному обсязі.

Суд, вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, і ці обставини не заперечувалися сторонами та підтверджуються копіями трудової книжки (т.с.1.а.с.7-10), наданих довідок;(т.с.1.а.с.242,243) та актів розслідування хронічного професійного захворювання (т.с.14-15,16-17), ОСОБА_2 працював підземним бурильником, підземним машиністом бурової установки, підземним гірником очисного вибою 5 розряду дільниці № 11 шахти "Північна" ДП РУ ім. Кірова на роботах із шкідливими умовами праці тривалий час, що і стало причиною профзахворювань. Останнє місце роботи на передодніМСЕК - підземний гірник очисного вибою 5 розряду дільниці №11 шахти 2Північна».

Згідно висновку МСЕК від 18.07.1995р. позивачу було --встановлено35% втрати професійної працездатності (первинно) по профзахворюванням: -артроз ліктьових суглобів та кохлеарний неврит з 17.07.1995р. (т.с.1.а.с.11).

Згідно висновків МСЕК від 24.07.1996р. і від 22.09.1997р. позивачу було встановлено,

25% втрати професійної працездатності(повторно) з 01.08.1996р. по 01.08.1998р. (т.с.1а.с. 12).

Згідно висновку МСЕК від 25.05.1999р. мені встановлено, 40 % втрати професійної працездатності, в тому числі : 20% (повторно) по артрозу ліктевих суглобів та кохлеарному невріту і 20% (первинно) по хронічній полірадикулопатії з 24.05.1999р.(т.с.1.а.с.13).

Надалі ступінь втрати професійної працездатності не змінився.

Позивач та його представник вважають, що ДП РУ ім. Кірова з 1995 року неправильно застосовували або взагалі не застосовували коефіцієнт підвищення тарифних ставок та невірно зробили розрахунки сум відшкодування шкоди ОСОБА_2, у звязку з чим ці суми були незаконно занижені.

Після передачі особової справи ОСОБА_2 до відділення Фонду…,останнє також продовжило неправильно виплачувати позивачеві суми відшкодування шкоди, а тому визначені судом суми з урахуванням коефіцієнтів підлягають, стягненню з відділення ОСОБА_6 за час, що не перевищує трьох років з моменту звернення до суду.

Проте, суд не може погодитися з доводами позивача та представника позивача з наступних підстав. Так, згідно п. 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.93 року № 472, зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 492 від 18.07.1994 року, що діяли до 03.10.1997 року, перерахування, :розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору. Положення про перерахунок сум відшкодування шкоди передбачено Галузевими угодами між ОСОБА_7 промислової політики України та добровільними обєднаннями і ЦК профспілок на 1995-2000 роки, а саме: роботодавець проводить перерахунок та відшкодування шкоди, повязаної з виконанням трудових обовязків одночасно з підвищенням на підприємстві тарифних ставок та посадових окладів на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати за даною професією. Таким чином, діючими на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правовими актами визначено порядок нарахування та перерахунку сум відшкодування шкоди працівникові у звязку із ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків. Госпрозрахункові підприємства, виходячи із своїх фінансових можливостей, самостійно визначають зростання коефіцієнтів тарифних ставок (посадових окладів) та терміни його запровадження. Аналогічно відбувається і коригування заробітної плати (що вбачається з ОСОБА_7 праці та соціальної політики України від 24.10.2008 року № 696/13/84-08, яким надано розяснення щодо застосування п.10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100).

Суд, перевіряючи доводи, викладені в позовній заяві, прийшов до висновку, що підприємство - ДП РУ ім. Кірова діяло в межах своїх повноважень та виходячи із фінансових можливостей визначало розміри коефіцієнтів зростання тарифних ставок та відповідно збільшувало розмір відшкодування шкоди.

Так, згідно до Наказу ДП РУ «ім. Кірова» від 04.08.1995 року № 726(т.с.2 а.с.139), підприємство призначило та виплачувало позивачу суми відшкодування шкоди, при цьому, для їх розрахунку була взята середньомісячна заробітна плата за лютий, травень, червень 1995 року в сумі 29119000 крб., тому сума одноразової допомоги склала 10192000 крб. (29119000x35%). В зазначеному наказі при розрахуванні суми одноразової допомоги був пропущений коефіцієнт 1.1, встановлений колективним договором, тому підприємство видало наказ № 1150 від 10.12.1996 року(т.с.2.а.с.138), яким позивачу була перерахована сума одноразової допомоги - 14628,46 грн. (379,96 грн.- середньомісячна заробітна плата,в яку вже був включений коеф. 1,5х35%х1,1), а також даним наказом ДП РУ ім. Кірова призначило та виплачувало ОСОБА_2 суми відшкодування шкоди - 157,92 грн. щомісячно враховуючи 25% втрати працездатності, встановленим внаслідок переосвідчування у МСЕК з розрахунку: 379,96 грн. - середньомісячна заробітна плата х 1.33 х 1.25= 631,68 грн.; 631,68 грн. х 25% = 157,92 грн., тобто фактично суми відшкодування шкоди виплачувались збільшені на коеф. 2.5 (1.5x1.33x1.25).

Усі коефіцієнти для перерахунку щомісячних регрес них виплат позивачу були застосовані на підставі Закону України «Про охорону праці», «Правил відшкодування збитку власником підприємства, установи або уповноваженою особою шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я пов»язаним з виконанням ним трудових обов»язків», Колективного договору, а також Галузевої угоди та ст.. 455 діючого на той момент ЦК. Згідно п. 28 «Правил відшкодування шкоди...» , затвердженим Г1КМУ від 23.06.1993 року № 472 - перерахунок сум відшкодування шкоди провадиться у випадку підвищення тарифних ставок та посадових окладів (не на коефіцієнт підвищення тарифних ставок та посадових окладів). Таким чином, п. 28 Правил... не встановлює механізм перерахунку, а встановлює лише в яких випадках він здійснюється. Підприємства самі вирішують своїми постановами, як збільшувати суми відшкодування шкоди.

Як було встановлено у судовому засіданні, 22 лютого 1999 року позивач ОСОБА_2 особисто звернувся із письмовою заявою до адміністрацією підприємства з вимогою переглянути розмір середньомісячної заробітної плати (за лютий, травень, червень 1995 року) (т.с.2.а.с.136-137). Сума середньомісячної заробітної плати згідно - з його розрахунком , складала - 404,66 грн. Заявою від 25.02.1999 року (т.с.2 а.с.135)- позивач погодився з місяцями, взятими для розрахунку середньомісячної заробітної плати - лютий, травень, червень 1995 року. В звязку з проведеною підприємством перевіркою середньомісячної заробітної плати був видай наказ № 434 від 20.04.1999року (т.с.2.а.с.134), яким змінені суми відшкодування шкоди позивачу - 141, 63 грн., виходячи з витребуваної ним самим суми середньомісячної заробітної плати - 404,66 грн. (404,66х35%=141,63 грн.), а також позивачу була доплачена сума одноразової допомоги у розмірі - 15 579,41 грн.

Суд вважає, що в оскаржуваний період 1995-2000 років підприємством правильно застосовані коефіцієнти з урахуванням реального росту заробітної плати при здійсненні перерахування щомісячних страхових платежів та правильно визначений розмір страхового відшкодування станом на 01 квітня 2001 року, тому у суду не немає підстав для перерахування цих платежів.

Представником позивача не надано доказів на підтвердження позовних вимог та доведення своїх стверджень щодо фактичного підвищення заробітної плати за оспорюваний період на зазначені ним коефіцієнти.

У звязку з чим, суд вважає, що вимоги позивача щодо виплати йому ДП РУ ім.. Кірова суми донарахованої одноразової допомоги - 6 466,80 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки одноразова допомога позивачу була розрахована та виплачена з середньомісячної заробітної плати, розмір якої було визначено самим позивачем.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 1105-ХІУ від 23 вересня 1999 року страхування від нещасного випадку здійснює ОСОБА_6 соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що ; діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням.

Частиною 2 ст. 16 Закону № 1105-ХІУ від 23 вересня 1999 року передбачено, що безпосереднє управління ОСОБА_6 соціального страхування від нещасних випадків здійснюють його правління та виконавча дирекція.

Згідно зі ст. 17 Закону № 1105-ХІУ від 23 вересня 1999 року працівники ОСОБА_6 соціального страхування від нещасних випадків, зокрема, спрямовує і контролює діяльність виконавчої дирекції ОСОБА_6 та її робочих органів; затверджує Інструкцію про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів, погоджену з Національним банком України і спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, інші нормативні документи, що регламентують внутрішню діяльність ОСОБА_6.

Рішення правління ОСОБА_6, прийняте в межах його компетенції є обовязковим для виконання всіма страхувальниками та застрахованими.

Частиною 2 ст. 29 Закону № 1105-ХІУ від 23 вересня 1999 року передбачено, що перерахування сум щомісячних страхових виплат проводиться також у разі зростання в попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Згідно з пп. 4.4.2. - 4.4.4. Порядку призначення та здійснення страхових виплат потерпілим (членам їх сімей), узгодженого постановою з ОСОБА_7 праці та соціальної політики України й затвердженого постановою правління ОСОБА_6 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 31 січня 2002 року № 7, (чинного на час виникнення спірних відносин) при проведенні перерахування щомісячних страхових виплат з 1 березня кожного року середньомісячна заробітна плата підлягає коригуванню. При цьому відкоригована середньомісячна заробітна плата не може перевищувати встановлену на дату настання права на перерахування максимальну величину (граничну суму) заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески до ОСОБА_6.

Перерахування щомісячних страхових виплат проводиться з урахуванням вимог абз. З ч. 1 ст. 34 базового Закону № 1105-ХІУ від 23 вересня 1999 року, а саме у разі, коли потерпілому одночасно із щомісячною страховою виплатою призначено пенсію по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим нещасним випадком або професійним захворюванням, їх сума не повинна перевищувати середньомісячний заробіток, який потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Сума перерахованої щомісячної страхової виплати та пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (станом на І березня відповідного року) обмежується відкоригованим середньомісячним заробітком потерпілого.

При перерахуванні щомісячних страхових виплат з 1 березня для коригування середньомісячної заробітної плати застосовується коефіцієнт, на який перераховуються щомісячні страхові виплати потерпілим (членам їх сімей) за рішенням правління ОСОБА_6.

Аналогічна норма міститься й у новій редакції Порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей), затвердженого постановою ОСОБА_6 соціального страхування від нещасних випадків на виробництв і та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року № 24, згідно з пп. З.4.4., 3.8.2. якого розмір щомісячної страхової виплати встановлюється з урахуванням коефіцієнтів перерахування, які встановлюються правлінням ОСОБА_6 щороку з 1 березня; перерахування розміру щомісячної страхової виплати проводиться виходячи з відкоригованої заробітної плати на коефіцієнт підвищення страхових виплат, затверджений правлінням ОСОБА_6 соціального страхування від нещасних випадків.

Указаний Порядок призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей) затверджено відповідно до Закону № 1105-ХІУ від 23 вересня 1999 року, до якого внесено зміни Законом України від 23 лютого 2007 року № 717-У, що набрав чинності 20 березня 2007 року, відповідно до яких п. 7 ч. 7 ст. 17 Закону № 1105-XIV від 23 вересня 1999 року доповнено абзацом одинадцятим та визначено повноваження правління ОСОБА_6 соціального страхування від нещасних випадків щодо затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат.

З 01 квітня 2001 року вступив в законну дію Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які вчинили втрату працездатності», на підставі якого особова справа позивача була передана до Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_6 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В довідці рахунок-перерахунок було зазначено суму заробітної плати - 404,66 грн. та зазначено застосування коефіцієнтів: 1.5 та 1.25 без застосування коеф. 1.33, оскільки, дана Довідка була видана з врахуванням вимог наказу ДП РУ ім.. Кірова № 434 від 27квітня 2007

року, яким і було визначено остаточну суму середньомісячної заробітної плати, а коеф. 1.33, в даному випадку, не міг бути застосований, оскільки, на момент видачі вищевказаного наказу даний коефіцієнт був відмінений тарифною угодою на 1995 рік, а було введено коеф. - 1,25.

На момент передачі особової справи позивача щомісячні суми відшкодування шкоди, в звязку з втратою працездатності складали - 234, 84 грн. Усі суми що належали до виплати позивачу були ним отримані в повному розмірі.

Відділенням ОСОБА_6 проводились перерахування щомісячних страхових виплат позивачу відповідно до постанов правління ОСОБА_6: від 1 березня 2002 року ( на коефіцієнт 1,193) від 1 березня 2003 року ( на коефіцієнт 1, 182), від 1 березня 2006 року (на коефіцієнт 1,203) від 1 березня 2007 року (на коефіцієнт 1,183).

Такі коефіцієнти взято за даними державного комітету статистики України. Зазначені обставини є загальновідомими та не заперечувалися сторонами.

Таким чином, проведене Відділенням ОСОБА_6 перерахування належних ОСОБА_2 щомісячних страхових виплат ґрунтується на вимогах закону.

В звязку з тим, що відповідно до ст.. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» ст.. 81 ЦПК України, сторони звільненні від сплати державного мита та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, керуючись ст.. 88 ЦПК України, суд відносить судові витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 19992 року (з подальшими змінами) «про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», п.п. 9, 25, 28 «правилами відшкодування власником або уповноваженим органом шкоди, спричиненої працівнику ушкодження здоровя, що повязано з виконанням трудових обовязків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 року № 472, з наступними змінами та доповненнями, Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ст..ст. 10, 11, 60, 81, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд:

ВИРІШИВ

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державного підприємства Рудоуправління «імені Кірова», Відділення виконавчої дирекції ОСОБА_6 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення сум відшкодування шкоди завданої здоровю профзахворюванням відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подачі через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення набуває чинності через десять днів, якщо протягом зазначеного строку апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О. В. Свистунова