АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 5935 Головуючий суддя І інстанції Жмуд
Провадження № Суддя доповідач Котелевець А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів - Котелевець А.В., Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Пуль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області на постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 5 лютого 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області про зобовязання вчинити дії,

встановила:

В грудні 2009 року ОСОБА_1 звернувся у суд із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області /далі - Управління ПФУ в Лозівському районі Харківської області/ про зобовязання вчинити дії.

На обґрунтування вказав, що має правовий статус дитини війни, однак відповідач на порушення Закону України від 18 листопада 2004 року № 2195-1У «Про соціальний захист дітей війни» /далі - Закон № 2195-1У/ не здійснює доплати /підвищення/ до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на вказані обставини, просив задовольнити позов, відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушеного права і зобов'язати Управління ПФУ в Лозівському районі Харківської області здійснити перерахування такої доплати за період з 1 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Відповідач в особі свого представника позов не визнав, посилаючись на відсутність правових підстав для цього.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 5 лютого 2010 року адміністративний позов задоволений частково.

Бездіяльність Управління ПФУ в Лозівському районі Харківської області визнана протиправною з зобовязанням здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», провести відповідні виплати з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В задоволенні адміністративного позову в іншій частині відмовлено зі стягненням з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрат, пов'язаних з оплатою судового збору, у розмірі 3 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

За ст. 6 Закону № 2195-1У /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/ дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 народився 1 жовтня 1938 року, набув правовий статус «Дитина війни» і має право на доплату /підвищення/ до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком /а. с. 4, 8/.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489-У «Про державний бюджет України на 2007 рік» /далі - Закон № 489-У/ дію ст. 6 Закону № 2195-1У зупинено на 2007 рік із урахуванням ст. 111 цього Закону. Проте Конституційний Суд України Рішенням від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону № 489-У визнав такими, що не відповідають Конституції України /є неконституційними/.

Згідно п. 41 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-У1 «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» /далі - Закон № 107-У1/ текст статті 6 Закону № 2195-1У викладений в такій редакції: «Дітям війни /крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»/ до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачуються у підвищеному розмірі надбавки, встановлені для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Однак Конституційний Суд України Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення п. 41 розділу 2 Закону № 107-У1 також визнані такими, що не відповідають Конституції України /є неконституційними/.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність /ч. 2 ст. 152 Конституції України/. Водночас згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Основного Закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зобов'язання Управління ПФУ в Лозівському районі Харківської області здійснити відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням вимог ч. 2 ст. 87 Закону України від 5 листопада 1991 року N° 1788-ХП /з наступними змінами/ «Про пенсійне забезпечення», згідно якої суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не можуть бути прийняті до уваги. Питання фінансування цих видатків не є предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів для виконання відповідачем покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

Безпідставними є також посилання на можливість нецільового використання коштів відповідача, оскільки рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування Управління ПФУ в Лозівському районі Харківської області судом не ухвалювалось.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області відхилити.

Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 5 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді