Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2010 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: при секретарі:

за участю представника позивача: розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,суд-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 згідно до якої просив суд:

-стягнути з відповідача на його користь суму боргу - 18000 гривень;

-стягнути з відповідача на його користь в рахунок грошового відшкодування моральної

шкоди суму у розмірі - 10000 гривень;

-стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач отримала від нього в борг суму коштів у розмірі - 2250 доларів США, уклавши договір позики, однак повертати кошти в добровільному порядку відмовилась.

З урахуванням курсу долару США відповідач повинна повернути кошти у розмірі - 18000 гривень.

Крім того, діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, так як він відчуває постійний головний біль, пригнічений. Розмір моральної шкоди він оцінює в 10000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надавши . пояснення які відповідають змісту позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи. З урахуванням наведеного, суд на підставі ст.225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні письмові докази, встановив наступні обставини по справі:

28 жовтня 2006 року відповідач власноруч написала розписку, згідно якої зазначила, що отримала у борг від позивача кошти у розмірі - 2550 доларів США ( а.с. 4 ).

17 липня 2009 року відповідач написала розписку на імя позивача в якій зазначила, що дійсно отримувала кошти, однак до часу написання розписи кошти не повернула ( а.с. 5 ).

З урахуванням зазначеного, судом встановлено, що за домовленістю між позивачем та відповідачем, відповідачу була надана позика у розмірі - 2250 доларів США, які остання отримала на строк до 28 жовтня 2008 року.

Той факт, що відповідач отримала позику підтверджується наявністю розписки написаної нею власноруч.

Однак відповідач відмовляється виконувати належним чином грошове зобовязання перед позивачем, та у встановлений строк 28 жовтня 2008 року кошти не повернула.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Таким чином, суд встановивши обставини по справі та положення чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, оскільки підтверджені ним в судовому засіданні належними та допустимим;-! - доказами. Однак, разом з тим, вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки при визначенні суми стягнення боргу у національній валюті та суми штрафних санкцій позивачем був взятий до уваги курс комерційного банку, що є не допустимим при вирішені зазначених спорів, так як до уваги необхідно приймати курс Національного банку України на момент вирішення справи та постановлення рішення, курс якого станом на 12 січня 2010 року становить - 799,0500 гривень за 100 доларів США ( за інформацією офіційного сайту Національного банку України, www.bank.gov.ua ).

За таких умов на користь позивача підлягає стягненню сума боргу - 17977,50 гривень ( 2250 доларів США х 7,99 гривні = 17977,50 гривень ).

Крім того, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми грошового відшкодування моральної шкоди є належним чином обґрунтованою та такою, що підлягає' задоволенню в розмірі - 6000 гривень, так як на переконання суду діями відповідача позивачу спричинено душевні страждання, яких він зазнав у звязку з протиправною поведінкою відповідача щодо майна позивача.

Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд врахував характер та глибину душевних страждань позивача, яка обумовлювалась тим, що були порушені його нормальні життєві звязки, від нього вимагаються додаткові зусилля для організації свого життя та життя його родини. Крім того, суд враховував вимоги розумності та справедливості.

Вимога позивача про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, - підлягає задоволенню у повному обсязі, що обумовлено вимогами ч.З ст.88 ЦПК України, згідно до змісту якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Розмір понесених судових витрат визначений на суму - 300 гривень ( 120 гривень «витрат на інформаційно-технічне забезпечення» + 180 гривень « судових витрат» = 300 гривень).

Керуючись ст.ст. 58, 61, 88. 212, 213, 215, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( 51400, місто Павлоград Дніпропетровської області, вулиця Московська, будинок №92 ) на користь ОСОБА_1 ( 51473, село Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, вулиця Шевченка, будинок №72, ідент.номер НОМЕР_1 ) в рахунок:

-заборгованості за договором позики суму у розмірі - 17977,50 ( сімнадцять тисяч девятсот сімдесят сім ) гривень 50 копійок;

-грошового відшкодування моральної шкоди суму у розмірі - 6000 ( шість тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в рахунок понесених судових витрат по справі суму у розмірі - 300 ( триста ) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: С.М. Сторожук