Справа № 2-2653/10
Провадження № 2-2653/10
РІШЕННЯ

Іменем України

29.09.2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді Щербини С.В., при секретарі - Лясковській Г.Л. Горта О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, зацікавлена особа - постійно діючий третейський суд Чорноморської товарної біржі агропромислового комплексу (далі третейський суд), про скасування рішення третейського суду, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2010 р. ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про скасування рішення третейського суду від 11 серпня 2008 р. у справі №04/08 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яким за ОСОБА_4 було визнано право власності на нежитлову будівлю пансіонату «Лумініца», спальний корпус №3 за адресою пр. Курортний, буд. 4/1, с. Коблево, Березанського району Миколаївської області. Свої вимоги обгрунтував тим, що дане нерухоме майно придбано ОСОБА_3 під час шлюбу із ним, внаслідок чого є обєктом спільної сумісної власності, про це саме зазначено й і у договору купівлі зазначеного майна на імя ОСОБА_3 Вважаючи, що оскаржуваним рішенням третейського суду вирішено питання про його права співвласника, хоча участі у справі він не брав, просив його скасувати.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав.

Представник ОСОБА_3 в суді просив у задоволенні заяви відмовити у звязку із пропуском строку на оскарження рішення третейського суду.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання за належно вчиненим викликом не зявилася, про поважність причин не явки суд не повідомила.

Представник третейського суду в судове засідання не зявився, копію третейської справи не надав.

Суд вислухавши доводи представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 та наявність підстав для її задоволення.

Згідно ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване, у т.ч. якщо третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, пансіонату «Лумініця», спальний корпус №3 у с. Коблеве, пр. Курортний, 4/1 посвідченого 07 грудня

2007 р. приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області за р.№ 3148, набувачем нерухомого майна є ОСОБА_3 У пункті 5 договору ОСОБА_3 визнала факт, що перебуває у зареєстрованому шлюбі і придбана нежитлова будівля буде обєктом права спільної сумісної власності, а також що згода іншого подружжя на укладання договору купівлі-продажу отримана.

Право власності ОСОБА_3 на придбану нежитлову будівлю зареєстровано у Березанській філії Миколаївського МБТІ 28 грудня 2007 р.

Відповідно копії свідоцтва, Заводським відділом РАЦС Миколаївського МУЮ 25 червня 2008 р. зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

У відповідності до положень ст. 60-61 СК України, придбана ОСОБА_3 за договором від 07 грудня 2007 р. нежитлова будівля є обєктом спільної сумісної власності її та ОСОБА_1, оскільки на час набуття права власності та його державної реєстрації вони перебували у шлюбі.

На підставі рішення постійно діючого третейського суду Чорноморської товарної біржі агропромислового комплексу від 11 серпня 2008 р. по справі №04/08 у Березанській філії Миколаївського БТІ 02 вересня 2008 р. було зареєстровано право власності ОСОБА_2 на нежитлову будівлю, пансіонату «Лумініця», спальний корпус № 3 у с. Коблеве, пр. Курортний, 4/1.

Як вбачається з копії рішення третейського суду від 11 серпня 2008 p., ОСОБА_1 участь у розгляді справи №04/08 не брав. Третейська угода між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладена між ними 07 травня 2007 p., визначила для розгляду спорів з приводу договору позики від 07 травня 2007 p., сторонами якого вони були, постійно діючий третейський суд Чорноморської товарної біржі агропромислового комплексу, участь співвласника майна у розгляді справи третейська угода не передбачала.

На підставі рішення третейського суду від 11 серпня 2008 p., ОСОБА_1 був позбавлений права спільної сумісної власності на вказану нерухомість, набуту відповідності до закону, а питання про існування співвласника нерухомого майна, окрім сторони третейської угоди, обєм його прав та відношення до суті спору, третейським судом відповідно до копії рішення від 11 серпня 2008 р. не зясовані.

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може буї застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Таким чином, суд вважає, що третейський суд при вирішенні справи №04/08 за позовом ОСОБА_2. до ОСОБА_3 і ухваленні 11 серпня 2008 р. рішення вирішив питання про право власності ОСОБА_1, який не брав участь в справі, що є підставою для його скасування.

Крім того як випливає з тексту оскаржуваного рішення - третейська угода укладена 07.05.07. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, стосується вирішення суперечок відносно виконання сторонами умов договору позики від 07.05.2007 року, таким чином третейський суд в рамках укладеної угоди від 07.05.07 року, мав би розглядати позов про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором позики, однак вирішуючи спір третейський суд ухвалив рішення про визнання права власності посилаючись на договір застави майна від 27.12.2007 року, а відтак рішення третейського суду прийнято по спору не передбаченому третейською угодою, що є безумовною підставою відповідно до п.2 ч.3 ст.51 Закону України «Про третейські суди» для його скасування.

З доданих до відзиву представника ОСОБА_3 від 02 вересня 2010 р. листа голови третейського суду від 12 лютого 2010 р. та копії заяви ОСОБА_1 від 21 серпня 2008 р. до третейського суду про видачу копії договору позики вбачається, що йому копія рішення від 11 серпня 2008 р. третейським судом не видавалася. Твердження голови третейського суду у наведеному листі, що ОСОБА_1 на час звернення вже мав незавірену копію рішення нічим не підтверджується, а тому посилання представника ОСОБА_3, на ці докази в обґрунтування своїх тверджень, щодо пропуску заявником строку, суд до уваги не приймає, оскільки матеріали справи з третейського суду, суду не надані а інші будь які докази щодо належного повідомлення зацікавленої особи про прийняте третейським судом рішення суду не надані.

Таким чином, суд вважає, тримісячний строк на подання заяви про скасуванню рішення третейського суду від 11 серпня 2008 р. заявником не пропущено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5-8,212-218 ЦПК України, ст. 51 Закон України «Про третейські суди», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати рішення постійно діючого третейського суду Чорноморської товарної біржі агропромислового комплексу у справі № 04/08 від 11.08.2008 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нежитлову будівлю пансіонату «Лумініца», спальний корпус №3 за адресою пр. Курортний, буд. 4/1, с. Коблево, Березанського району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки визначені ст. 294, 296 ЦПК України до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя С.В. Щербина