Справа №2-4920/09 13.05.2010 13.05.2010 13.05.2010
Справа № 22-ц-643/ 10р. Головуючий 1 інстанції Андрущак В.В.
Категорія 46 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Поліщук Ю.В.,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПриватБанк)

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2009 року за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_2

про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

31 березня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя та визнання за ним право власності на ? частину спірного нерухомого майна.

Позивач зазначав, що з 01 грудня 1995 року по 31 січня 2008 року знаходився з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу вони придбали нежитлове приміщення закусочної з літнім майданчиком загальною площею 160,1 кв.м. по вул. Морехідна, 1/1 в м. Миколаєві, яке за договором купівлі-продажу було зареєстровано за відповідачкою. Між ними не досягнуто згоди по способу розподілу цього нерухомого майна, а тому просив виділити йому у власність ? частину спірного приміщення.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2009 року позов задоволено. Постановлено розподілити вказане майно, що є спільною власністю подружжя та визнати за кожним із сторін право власності по ? частини спірного нежитлового приміщення.

В апеляційній скарзі ПриватБанк просить рішення суду скасувати та справу направити на новий розгляд. На думку апелянта, суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Суд першої інстанції, в межах заявлених вимог, дійшов правильного висновку про те, що спірне нерухоме майно є спільною сумісною власністю сторін, та їх частки, як дружини та чоловіка, є рівними.

Як вбачається з матеріалів, які були надані апелянтом до апеляційної скарги, 25 червня 2003 року та 10 грудня 2004 року відкрите акціонерне товариство акціонерний банк «Приватінвест» (далі Приватінвест) за кредитними договорами надав ОСОБА_2 кредити відповідно в сумі 7000 доларів США та 21 000 доларів США. В порядку забезпечення вказаних кредитних договорів між тими ж сторонами 19 квітня 2005 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є спірне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення закусочної з літнім майданчиком загальною площею 160,1 кв.м. (а.с. 28-30). В звязку з невиконанням зобовязань по кредитним договором, 23 травня 2005 року було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на спірне нежитлове приміщення та відкрито виконавче провадження (а.с. 31). 06 квітня 2006 року Приватінвест уклав договір відступлення прав вимоги до боржника за вищевказаними кредитними договорами ПриватБанку та ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2007 року було замінено сторону Приватінвест у виконавчому провадженні про примусове виконання виконавчого напису від 23 травня 2005 року на ПриватБанк (а.с. 32-33).

З наданих до апеляційного суду документів вбачається, що примусове виконання рішення суду від 23 серпня 2007 року та виконавчих написів нотаріуса щодо виконання грошових зобовязань ОСОБА_2 перед ПриватБанком припинене в звязку з повним їх виконанням.

Таким чином, оскаржуване рішення суду про зменшення обсягу майнових прав відповідачки на спірну квартиру не порушує права ПриватБанку, оскільки вона не має невиконаних грошових зобовязань перед ним.

Доводи апеляційної скарги, що суд при ухваленні рішення неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга на підставі ст. 308 ЦПК України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2009 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді