Довгинцівський районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-207/2010 рік
Рішення

Іменем України

02 липня 2010 р. Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого судді Бардіна О.С.

при секретарі Карпович В.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частину квартири,

в с т а и о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду 26 червня 2009 р. з позовом, вказавши, що з 1983 р. по 2008 р. він з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду.

Вони мають двох дітей, які досягли повноліття.

Під час спільного проживання у шлюбі за спільні кошти вони придбали квартиру № 70 у будинку № 11 по бул. Кірова в м. Кривому Розі. Договір оформлений на ім'я відповідача, тому позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири.

У судовому засіданні позивач на заявлених вимогах наполягає на підставах, викладених в позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала та пояснила, що з 1998 р. вона припинила сімейні відносини з позивачем. Він закрив одну кімнату в їх квартирі в мікрорайоні «5-ий Зарічний», 87/17, пішов жити до іншої жінки.

Спірна квартира придбана за її власні кошти, виручені від продажу іменних акцій, тому не може бузи спільним майном подружжя. Акції вона продала в липні 2001 р. за 9000 грн. а квартиру придбала в січні 2003 р. за 9700 гри. Квартира була придбана для доньки - ОСОБА_5, але на її ім'я, щоб чоловік доньки не мав право на квартиру. В квартирі зареєстровані донька з чоловіком та дитиною.

Вислухав учасників судового засідання, свідка, дослідив матеріали справи, суд вважає, що в позові ОСОБА_4 0.11, необхідно відмовити повністю.

В судовому засідання встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 квітня 1983 р. (а.с. 29 - витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян). Розірвано шлюб рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.10.2008 р. (а.с.28 - копія рішення), в РАЦС розірвання шлюбу зареєстровано 14.10.2008 р. (а.с.9 - копія свідоцтва).

31.01.2003 року ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу придбала квартиру по бул. Кірова. 11/70 в м. Кривому Розі (а.с. 19 - витяг з реєстру прав власності).

Таким чином, квартира придбана під час шлюбу сторін, але суд вважає встановленим що придбана вона відповідачем за час окремого проживання з ОСОБА_3 0.11. у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин з ним.

Ці обставини встановлені рішенням суду про розірвання шлюбу сторін, що набрало законної сили, а тому відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Так, в рішенні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.10.2008 р. про розірвання шлюбу між сторонами вказано, що з позову про розірвання шлюбу, з яким ОСОБА_1 звернувся до суду, вбачається, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені 10 років тому (а.с. 28).

Таким чином, ОСОБА_3 придбала квартиру понад 4 роки після фактичного і припинення шлюбних відносин з ОСОБА_1

Згідно договору купівлі-продажу квартира була придбана 31.01.2003 p., а 12.07.2001 р. відповідач продала за 9000 грн. цінні папери (а.с.32 - копія договору).

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до частини 6 ст.57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їх окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Спірна квартира придбана під час дії Кодексу про шлюб та сім'ю Української PCP. Частина 2 ст.28 цього Кодексу передбачала, що суд може визнати майно, придбане кожним з подружжя під час їх окремого проживання при фактичному припинені шлюбу, власністю кожного з них.

Суд вважає встановленим, що відповідач придбала спірну квартиру за свої кошти під час окремого проживання з позивачем у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, а тому ця квартира є її особистою приватною власністю.

Позивачем, як доказ його проживання з відповідачем однією сім'єю, надана суду його заява нотаріально завірена 06.10.2007 p., в якій він дає згоду на продаж спірної квартири (а.с.36).

Відповідач пояснила, що в гой час вона мала намір продати спірну квартиру. Але так як її шлюб з відповідачем не був розірваний, нотаріус вимагав такої заяви від ОСОБА_1

Суд вважає, що в поясненнях відповідача є сенс, так як дійсно, якщо вона мала намір продати спірну квартиру, нотаріус повинен був вимагати такої заяви від позивача, так як шлюб сторін на той час не був розірваний.

Звертаючись до суду, позивач сплатив державне мито в сумі 51 грн. (а.с.4 - квитанція).

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно вартість спірної квартири складає 49519 грн. (а.с. 19). Тобто, вартість 1/2 частини складає 240759.5 грн. і сума державного мита повинна складати 240.76 грн. (1% від 240759,5).

Так як в позові позивачеві відмовлено, недоплачена сума 189.76 грн. підлягає стягненню з позивача на користь держави.

Керуючись ст.28 КпШС України, ст.ст.57 ч.6, 60,68.69,70,71 СК України, ст.ст. 10.60,88. 212 ЦПК України, суд

вирішив:

в позові ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя квартири № 70 в будинку № 11 по бул. Кірова в м. Кривому Розі відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави державне мито в сумі 189 (сто вісімдесят девять) гривень 76 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.