Кременчуцький районний суд Полтавської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2010 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Клименко С.М.

при секретарі Мойленко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів посилаючись, що 18 жовтня 2008 року він сплатив відповідачу грошову суму в розмірі 15 000 доларів США, що еквівалентно на сьогоднішній день 119 940 грн. авансом в рахунок суми вартості будинку, який він хотів в нього купити, що підтверджується розпискою наданою відповідачем йому 18 жовтня 2008 року. Придбання ним житлового будинку у відповідача залежало від продажу належної йому квартири, на яку він на момент сплати йому авансу знайшов покупця, але цей правочин не відбувся і він вимушений був відмовитися від купівлі будинку у відповідача, який відмовляється повернути йому авансовий платіж здійснений ним в рахунок оплати вартості будинку, посилаючись, що грошова сума залишається в нього, бо він не виконав своєї обіцянки щодо придбання його майна.

Просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 119 940 гривнів.

Сторони звернулися до суду з заявами про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації і ця заява розглянута судом та задоволена, як така, що не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів та не суперечить чинному законодавству.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник за дорученням ОСОБА_3 позов підтримали в повному обсязі і просили задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача 119 940 грн. і понесені ним судові витрати згідно наданих ним квитанцій, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали і в його задоволенні просили відмовити посилаючись, що він отримав від ОСОБА_1 завдаток за будинок, і оскільки останній не виконав своїх зобов'язань і не купив будинок, то він не повинен повертати завдаток, він і так поніс збитки, оскільки втратив інших покупців і в звязку з кризою вимушений був продати будинок за меншу ціну чим домовлявся з позивачем і мав на той час змогу продати за ту ціну.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, заслухавши пояснення сторін та їх уповноважених представників, судом встановлено наступне.

18 жовтня 2009 року між сторонами з метою зобовязання укласти у подальшому договір купівлі-продажу будинку було укладено усний договір за умовами якого вони домовилися про укладення договору купівлі-продажу будинку належного відповідачу після продажу позивачем своєї квартири та передано 1 5 000 доларів США. як вбачається із розписки виданої ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_6 від 18 жовтня 2009 року, в рахунок суми вартості будинку. Проте, як в у найближчий термін так і в подальшому договір купівлі будинку між сторонами укладено не було, оскільки позивач не уклав договору купівлі-продажу належної йому квартири.

Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком вона вважається авансом.

Отже, ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу і способом забезпечення виконання зобовязання.

Правила ст.571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами складено договір про те він не виконується з вини однієї із сторін.

Оскільки договору купівлі продажу будинку, який за своєю формою та змістом відповідав би вимогам закону між сторонами укладено не було, то сплачені в рахунок виконання договору ОСОБА_1 15 000 США, що еквівалентно 119 940 грн. є авансом і повинні бути йому повернуті в тому розмірі в якому вони передавались, тому на користь позивача піддягає стягненню з відповідача 15 000 доларів США авансу, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 19 листопада 2009 року 119 940 грн.

Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті юридичних послуг в сумі 2000 грн., судового збору в сумі 1120 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді 120 грн., що підтверджено належними доказами.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 570, 571 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 119 940 (сто девятнадцять тисяч девятсот сорок ) гривнів і судові витрати в сумі 3240 ( три тисячі двісті сорок ) гривнів, а всього 123180 (сто двадцять три тисячі сто вісімдесят) гривнів.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення і апеляційної скарги на протязі двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або поданням на протязі десяти днів апеляційної скарги без подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ С.М. КЛИМЕНКО