Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-1288/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі :

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Івченко І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк в особі Рівненської філії про повернення депозитного вкладу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк в особі Рівненської філії про повернення депозитного вкладу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та штрафних санкцій. В позовній заяві посилається на те, що на підставі договору від

16.01.2009 року за № ДД-8509, укладеного між Публічним акціонерним товариством „Західінкомбанк в особі Рівненської філії та ОСОБА_3, був залучений банківський вклад у розмірі 30000 грн., строком на три місяці до 16 квітня 2009 року. 25.03.2009 року відповідно до п. 6 договору банківського вкладу позивач попередив банк про намір після закінчення договору отримати вклад у звязку з тяжким матеріальним станом її сімї.

По завершенню строку банківського вкладу, банк повернув тільки відсотки по вкладу, сам вклад не повернув.

На дату подання даної позовної заяви кредиторська заборгованість Публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк перед ОСОБА_3 складає 30000 грн.

Для отримання депозитного вкладу позивачем неодноразово надсилалися на адресу відповідача відповідні листи з проханням повернути кошти, однак відповідач у листах- відповідях посилаючись на призначення тимчасової адміністрації та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів відмовився задовольнити обґрунтовані вимоги позивача.

Неправомірні дії відповідача призвели до моральних страждань позивача, оскільки в той час позивач була вагітна і їй потрібні були кошти для здорового харчування та для оплати родів, крім того неправомірні дії відповідача пригнічувати її та заставляли нервуватися, що в свою чергу передавалося на дитину, яка народилася хворою. В даний час їй потрібні кошти для лікування народженої дитини.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить стягнути з відповідача на її користь неповернутий вклад в сумі 30000 гривень, штрафні санкції в сумі 1661,68 гривень, 5000 матеріальної шкоди та 5000 моральної шкоди та судові витрати по справі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково в сумі 30000 гривень неповернутого вкладу в решті позовні вимоги заперечив та вважає, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими та такими, що не відповідають діючому законодавству.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов, до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що на підставі договору від 16.01.2009 року за № ДД-8509, укладеного між Комерційним банком «Західінкомбанк» ТзОВ назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство „Західінкомбанк та ОСОБА_3, був залучений банківський вклад у розмірі 30000 грн., що підтверджується квитанцією № 62 від 16.01.2009 року, строком на 3 місяці, із терміном закінчення - 16.04.2009 року.

25.03.2009року відповідно до п. 6 договору банківського вкладу позивач попередив банк про намір після закінчення договору отримати вклад у звязку з тяжким матеріальним станом її сімї, оскільки дані кошти необхідні були для оплати пологив в пологовому будинку та придбання речей для новонародженої дитини.

Для отримання залишку депозитного вкладу позивачем неодноразово надсилалися на адресу відповідача відповідні листи з проханням повернути кошти, однак відповідач у листах-відповідях (від 16.04.2009 року, вих. № 276 та від 18.05.2009 року, вих. № 345) посилаючись на призначення тимчасової адміністрації та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів відмовився задовольнити обгрунтовані вимоги позивача.

Згідно ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку. Частиною 2 цієї статті встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Згідно п. 1 укладеного між Публічним акціонерним товариством „Західінкомбанк та ОСОБА_3 договору банківського вкладу від 16.01.2009 року - банк прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 30000 грн. строком на три місяці до 16.04.2009 року на умовах та в порядку, визначених цим договором.

Пунктом 6. договору встановлено, що банк зобов'язується повернути повністю вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Вкладник повідомляє банк про намір отримати суму вкладу або його частину за 5 робочих днів.

Згідно ст. 75, 85 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року, Національний банк України зобов'язаний призначити тимчасову адміністрацію у разі істотної загрози платежу спроможності банку та накласти мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщенні клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк; зберігання або без зазначення такого строку і ; підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору;

мораторій - зупинення виконання банком майнових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів, строк виконання яких настав до дня введення мораторію, та зупинення заходів спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів, застосованих до прийняття рішення про введення мораторію;

кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, мораторій під час здійснення тимчасової адміністрації вводиться на вимоги кредиторів, а не на вклади, які розміщені клієнтами банку на їх депозитних рахунках.

Судом встановлено що Публічне акціонерне товариство „Західінкомбанк не виконало свої зобовязання по договору банківського вкладу, вчасно не повернуло депозит. Посилання представника відповідача на введення тимчасової адміністрації в банку та на встановлення мораторію на повернення вкладу суд вважає необгрунтованими, оскільки мораторій на повернення вкладів для Публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк не був продовжений.

Враховуючи те, що «Датою повернення» банківського вкладу згідно укладеного договору є 16.04.2009 року, тобто, дата коли вже діяла тимчасова адміністрація - введений мораторій не поширюється на вклад позивача.

У відповідності до статті 526 та статті 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, враховуючи викладене, відповідач зобов'язаний був повернути позивачу банківський вклад в сумі 30000 гривень в день закінчення договору банківського вкладу.

На переконання суду, порушення відповідачем умов договору банківського вкладу в національній валюті від 16.01.2009 року № ДД-8509 призвело до моральних страждань, які понесла ОСОБА_1, оскільки в той час вона була вагітна і їй потрібні були кошти для здорового харчування та для оплати пологів в пологовому будинку, крім того неправомірні дії відповідача пригнічували її та заставляли нервуватися, що в свою чергу передавалося на дитину, яка народилася хворою. Згідно епікризу виданого у відділенні патології новонароджених РОЛД дитині поставлений діагноз Гіпоксично-Ішемічне ураження ЦНС, середньої важкості, двоб. ВШК-1 ст. синдром церебрального пригнічення. Неотанальна жовтяниця. Вроджена гіпотрофія - 1 ступеня. В даний час їй потрібні кошти для лікування народженої дитини, які в неї відсутні оскільки банк не повернув депозит.

Оскільки договір банківського вкладу в національній валюті від 16.01.2009 року № ДД-8509 16.04.2009 року закінчився суд вважає, що після закінчення терміну його дії на відносини між ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк з приводу повернення вкладу розповсюджуються вимоги Цивільного кодексу України стосовно відшкодування моральної шкоди. За змістом частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р., моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних наслідків, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Зважаючи на ті докази, які були представлені позивачем при розгляді справи та зважаючи на те, що позивачу заподіяно моральну шкоду, суд приходить до переконання про можливість стягнення з Публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 2500 гривень.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача завданих позивачу збитків у вигляді упущеної вигоди у сумі 5000 гривень та пені за неналежне виконання зобовязань, суд вважає їх безпідставними, оскільки позивачем не подано жодного доказу в підтвердження того, що така упущена вигода мала місце. Крім того умови договору банківського вкладу в національній валюті від 16.01.2009 року № ДД-8509 не передбачали відповідальності у вигляді пені за прострочення повернення депозиту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10,11,60,61, 84, 88,131,209,212-215 ЦПК України, ст. 525, 526, 530, 625, 1058, 1060 ЦК України, ст. 2, 47, 55, 75, 85 Закону України «Про банки та банківську діяльність», суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк в особі Рівненської філії про повернення депозитного вкладу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та штрафних санкцій задоволити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк в особі Рівненської філії (33000, м. Рівне, вул. Чорновола, 37) на користь ОСОБА_3 суму вкладу в розмірі 30000 гривень та моральну шкоду в розмірі 2500 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Західінкомбанк в особі Рівненської філії судові витрати по справі, а саме, на користь держави судовий збір в сумі 325 гривень та на користь судової адміністрації в витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 120 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляці йнрі4истанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя С.В.Рогозін