Справа №2-290/09 11.01.2010
Провадження №22ц-135/10
Державний герб України
Справа № 22ц 135 /10 Головуючий першої інстанції: Сябренко І.П.
Категорія: 37 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 січня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Колосовського С.Ю.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання: Завтурі О.С.,

за участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,

ОСОБА_4

на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 9 листопада 2009 року, яке ухвалено за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна і витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення коштів на поховання та за зустрічним позовом ОСОБА_2, яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ спадкового майна, визнання права власності в порядку спадкування, про усунення перешкод в користуванні спадковим майном, витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2007 р. ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися з позовом до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна і витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування своїх вимог позивачі вказували, що 20 листопада 2006 р. помер їх син ОСОБА_6, спадкоємцями якого є вони, його дружина ОСОБА_2, та дочка померлого й відповідачки малолітня ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на таке майно: холодильник, мікрохвильова піч, мобільні телефони (2 шт.), електродрель, електроріжучій інструмент «Болгарка», двигун карбюраторний до автомобілю «ЗИЛ», двигун СМД-14, Ѕ частка автомобілю «ЗИЛ ММЗ», комплект слюсарних інструментів, зарядно-пусковий пристрій, два колеса до автомобілю «ЗИЛ», кабіна до автомобілю «ЗИЛ», вузли та агрегати до автомобілю та комбайну.

Посилаючись на те, що відповідачка не бажає поділу спірного майна, позивачі просили суд виділити їм в натурі спадкове майно: автомобіль «ЗИЛ»ММЗ, 2 запасних колеса з дисками, електродрель, електроріжучій інструмент «Болгарка», двигун СМД-14, а також зобовязати відповідачку повернути належну особисто їм автомобільну бочку.

Уточнивши та доповнивши позовні вимоги позивачі просили провести поділ спадкового майна, до складу якого входить мобільний телефон, електродрель, електроріжучій інструмент «Болгарка», двигун карбюраторний до автомобілю «ЗИЛ», двигун СМД-14, Ѕ частка автомобілю «ЗИЛ ММЗ», два колеса до автомобілю «ЗИЛ», задній міст до автомобілю «ЗИЛ» та зібрані самовільно позивачкою з земельної ділянки спадкоємця 4,5 тон врожаю ячменю. При цьому просили виділити їм автомобіль «ЗИЛ» ММЗ, електродрель, електроріжучий інструмент «Болгарка», два колеса з дисками всього на суму 6198 грн. 80 коп., стягнувши з відповідачки 5178 грн. 80 коп. вартості майна, яким вона розпорядилася (електродрель, електроріжучий інструмент «Болгарка», два колеса з дисками), 1950 грн. вартості належної їм частки врожаю ячменю та 3149 грн. витрат на поховання ОСОБА_7

В січні 2008 р. ОСОБА_2, яка також діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_5, звернулася з позовом до ОСОБА_3, в якому, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка ОСОБА_6, відкрилася спадщина, до складу якої увійшов врожай соняшнику 7520 кг, який був самовільно привласнений і проданий ОСОБА_3, просила стягнути з нього вартість належної їй та дочці врожаю 4944 грн. 40 коп.

В подальшому ОСОБА_2 доповнила свої вимоги, предявила їх також до ОСОБА_4, зазначала, що відповідачі безпідставно утримують спадкове майно автомобіль «ЗИЛ», ѕ частки якого належить їй та дочці, а тому просила суд зобовязати відповідачів не чинити їм перешкоди у користуванні спірним майном, повернути його їм, припинити право власності відповідачів на 2/8 частки спірного автомобілю, визнати таке право за нею та дочкою, стягнувши з неї на користь відповідачів 255 грн. вартості їх часток у цьому майні, а також просила стягнути з відповідачів 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Крім того, доповнивши свої вимог, заявлені до ОСОБА_3, ОСОБА_2 просила суд стягнути з нього 1800 грн. безпідставно отриманої заробітної плати померлого ОСОБА_6

Ухвалою суду від 28 січня 2009 р. провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди закрито у звязку з відмовою позивачки від позовних вимог в цій частині.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 9 листопада 2009 року позови задоволено частково.

Постановлено виділити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 частину спадкового майна у вигляді 2000 кг зерна ячменю, стягнувши зі ОСОБА_2 на їх користь 1800 грн. його вартості та 149 грн. витрат на поховання. Також зобовязано ОСОБА_2 повернути позивачам автоцистерну обємом 4 м.куб.

Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування на 3760 кг насіння соняшнику, стягнувши на їх користь зі ОСОБА_3 3384 грн. його вартості та на користь ОСОБА_2 1000 грн. заробітної плати спадкодавця. Також зобовязано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повернути ОСОБА_2 і ОСОБА_5 автомобіль «ЗИЛ ММЗ 554 М» та не чинити перешкоди у володінні та користуванні ним.

Розподілено судові витрати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який представляє також інтереси ОСОБА_4, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх вимоги та відмовити в позові ОСОБА_2, оскільки вважає, що судом ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення.

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість її доводів й просить відмовити у задоволенні скарги, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 20 листопада 2006 р. помер ОСОБА_6

Його спадкоємцями першої черги за законом, що у встановленому порядку прийняли спадщину, є його дружина ОСОБА_2, малолітня дочка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та батьки: ОСОБА_3 і ОСОБА_4

До складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, увійшло таке спірне майно: Ѕ частка автомобілю «ЗИЛ-ММЗ» модель 554М 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, 4000 кг зерна ячменю та 7520 кг насіння соняшнику. Спірний автомобіль знаходиться у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і його вартість згідно з висновком спеціаліста складає 1020 грн.

На 1/8 частку спадкового автомобілю державним нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 та ОСОБА_2 кожній. Свідоцтва про право власності на ј частку автомобілю спадкоємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ще не видані.

Як зазначено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності.

За такого суд вірно визначив, що кожному з співвласників спірного спадкового майна, якими є сторони та малолітня дочка спадкодавця, належить по ј частини зерна ячменю та насіння соняшнику, а також по 1/8 частині вказаного автомобілю.

В силу ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Оскільки у звязку з відсутністю на час вирішення спору зерна ячменю та насіння соняшнику поділ цього спадкового майна в натурі став неможливий, суд в силу положень ч. 2 ст. 364 ЦК України обґрунтовано стягнув на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вартість проданого ОСОБА_3 насіння соняшнику, а на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вартість проданого ОСОБА_2 зерна ячменю.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо розміщення отриманих від реалізації соняшника коштів на депозитному рахунку, відкритому на імя ОСОБА_5, оскільки за умовами договору банківського вкладу від 5 квітня 2007 р. на відміну від ОСОБА_3, який без їх згоди розпорядився коштами, ні ОСОБА_2, ні її малолітня дочка не мають можливості на даний час використати передані на депозитний рахунок кошти.

З аналогічних підстав не можна погодитись з доводами щодо безпідставного стягнення зі ОСОБА_3 отриманої ним заробітної плати спадкодавця, якою він також розпорядився на власний розсуд, поклавши на депозитний рахунок на імя онуки, а тому суд вірно задовольнив в цій частині вимоги ОСОБА_2

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що судом неповно визначено обсяг спадкового майна.

Так, позивачами не доведена, як того вимагає ч. 3 ст. 10 ЦПК України, наявність на час відкриття спадщини у спадкодавця такого майна як мобільний телефон, електродрель, електроріжучій інструмент «Болгарка», двигун карбюраторний до автомобілю «ЗИЛ», двигун СМД-14, а тому суд обґрунтовано відмовив у поділі цього майна як спадкового.

Вірно у відповідності з ч. 1 ст. 1232 ЦК України суд вирішив питання про відшкодування батькам спадкодавця витрат на поховання, задовольнивши їх вимоги частково за виключенням вартості встановленого памятника, тому що вважав, що такі витрати не можна вважати розумними. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про поділ автомобілю «ЗИЛ», суд виходив з того, що позивачами не отримано свідоцтв про право на спадщину за законом на частину спірного автомобілю.

Однак,такий висновок не відповідає вимогам закону.

Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обовязком спадкоємця і в даному випадку при наявності спору між спадкоємцями, які прийняли у встановленому порядку спадщину, щодо порядку користування спадковим майном не є підставою для відмови у поділі цього майна.

За такого рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо поділу автомобілю необхідно скасувати в силу ч. 4 ст. 309 ЦПК України, ухваливши в цій частині нове рішення про поділ автомобілю «ЗИЛ», Ѕ частина якого входить до складу спадкового майна.

При цьому слід врахувати, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 разом належить ѕ його частини, а, окрім того ОСОБА_2 була разом сі спадкоємцем співвласницею цього майна, а тому в силу ч. 2 ст. 1279 ЦК України має переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їй його у натурі.

Тому суд правильно вирішив питання щодо передачі спірного автомобілю ОСОБА_2 та ОСОБА_5. За кожною з них при поділі цього майна, яке є неподільною річчю, необхідно визнати право власності на 1/8 частину автомобілю, які належали в цьому спадковому майні батькам спадкодавця, а на користь останніх стягнути зі ОСОБА_2 вартість цих часток по 127 грн. 50 коп. кожному.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 9 листопада 2009 року в частині відмови у поділі Ѕ частини автомобілю «ЗИЛ-ММЗ» модель 554М 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого на імя ОСОБА_6, скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Провести поділ спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_6, визнавши за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 право власності на 1/8 частку автомобілю «ЗИЛ-ММЗ» модель 554М 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого на імя ОСОБА_6, за кожною.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 127 (сто двадцять сім) грн. 50 коп. кожному грошової компенсації вартості належних їм часток в автомобілі.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: