ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1687/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" травня 2010 р.

Дзержинський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого - судді Косторенко А.Ю.,

при секретарі Сеферовій І.М.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну cправу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної у місті ради, тертя особа третя Криворізька державна нотаріальна контора - про встановлення факту родинних відносин та визнання частки померлого у спільному сумісному майні.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 12.03.2010р вона звернулася до Третьої Криворізької нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно її сина - ОСОБА_4, який помер 11 квітня 2007р. Майно складається з частини квартири, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе 22/9. Вона та померлий ОСОБА_4 на момент його смерті був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою № 78 КЖП №8 від 04.03.2010р.

Державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, про що зазначається у Листі №334/01-14 від 12.03.2010р., у зв'язку з тим, що вищевказана частина квартири належала померлому на праві спільної сумісної власності згідно Свідоцтва на право власності на житло № Ж-2196 від 11.05.1994р., виданого УЖКГ м. Кривого Рогу, на підставі розпорядження №Дз 257 від 04.02.1994року, та ця частина квартири не була виділена (визначена) за життя ОСОБА_4 та не підтверджуються родинні відносини між нею та померлим.

В обґрунтування позовних вимог вона посилається на ті факти, що 11 травня 1994р. року була приватизована житлова квартира АДРЕСА_1, яка належала на праві спільної сумісної власності їй та її синові - ОСОБА_4

У Свідоцтві на право власності на житло № Ж 2196, виданого 11.05.1994р. УЖКГ м. Кривого Рогу, на підставі розпорядження № Дз-257 від 04.02.1994р., не було вказано частку кожного із співвласників у спільній сумісній власності.

На підставі ст.ст.316, 317 ЦК України (2004 року) право власності - це право особи на річ, яке вона обєктом здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до вимог ст.ст. 355, 357, 364. 370 ЦК України (2004 року) майно, шо є у власності двох або ільше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

За життя померлого ОСОБА_4 між ними не було укладено письмового договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, оскільки, за життя усіх членів родини не виникало такого спору та відповідно потреби у виділенні часток у спільній власності.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Оскільки дана квартира була набута у власність відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», то за своєю правовою природою, набуття нами права власності на дану квартиру не залежало від трудового внеску кожного співвласника. Тобто, розподіл часток із майна передбачає їх рівність. Отже, кожному з вищевказаних власників квартири належало б по 1/2 частині у разі виділу часток.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за законом є вона - як мати померлого.

Інших спадкоємців за законом і заповітом немає.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця або день, з якого його оголошено померлим (ст. 1220 ЦК).

При дослідженні документів, наданих в нотаріальну контору, Державним нотаріусом було встановлено, що не підтверджуються родинні стосунки між нею та її померлим сином, оскільки у свідоцтві про народження її сина ОСОБА_4, яке видане 10.03.1938 року, зазначено її дошлюбне прізвище - Городецька, при цьому у неї відсутнє її свідоцтво про народження, офіційно шлюб вона зареєструвала лише у 1965 році, змінивши прізвище на ОСОБА_2.

Оскільки відсутність підтвердження факту родинних відносин унеможливлює процедуру прийняття спадщини та отримання свідоцтва про прийняття спадщини у нотаріальному порядку, що порушує її конституційні права щодо користування та розпорядження власністю, вона вимушена звернутися до суду за встановленням вищезазначеного факту, що має юридичне значення, у судовому порядку.

В судовому засіданні було зясовано, що під час підготовки справи до розгляду позивачка ОСОБА_2 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть. Спадкоємцем за законом першої черги с її донька ОСОБА_6, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження та про шлюб, з яких вбачається факт заміни прізвища Дерій на ОСОБА_6. В звязку з тим. що ОСОБА_6 є правонаступником усіх прав та обовязків померлої ОСОБА_2, судом до початку розгляду справи по суті здійснено заміну сторони у цивільному провадженні, про що свідчить ухвала суду від 12.05.2010 року.

В судовому засіданні ОСОБА_6 відмовилася від заявлених вимог в частині визначення частки померлого ОСОБА_4 у спільному сумісному майні, що є обєктом спадкування (відмова прийнята судом, про що винесена ухвала суду від 12.05.2010 року), та підтримала заявлені вимоги в іншій частині.

Суд вважає за можливе задовольнити заявлені ОСОБА_7 вимоги, які вона підтримала в судовому засіданні, та які проти яких не заперечував представник відповідача, з тих підстав, що нею було надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження факту родинних відносин між її матірю - ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який є сином ОСОБА_2 та братом заявниці.

Дані факти підтверджуються представленими суду копіями свідоцтва про народження № 03281 17 від 10.02.1938р., виданого відділом ЗАГСа, актовий запис № 50 від 10.03.1938р., в якому зазначається, що Дерій (Городецька - дошлюбне прізвище) ОСОБА_8 є матірю ОСОБА_4: свідоцтва про шлюб II- ЯК № 0001237 від 24.11.1965р., виданого ОСОБА_3 бюро ЗАГС м. Кривого Рога, що підтверджує зміну дошлюбного прізвища Городецька на Дерій.

Виходячи з вищенаведеного, з урахуванням відсутністю претензій з боку учасників судового процесу, суд вважає за можливе винести рішення, яким задовольнити вимоги заявниці в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10. 11, 60, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИ РІШИВ:

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а саме той факт, що Дерій (дошлюбне - Городецька) ОСОБА_8. 16.1 1.1916 року народження, яка померла 04.04.2010 року, є матірю ОСОБА_4, померлого 16.04.2007 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суд Дніпропетровської області через районний суд. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: А. Ю. Косторенко