рішення

іменем україни

9 вересня 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого -ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі -ОСОБА_4,

за участю: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2010 року,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов законного представника ОСОБА_6 в інтересах її неповнолітнього сина задоволено частково: стягнуто на користь ОСОБА_7 з ЛКП «Львівтеплоенерго» 4000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної винними діями працівника цього підприємства.

Рішення оскаржило ЛКП «Львівтеплоенерго», просить його змінити в частині відшкодування моральної шкоди, зменшивши його розмір до 6000 грн. Зазначає, що позивач не довела, у чому полягає заподіяна її сину моральна шкода, відшкодованою яку вона вважала б при сплаті 500000 грн., а суд, в порушення вимог процесуального права, не обґрунтував достатність компенсації моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення позивачки на їх спростування, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга ЛМКП «Львівтеплоенерго» підлягає частковому задоволенню з огляду на наведені нижче мотиви.

Зі змісту ст. 23 ЦК України випливає, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 23.04.2004 року внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки автомобіля ВАЗ-21102, державний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу та був під керуванням працівника цього підприємства, потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно легкі тілесні ушкодження: поверхова рана, садна та синці на кінцівках, садно на потиличній ділянці і струс головного мозку, а також психічна травма, яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Судом також встановлено, що постановою Личаківського районного суду м. Львова від 24.09.2007 року водій даного автомобіля - третя особа ОСОБА_8 звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 4 ст. 6 КПК України внаслідок акту амністії.

Отже, висновок суду про заподіяння ОСОБА_7 моральної шкоди у вигляді фізичного болю, психічних страждань, а відтак і наявність підстав для її відшкодування знайшов своє підтвердження наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Із пункту другого частини другої наведеної вище норми випливає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Таким чином, рішення про відшкодування моральної шкоди за рахунок ЛМКП «Львівтеплоенерго» відповідає чинному законодавству.

Разом із цим колегія суддів приходить до висновку, що визначений судом першої інстанції розмір стягнення у сумі 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди є завищеним, не відповідає характеру та обсягу страждань ОСОБА_7 і тому він має бути зменшений.

За матеріалами справи внаслідок ДТП ОСОБА_7 були спричинені крововиливи лівого стегна, правої гомілки, садна в ділянці лівого локтевого суглобу, лівої потиличної ділянки, струс головного мозку, що відноситься до легких тілесних ушкоджень. Крім цього потерпілий переніс розлад психічної діяльності на фоні психологічного стресу переляку, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоровя.

Враховуючи характер та розмір страждань ОСОБА_7, їх тривалість, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів приходить до висновку про те, що розмір відшкодування моральної шкоди, визначений судом першої інстанції, підлягає зменшенню.

На підставі наведеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. ст. 309, ст. 317 ЦПК України колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2010 року в частині стягнення з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_7 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди змінити, зменшивши розмір стягнення до 20000 (двадцяти тисяч) грн.

В іншій частині рішення залишити без змін

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: