Справа №2-9489/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17листопада 2010 р. м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Білоусової О.М.,

при секретарі Кривцун О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до акціонерного банку «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк» про визнання договору іпотеки, договору про задоволення вимог іпотекодержателя, договорів поруки недійсними, такими, що втратили чинність,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання договору іпотеки, договору про задоволення вимог іпотекодержателя, договорів поруки недійсними, такими, що втратили чинність.

В позові зазначили, що 20 червня 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було, укладено договір іпотеки (майнової поруки) №32-22-08/0052-МП/К-1 з Акціонерним банком «Металург» згідно якого позивачі є майновими поручителями боржника ОСОБА_3 по борговим зобов'язанням, які виникають з кредитного договору №32-22-08/0052-К укладеного між ним та відповідачем по справі. Предметом іпотеки є двокімнатна квартира №155, що знаходиться у м. Бердянську по вул. Димитрова, 30, яка належить позивачам на праві приватної (спільної часткової) власності.

18вересня 2008 року між позивачами та відповідачем було укладено договір №32-22-08/0052-МП/К-1/1 про задоволення вимог іпотекодержателя, яким встановлено що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

20 червня 2008 року між відповідачем та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 32-2208/0052- К/П-2 в якому позивач ОСОБА_1 у якості поручителя бере на себе зобов'язання погасити борг позичальника банку відповідно до кредитного договору №32-22-08/0052-К від 20 червня 2008 року. Такий самий договір поруки №32-2208/0052- К/П-1 від 20 червня було укладено між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем.

Нещодавно позивачам стало відомо, що 21.11.2008 р. додатковою угодою №1 до кредитного договору №32-22-08/0052-К-2 від 20 червня 2008 року були внесені зміни до п.4.2., якими було збільшено відсотки за користування кредитом.

Внесення змін до кредитного договору щодо підвищення відсоткової ставки за користування кредитними коштами призводить до збільшення відповідальності позивачів, як поручителів за договорами поруки №32-22-08/0052-К/П-1, № 32-22-08/0052- К/П-2, №32-22-08/0052-МП/К-1 від 20 червня 2008 року, а тому підлягають погодженню з ними. Але відповідач знехтував цей обов'язок і вніс вищезазначені зміни до кредитної угоди без погодження з позивачами, як з поручителями, що призвело до збільшення обсягу їхньої відповідальності за зобов'язаннями позичальника.

Позивачі зазначають, що відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зазначають, що в даних договорах не вказано строк їх дії в розумінні ст.ст. 251, 252 ЦК України.

Тоді як ст. 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язанна дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, днями, або годинами тоді як термін визначається календарною датою, або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Тому, враховуючи вищенаведене строк дії договору іпотеки та договорів поруки не встановлено, тоді як цивільне законодавство України виходить с того, що забов'язання поручителя відповідати за виконання боржником його обов'язку не може існувати постійно, тому ч.4 ст. 559 ЦК України визначено законний строк по закінчені якого порука припиняється, це шість місяців - для забов'язань з визначеним строком виконання, та один рік - для забов'язань строк виконання яких не визначений, або визначений моментом пред'явлення вимоги. Початок законного строку настає з моменту підписання договору поруки. Отже визнання у ч. 4 ст. 559 ЦК України строку дії поруки як преклюзивного (припиняючого) означає, що із його закінченням погашається саме матеріальне право кредитора на одержання задоволення від поручителя. Жодних додаткових можливостей, як-то поновлення, зупинення, переривання - щодо цього виду строку ЦК України не передбачено. Разом з тим відповідач наполягає на виконанні позивачами умов договору майнової поруки.

Позивачі просять визнати договір іпотеки (майнової поруки) № 32-22-08/0052-МП/К-1 від 20 червня 2008 р. укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Акціонерним банком «Металург» не дійсним таким, що втратив чинність. Визнати договір про задоволення вимог іпотеко держателя №32-22-08/0052-МП/К-1/1від 18 вересня 2008 року укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Акціонерним банком «Металург» не дійсним таким, що втратив чинність. Визнати договір поруки №32-22-08/0052-К/П-2 від 20 червня 2008 р. укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним банком «Металург» не дійсним таким, що втратив чинність. Визнати договір поруки №32-22-08/0052-К/П -1 від 20 червня 2008 р. укладений між, ОСОБА_2 та Акціонерним банком «Металург» не дійсним таким , що втратив чинність.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, 08.11.2010 р. до суду надійшла заява в якій позивач просить провести розгляд справи за його відсутності (а.с. 49).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 (за дорученням) ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та обставини, викладені в позовній заяві. Суду додатково пояснила, що з позивачем ОСОБА_1, яка є поручителем за договором поруки №32-22-08/0052-К/П-2 від 20.06.2008 р. не було погоджено зміну (збільшення) відсотків за користування кредитом, та така зміна призводить до збільшення відповідальності позивача, як поручителя за договором поруки, а тому такі зміни, як збільшення відсотків за користування кредитом повинні бути погодженні з поручителем. Але відповідач вніс такі зміни до кредитного договору без погодження з кожним позивачем. Та разом з тим відповідач наполягає на виконанні позивачем умов договору майнової поруки. Посилається на ч.1 ст.559 ЦК України та ст. 251 ЦК України, зазначивши, що договір поруки, а саме п. 10 та іпотечний договір не містить строку виконання зобов'язання в розумінні ЦК України, посилаючись на ч.4 ст. 559 ЦК України, якою встановлений порядок припинення договору поруки, якщо строк виконання зобов'язання не встановлено. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача (за дорученням) ОСОБА_5 судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі. Суду прояснив, що відповідно до договорів поруки від 20.06.2008 р. укладених між ОСОБА_1 та відповідачем, та ОСОБА_2 та відповідачем, а саме п. 4 поручитель згоден із зміною умов кредитного договору, пов'язаних із зміною строку погашення кредиту, відсотків і комісій, а також розміру відсотків та комісій, та залишається зобов'язаним за цим договором у разі внесення змін банком та позичальником змін до кредитного договору, пов'язаних із зміною строку погашення кредиту, відсотків кредиту, відсотків і комісій, а також розміру відсотків та комісій.

Додатковою угодою №1 від 21.11.2008 р. до кредитного договору № 32-22-08/0052 -К від 20.06.2008 р. збільшено відсотки за користування кредитом, таким чином зазначені зміни погоджено саме з позичальником ОСОБА_3, що передбачено п.4 договору поруки № 32-22-08/0052- К/П-2 від 20.06.2008 р. та Банк не зобов'язаний був погоджувати зазначене питання з поручителями. В свою чергу банком також було прийнято заходи щодо інформування поручителів з зазначеним змінами, про що свідчать листи та копії конвертів направлених на їх адреси, але зазначена кореспонденція була повернута адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Щодо строку дії договору поруки, то п.10 договору встановлено, що договір діє до настання першої з таких подій: виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за кредитним договором або поручителем - за цим договором. Тобто строк обумовлений настанням певної події. Крім того строк дії кредитного договору не закінчився, та договір поруки укладений на виконання основного зобов'язання - кредитного договору.

Представник відповідача також зазначив, що позичальником жодних дій щодо погашення кредиту не прийнято, та з моменту укладення кредитного договору по теперішній час жодних виплат не здійснено. Та рішенням кредитного комітету було припинено кредитування та наближено строк виконання зобов'язань за кредитним договором № 32-22-08/0052-К укладеним між ОСОБА_3 та відповідачем. Просить в задоволенні позову відмовити, визнати договора такі, що відповідають чинному законодавству.

Вислухавши осіб, які беруть участь в справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 червня 2008 р. між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк», укладено договір іпотеки (майнової поруки) №32-22-08/0052-МП/К-1, де позивачі є майновими поручителями боржника ОСОБА_3 по борговим зобов'язанням, які виникають з кредитного договору №32-22-08/0052-К укладеного між ним та відповідачем по справі. Предметом іпотеки є двокімнатна квартира №155, що знаходиться у м. Бердянську, по вул. Димитрова, 30, яка належить позивачам на праві приватної (спільної часткової) власності.

18 вересня 2008 р. між позивачами та відповідачем було укладено договір №32-22-08/0052-МП/К-1/1 про задоволення вимог іпотеко держателя, яким встановлено що іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

20 червня 2008 р. між відповідачем та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 32-22-08/0052-К/П-2 в якому позивач ОСОБА_1 у якості поручителя бере на себе зобов'язання погасити борг позичальника банку відповідно до кредитного договору №32-22-08/0052-К від 20 червня 2008 року. Такий самий договір поруки №32-22-08/0052- К/П-1 від 20 червня 2008 р. було укладено між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п. 4 договорів поруки № 32-22-08/0052- К/П-2 від 20.06.2008 р. та №32-22-08/0052- К/П-1 від 20.06.2008 р. передбачено, що «поручитель згоден із зміною умов кредитного договору, пов'язаних із зміною строку погашення кредиту, відсотків і комісій, а також розміру відсотків та комісій, та залишається зобов'язаним за цим договором у разі внесення банком та позичальником змін до кредитного договору, пов'язаних із зміною строку погашення кредиту, відсотків кредиту, відсотків і комісій, а також розміру відсотків та комісій» (а.с. 12, 58).

Так, 21.11.2008 р. між Банком та позичальником ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 32-22-08/0052 -К від 20.06.2008 р., якою збільшено відсотки за користування кредитом (а.с.51). Таким чином зміна відсотків за користування кредитом відбулася укладенням додаткової угоди між банком та позичальником ОСОБА_6, та відповідно до п.4 договорів поруки № 32-22-08/0052-К/П-2 від 20.06.2008 р. та №32-22-08/0052- К/П-1 від 20.06.2008 р. поручитель згоден із зміною умов кредитного договору, пов'язаних із зміною строку погашення кредиту, відсотків і комісій, а також розміру відсотків та комісій, та залишається зобов'язаним за цим договором у разі внесення банком та позичальником зазначених змін до кредитного договору.

Щодо строку дії договорів поруки, на які посилається представник позивача, то п. 10 зазначених договорів передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до настання першої з таких подій: виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за кредитним договором або поручителем - за цим договором.

Відповідно до п. 6.1 іпотечного договору №32-22-08/0052-МП/К-1 від 20.06.2008 р. цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання іпотекодавцям своїх зобов'язань за цим договором та зобов'язань позичальника за кредитним договором.

Умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором або поручителем не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Згідно з цією нормою права строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Цього в договорах поруки не встановлено.

Разом з тим, в даному випадку порука та зобов'язання за іпотечним договором не може бути припинена, через те, що строк основного зобов'язання - кредитного договору чітко визначений - по 16 червня 2011 року, згідно п.1.1 кредитного договору (а.с.9).

Тому відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України, якою передбачено, що якщо в договорі поруки не встановлено строку припинення поруки, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Таким чином строк виконання основного зобов'язання не закінчився та відповідно умови, передбачені у ч.4 ст. 559 ЦК України не мають місця.

Також відповідно до п.1.1 іпотечного договору № 32-22-08/0052-МП/К-1 від 20.06.2008 р. зазначений договір був укладений в забезпечення виконання за кредитним договором № 32-22-08/0052-К від 20 червня 2008 р. Строк виконання зобов'язань за кредитним договором по 16 червня 2011 року включно (а.с. 13).

Статтею 11 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Разом з тим, позивачі у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні просять суд визнати договори поруки, іпотеки та договір про задоволення вимог іпотекодержателя недійсними, такими, що втратили чинність.

Таким чином позивачами обрано спосіб захисту порушеного права передбаченого п.2 ч.2 ст.16 ЦК України, а саме „визнання правочину недійсним", але позивачі посилаються на ст. 559 ЦК України, яка передбачає випадки саме припинення договору поруки, в той час як п.7 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачено окремо такий спосіб захисту порушеного права як „припинення правовідношення" про що позивачами не заявлено.

Також, позивачами та представником позивача не обґрунтувано та не доведено вимогу щодо визнання договору про задоволення вимог іпотекодержателя №32-22-08/0052-МП/К-1/1 від 18 вересня 2008 р., укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Акціонерним банком «Металург» не дійсним таким, що втратив чинність.

За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання недійсними зазначених договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, а в силу ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи з презумпції свободи договору та паритету сторін у визначенні умов договору та у відсутність передбачених законом підстав для визнання зазначених договорів недійсними, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. ст. 16, 203, 215, 530, 546, 548, 559, 627,631 ЦК України, ст. ст. 3, 10,11, 59, 60, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до акціонерного банку «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МетаБанк» про визнання договору іпотеки № 32-22-08/0052-МП/К-1 від 20 червня 2008 р. укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Акціонерним банком «Металург» не дійсним таким, що втратив чинність, визнання договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 32-22-08/0052-МП/К-1/1 від 18 вересня 2008 р. укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Акціонерним банком «Металург» не дійсним таким, що втратив чинність, визнання договору поруки № 32-22-08/0052-К/П-2 від 20 червня 2008 р. укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним банком «Металург» не дійсним таким, що втратив чинність, визнання договору поруки № 32-22-08/0052-К/П -1 від 20 червня 2008 р. укладений між ОСОБА_2 та Акціонерним банком «Металург» не дійсним таким, що втратив чинність, відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.М. Білоусова