Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-1556/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Іоловуючого судді - Гаращенко Д.Р.,

При секретарі - Фефеловій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до ОСОБА_1, комунального підприємства «Міське агентство по приватизації житла», треті особи іністерство оборони України, Комунального підприємства ЖСК «Вузовський», Управління тлово-комунального господарства і ТЕК Одеської міської ради, ОСОБА_2, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на картиру та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду позовом до відповідачів про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру та виселення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив підтримав та просив суд їх задовольнити.

ОСОБА_1 та її представник позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні.

Представник Комунального підприємства «Міське агентство по приватизації житла» позовні вимоги

не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи Міністерства оборони України, повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник КП ЖКС «Вузовський» у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі надали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Треті особи Представник Управління ЖКГ та ПЕК Одеської міської ради та ОСОБА_2 в задоволенні позову просили відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, та їх представників, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

На підставі ордеру за № 235 від 16 червня 1986 р., третя особа по справі, ОСОБА_2 отримав у користування відомчу однокімнатну квартиру № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, яка перебувала на обліку в Квартирно експлуатаційному відділі м. Одеси, який здійснює облік відомчого житлового фонду Міністерства Оборони України.

У 2008 р. ОСОБА_2 та члени його сім'ї отримали у користування трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується ордером № 8471 серії ПР від 04.08.2008.

Перед отриманням ордеру на нову квартиру усі члени сім'ї ОСОБА_2, які проживали і були зареєстровані в квартирі № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, 4 квітня 2008 р. письмово зобов'язались здати квартири № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, КЕВ м. Одеси, при умові одержання нового житла.

Відповідно до ст. 55 ЖК України КЕВ м. Одеси мало право на повторне заселення цього житлового приміщення безквартирними військовослужбовцями Одеського гарнізону.

Але фактично, члени сім'ї ОСОБА_2, після надання письмового зобов'язання про здачу КЕВ АДРЕСА_2 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, прописали у вказану квартиру відповідача ОСОБА_1, свідомо не збира звільняти її, з метою, двічі незаконно одержати за рахунок житлового фонду Мінос України відомчі квартири.

Зазначені дії є суттєвим порушенням вимог ст. 12 Закону України «Про соціат правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачає, що військовослужбовцям надається один раз.

Згідно ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнає недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які моя перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно з даними адресно-довідкового бюро м. Одеси, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 була 03.03.2004 р. зареєстрована у житловому приміщенні - квартирі № 25 в буд.4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, в якому мешкав її син ОСОБА_2 з сім'єю. При цьому було порушено положення ст. 48 ЖК України, згідно якої всела тимчасових мешканців на строк понад півтора місяця допускається за умови додержання розміру жилої площі, встановленого для надання жилих приміщень (частина перша ст.48 ЖКУ - 8,5 кв. м. в ОСОБА_3).

ОСОБА_1 самостійного права на житлове приміщення не мала і не набула, а проживала в ньому як тимчасовий мешканець - у сім'ї наймача - ОСОБА_2

Перед отриманням ОСОБА_2 трикімнатної квартири №134 в буд. №36 по Сахарова у м. Одесі ОСОБА_1 21.05.2008 р. була знята з реєстрації (виписана квартирі № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі.

В той же час, ОСОБА_1 була вписана в особову справу військовослужбовця ОСОБА_2, як член сім'ї, який перебуває на утриманні зазначеного військовослужбовця та потребує піклування, догляду.

У відповідності до положень житлового законодавства члени сім'ї отримують житло: на весь склад сім'ї.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1 навмисно була знята з реєстрації квартирі № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, тому що ОСОБА_2 при поліпшенні житлових умов мав надати підтвердження про взяття ним та всіма члена сім'ї зобов'язань щодо звільнення квартири всіма особами, які мешкають у квартирі № 2: буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі.

Після отримання ОСОБА_2 ордеру на нову квартиру, ОСОБА_1 була зареєстрована у квартирі № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі.

Згідно з наданих суду з боку позивача письмових поясненнь громадян ОСОБА_4 (1963 р.н.), ОСОБА_3 (1926 р.н.), ОСОБА_5 (1954 р.н.), встановлено,що ОСОБА_1 останні кілька років фактично проживає у власному житловому будинку в м. Полтава, пров. Жовтневий, 1, що фактично було підтверджено поясненнями самі ОСОБА_1

Відповідно до положень житлового законодавства України після отримання ордеру на інше житлове приміщення особи вважаються тимчасовими мешканцями в приміщенні, які вони раніше займали. Тому ОСОБА_2 не мав права 06.08.2008 р. розпоряджатися квартирою, яку він повинен був здати до КЕВ м. Одеси, в тому числі не мав права реєструвати та переоформляти особистий рахунок по квартирі № 25 в буд. 4 „А" по пр-т Маршала Жукова в м. Одесі на ОСОБА_1, тому що сам вже був у даній кварта тимчасовим мешканцем.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не була включена до ордеру, та не була встановленим законом порядком зареєстрована, як особа, що потребує поліпшення житлових умов, то вона мала статус тимчасового мешканця. Виселення тимчасових мешканців у разі припинення договору найму жилого приміщення основним наймачем передбачено у ст. 99 ЖК України. Тимчасові мешканці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

Відповідно до ст. 98 ЖК України наймача, який залишився проживати у попередньоюму приміщенні, слід вважати тимчасовим мешканцем, який не набуває права користування цим приміщенням незалежно від строку проживання в ньому і підлягає вмселенню без надання іншого житлового приміщення.

Право користування жилим приміщенням, до якого вселилися тимчасові мешканці, є похідним від прав на нього наймача та членів його сім'ї, які проживають разом з ним.Незалежно від строку проживання в жилому приміщенні перші самостійного права на жиле приіщення не набувають.

Відповідно до ч.2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання в інше житлове приміщення в тому ж населеному пункті договірнайму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Відповідно до ст. 107 ЖКУ наймача або член його сім'ї, який вибув на інше постійне проживання втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

З часу одержання наймачем у порядку поліпшення житлових умов іншого жилого приіщення, укладання договору найму жилого приміщення і його заселення договір найму попереднього жилого приміщення відповідно до ст. 107 ЖК України вважається розірваним і в тому разі, коли наймач продовжує виконувати обов'язки за цим договором і не звільнив приміщення повністю.

З припиненням договору найму житлового приміщення припиняються права і обов*язки сторін, у тому числі й право наймача та членів його сім'ї користуватися жилим приміщенням. Наймач ОСОБА_2 та члени його сім'ї, були зобов'язані звільнити квартиру № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі, яку вони займали раніше. Відсутність реєстрації відповідачки ОСОБА_1 у квартирі № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі на час отримання ордеру ОСОБА_2 є підставою для визнання ОСОБА_1, такою що не мала самостійного права на вселення у квартиру № 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі після 04.08.2008 р.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 була тимчасовим мешканцем у квартирі № 25 в буд.4 " А" по пр-ту Маршала Жукова в м. Одесі вона не набула самостійного права на користування зазначеної квартирою, а потім неправомірно переоформила на себе особовий рахунок квартиру і приватизувала.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають у т.ч. зюридичних фактів. Таким фактом стало підписання членами сім'ї ОСОБА_2 письмових зобов'язань про здачу квартири № 25 в буд. 4 „А" по пр-ту Маршала Жукова .Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житловогофонду" передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово , за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку). Виходячи з положень ст. 41 Конституції України про те, що право приватної власності набувається на підставах і в порядку визначеному законом, то набуття права власності на квартиру всупереч положенням Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду" є незаконним.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає, що не підлягають вимоги позивача відносно виселення відповідача зі квартири, на підставі ст. 116, 117 ЖК України, так як фактично не були доведеніобставини передбачені вказаними статтями, які давали би підставу для виселення.

Крім того відповідач ОСОБА_1 шляхом своєї реєстрації в спірній квартирі набула право на користування нею, але вимоги стосовно визнання її такою, що втратила на користування позивачем не заявлялась.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 55, 98, 99,107, 116, 117 ЖК України, ст.ст. 11, 16, 405 ЦК України ст. 8 «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 64 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470, а також ст.ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК

суд,

ВИРІШИВ:

Позов Квартирно - експлуатаційного відділу м. Одеси до ОСОБА_1, Комунального підприємства «Міське агентство по приватизації житла" треті особи Міністерство оборони України, Управління Житлового комунального господарства паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, Комунальне підприємство ЖКС «Вузівський», ОСОБА_2, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, виселення - задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру №25 в буд. 4 «А», по проспекту Маршала Жукова видане Управлінням житлового-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради за № 19-2 15 вересня 2008 року на ім'я ОСОБА_1.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду у розмірі 7 гривень 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його оголошення. У разі якщо рішення було оголошено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копіїрішення.

Головуючий: Гаращенко Д.Р.