АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія:трудові Доповідач - Цвірюк В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Харківської області в складі:

Головуючого - Маміної О.В.

С уддів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі - Єщенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою: заступника директора ГПУ «Харківгазвидобування» ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2010 року по справі за позовом: ОСОБА_5 до Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», третя особа ОСОБА_6 про визнання незаконними накази про накладення дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2008 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Дочірньої компанії »Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», третя особа ОСОБА_6 про визнання незаконними наказів про накладення дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди (а.с. т.1 а.с. 1-5, 59-61, т.2 а.с. 6-9).

Позивач зазначав, що порушення відповідачем вимог трудового законодавства призвели до незаконного видання наказів про дисциплінарні стягнення у вигляді доган, а в подальшому звільнення його за п.З ст. 40 КЗпП України: за систематичне невиконання службових обов'язків покладених на нього трудовим договором.

Вважає, що такими діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, у зв'язку з чим просить визнати накази незаконними, поновити його на роботі та стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. ( т.2 а.с. 6-9).

Представник відповідача пояснив, що звільнення позивача з підстав п.З ст. 40 КЗпП України проведено у відповідності з вимогами трудового законодавства.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнані незаконними та скасовані накази від 21 серпня 2008 року № 239 від 28 жовтня 2008 року № 285 ГПУ «Харківгазвидобування» ДК «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» в частині накладення на ОСОБА_5 дисциплінарних стягнень у вигляді догани.

Визнані незаконними та скасовані накази від 4 січня 2010 року № 2 від 12 січня 2008 року № 285 ГПУ «Харківгазвидобування» ДК «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» про накладення на ОСОБА_5 дисциплінарних стягнень у вигляді догани.

Поновлено ОСОБА_5 на роботі на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання Газопромислового управління «Харківгазвидобування» ДК «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна».

Стягнуто з ДК «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» в особі Газопромислового управління «Харківгазвидобування» на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 березня 2010 року по 26 липня 2010 року в сумі22 637, 11 грн.

Стягнуто з Стягнуто з» ДК «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» в особі Газопромислового управління «Харківгазвидобування» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі5 000 грн.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Стягнуто з» ДК «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» в особі Газопромислового управління «Харківгазвидобування» на користь держави судовий збір в сумі 226,37 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі120 грн.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_5 на роботі на роботі на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання Газопромислового управління «Харківгазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна» і стягненні заробітної плати за один місяць в розмірі5 044,84 грн. підлягає негайному виконанню (а.с. 193-201).

У апеляційній скарзі заступника директора ГПУ «Харківгазвидобування» ОСОБА_4 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухваленні нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги він посилався на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права й порушення норм процесуального права (а.с. 208-223).

Заслухавши суддюдоповідача який доповів колегії суддів зміст оскаржуваного рішення, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог і доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності,тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

На підставі п. З ч.І ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Частиною 2 ст. 147 КЗпП установлено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення. Заходами стягнення є догана і звільнення (ч.1 ст. 147 КЗпП).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.22 Постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,8 ч.1 ст. 40 КЗпП.

Судовим розглядом установлено, що ОСОБА_5 прийнятий на роботу до ГПУ «Харківгазвидобування» ДК «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на посаду інженера відділу матеріально-технічного постачання відповідно до наказу № 53-к від 04.05.2000 року .

26 липня 2004 року наказом № 73 N° 41-к був призначений начальником відділу матеріально-технічного постачання вказаного управління, де і працював до звільнення.

16 березня 2010 року наказом № 41-к був звільнений з посади за систематичне невиконання службових обов'язків, покладених на нього трудовим договором за п. З ст. 40 КЗпП (т. 2 а.с. 29-32 ).

За період з 04.05.2000 року до 20.05.2008 року позивач до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Відповідно до наказу-постанови керівництва ДК «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» № 508 від 20.08.2007 року ОСОБА_5 присвоєно звання «Відмінник праці «Укргазвидобування», видано посвідчення № 451 і вручений нагрудний знак.

27 жовтня 2005 року на III звітно-виборній конференції Харківської обласної профспілкової організації працівників нафтової і газової промисловості України, він був обраний членом Харківського обкому профспілки працівників нафтової і газової промисловості України строком на п'ять років, відповідно до п 4.7 Статуту вказаної профспілки.

Крім того, був членом профкому первинної профспілкової організації ГПУ «Харківгазвидобування».

Однак, в подальшому наказом № 143 від 20.05.2008 року, наказом № 239 від 21.08.2008 року, наказом № 285 від 29.10.2008 року, наказом № 2 від 04.01.2010 року і наказом № 3 від 12.01.2010 року по ГПУ «Харківгазвидобування», ОСОБА_5 притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган.

Досліджуючи надані суду докази, доводи і заперечення сторін, оцінюючи кожен з доказів зокрема і в їх сукупності суд встановив, що позивач на засідання комісії адміністрації не запрошувався, пояснення членам комісії з приводу фактів виявлених ними не надавав, з матеріалами і висновками комісії ознайомлений не був.

Згідно ч. 2 ст. 252 КЗпП України, ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні союзи, їх права і гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, що є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членом якого вони є.

Пунктом 3.8.5 Статуту профспілки працівників нафтової і газової промисловості України зареєстрованого Мінюстом України 23.02.2000 року свідоцтво № 1338 передбачено право члена профспілки особисто брати участь у профспілкових зборах, засіданнях виборних органів профспілки при розгляді заяв, пропозицій або питань його діяльності чи поведінки.

Суд з урахуванням фактичних обставин справи дійшов обґрунтованого висновку, що зміст виданого 04.01.2010 року наказу не відповідає дійсним фактам, оскільки навмисного недотримання ОСОБА_5 виконавчої дисципліни матеріалами справи не підтверджено та представником відповідача не доведено.

Крім того, у нього не було витребувано пояснення у відповідності до ч.1ст. 149 КЗпП України.

За таких же обставин не визнаний законним і наказ № 3 від 12.01.2010 року.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, про незаконність наказів ГПУ «Харківгазвидобування» № 2 від 04.01.2010 року та № 3 від 12.01.2010 року по застосуванню до ОСОБА_7 дисциплінарних стягнень у вигляді доган, оскільки відсутні факти систематичного невиконання посадових обов'язків, покладених на нього трудовим договором, в наслідок чого підстав для його звільнення по п. З ст. 40 КЗпП України - немає.

Звільнення ОСОБА_5 проведено за відсутністю передбачених законом підстав та є незаконним.

Вирішуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди суд повинен з'ясувати, за яких обставин і якими діями потерпілому завдано моральних страждань, чим підтверджується цей факт, яким є ступінь вини відповідача, яких саме моральних страждань зазнав потерпілий, в якій сумі він оцінює свої витрати та з чого при цьому виходить, і належно обґрунтувати в рішенні висновок про розмір визначеного відшкодування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доведення наявності моральної (немайнової) шкоди здійснюється шляхом визначення конкретних обставин, за яких було заподіяно шкоду, а також зазначення того, які неправомірні діяння було вчинено щодо позивача, в чому полягає шкода, що було підставою визначення запропонованого позивачем розміру або форми її відшкодування, якими доказами це підтверджується.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд дійшов обґрунтованого висновку, що в судовому засіданні позивачем факт її спричинення знайшов своє підтвердження і стягнув суму, що відповідає фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції встановив, що всі надані позивачем докази узгоджуються між собою і в сукупності дають суду можливість встановити дійсні відносини сторін і правильно вирішити спір.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що: Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1. ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, в зв'язку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

Підстав для задоволення скарги немає.

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника директора ГПУ «Харківгазвидобування» В.Г. Кравченковідхилити.

Рішення районного суду Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення,але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: