Справа №2а-1053/2010 р. ПОСТАНОВА
11 листопада 2010 року Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Бондаренко І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської райдержадміністрації Київської області та Міністерства праці та соціальної політики України про визнання неправомірними дії щодо призначення та виплати не в повному обсязі допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобов'язання здійснення перерахунку та стягнення заборгованості по даним виплатам,
Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом в якому вказала, що 07.08.2009 року у неї народився син ОСОБА_2, в зв'язку з чим вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до чинного законодавства вона отримує державну допомогу, яку нараховує та виплачує Управління праці та соціального захисту населення. Однак передбачена соціальна допомога виплачується не в повному обсязі та відповідач відмовляється здійснити перерахунок виплати, а тому вона звернулась до суду та просить зобов'язати Міністерство праці та соціальної політики України виділити кошти Управлінню праці та соціального захисту населення Бориспільської райдержадміністрації в межах суми позовних вимог, зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської райдержадміністрації зробити перерахунок і сплачувати щомісячно належну їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з встановленого законом прожиткового мінімуму дитини віком до 6-ти років та зобов'язати відповідача нарахувати та сплатити їй за період з жовтня 2009 р. по жовтень 2010 р. недоплаченої суми допомоги.
Представник Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської райдержадміністрації Київської області в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що виплати позивачці проводяться в повному обсязі відповідно до чинного законодавства України, і нараховуються правомірно, на підставі ст.1 ЗУ "Про державну допомогу сім"ям з дітьми", з дотримання норм п.3 Прикінцевих положень даного закону, яким встановлено, що розмір допомоги сім"я з дітьми визначається Верховною Радою України в законі про державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при ньому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25% зазначеного прожиткового мінімуму, а з 01.01.2006 року - 50% цього прожиткового мінімуму, а також Постанови КМУ "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім"ям з дітьми", яким визначається, що розмір такої допомоги непрацюючим жінкам дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім"ї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 23% зазначеного прожиткового мінімуму. Належні до сплати суми по такій допомозі нараховувались позивачці без врахування доходів її родини, оскільки остання такі відомості до відділу не подавала, що не дає можливості здійснити відповідний перерахунок призначеної їй соціальної допомоги. Крім того, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. 4.2 ст.95 КУ визначає, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків встановлюється ЗУ "Про Державний бюджет України". А ст.4 Бюджетного Кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовується лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.
Представник Міністерства праці та соціальної політики України у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був у встановленому законом порядку повідомлений.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним
Судом встановлено, що позивачка є матір'ю дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у відпустці по догляду за нею по досягненню дитиною трирічного віку.
Позивачка перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації та одержує державну матеріальну допомогу по догляду за дитиною до осягнення дитиною трирічного віку.
1 січня 2007 року нарахування та виплату сум державної матеріальної допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку здійснюють органи соціального захисту за місцем проживання батьків(усиновителів, опікуна, піклувальника).
У відповідності до ст.43 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", чинної на той час, розмір цієї допомоги не міг бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Не зважаючи на це, відповідач протягом жовтня 2009 р. - жовтень 2010 року нараховував та виплачував ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною у розмірі 130 гривень 00 копійок щомісячно. Тоді як прожитковий мінімум в даний період часу становив 557,00 гривень щомісячно.
При нарахуванні та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області керувалось Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Законом України "про державний бюджет на 2009 рік". Відповідно до п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 з наступними змінами, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01.01.2008 року - 50%, з 01.01.2009 року - 75%, з 01.01.2010 - 100 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш ніж як 130 грн. Для призначення допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний, подається у встановленому порядку довідка про склад сім'ї та декларація про доходи та майновий стан.
Проаналізувавши ці обставини в сукупності, суд дійшов до висновку, що протягом 2009 року по 2010 рік Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської районної державної адміністрації Київської області незаконно нараховувало та виплачувало ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що був меншим прожиткового мінімуму. Тим самим протягом цього часу позивачці не доплачена допомога в розмірі 6684 грн.
Твердження представника Управління праці та соціального захисту населення про те, що проведення соціальних виплат залежить від фінансової можливості держави, що визначається її видатками, закріпленими в Державному бюджеті, суд оцінює критично, як безпідставне, оскільки держава, наділивши осіб певною соціальною гарантією, взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які мають дітей віком до 3-х років, в тому числі і матеріальний рівень позивача, і відсутність матеріальних коштів у держави не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, який прямо встановлений законом.
Згідно із ст.ст.21,22,24,64 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними і непорушними. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Конституційні права і свободи людини і громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає, в т.ч. право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ч.1 ст.1 та ст.13 ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України, і право на допомогу по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку за цим Законом має не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює нагляд за дитиною.
Згідно із ст.5 вищезазначеного Закону всі види державної допомоги сім'ям з дітьми призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальників).
Відповідно до ст.15 ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.
Згідно із ст.54 ЗУ "Про державний бюджет України на 2009 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років в 2009 році встановлено на рівні грудня 2008 року, тобто в розмірі 557,00 грн.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, нормативні акти, що обмежували розмір виплат зазначеної допомоги, були визнані такими, що не відповідають Конституції України, та скасовані статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей до 6-ти років у розмірах: з 1 січня -526 гри., з 1 квітня 538., з 1 липня 540 грн., з 1 жовтня 557 грн.

У відповідності до ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6-ти років встановлено на рівні грудня 2008 року, тобто в розмірі 557 грн.

Статтею 46 Конституцією України передбачено, що пенсії інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом, а також, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст.48).

Згідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, суд вважає, що Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської райдержадміністрації зобов'язане призначити, нарахувати та виплачувати позивачу державну допомогу по догляду за її дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого вищевказаними законами прожиткового мінімуму дитини віком, до 6-ти років та виплатити недоплачену суму допомоги у розмірі 6684 гривень, оскільки саме таку грошову суму позивач недоотримала протягом за 2009-2010 роки.

На підставі ст.ст. 21,22,24,46,64, ч.3 ст.150, ч.2 ст.152 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, ст.5, ч.1 ст.1 та ст.13, ст.15, п.3 Перехідних Положень ЗУ "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" № 2811-ХП від 21.11.1992 року, ст.62 ЗУ "Про державний бюджет України на 2008, 209,2010 рік", керуючись ст.ст. 57-62, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської райдержадміністрації зробити перерахунок і сплачувати щомісячно належну ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним трирічного віку, виходячи з встановленого законом прожиткового мінімуму дитини віком до 6-ти років.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Бориспільської райдержадміністрації нарахувати та сплатити ОСОБА_1 недоплачену суму допомоги за жовтень 2009 р. по жовтень 2010 р. (включно) в розмірі 6684 грн..

Зобов'язати Міністерство праці та соціальної політики України виділити кошти Управлінню праці та соціального захисту населення Бориспільської райдержадміністрації в межах суми позовних вимог.

На постанову суду може бути подана Апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І.А. Бондаренко