Справа №2-2752/10 09.08.2010 09.08.2010 09.08.2010
Справа N 22ц 5278 2010 року. Головуючий у 1 інстанції Коломієць В.В.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

іменем України.

9 серпня 2010 року м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Шолох З.Л. та Мурлигіної О.Я.,

із секретарем судового засідання Голубкіною О.О.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 переглянула ухвалу місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 травня 2010 року, ухваленого в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Перший Український міжнародний банк до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором і звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися у дане судове засідання, перевіривши у межах оскарження обставини та докази ,-

у с т а н о в и л а :

18 березня 2010 року публічне акціонерне товариство Перший Український міжнародний банк предявило позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (після одруження ОСОБА_3) ОСОБА_7 про стягнення 27 779 доларів США заборгованих за кредитним договором і звернення стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

6 травня 2010 року публічне акціонерне товариство Перший Український міжнародний банк звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом обмеження права відповідачів права виїзду за межі України.

Ухвалою місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 травня 2010 року заяву задоволено, право ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на виїзду за межі України обмежено до виконання зобовязання за кредитним договором.

Відповідачі оскаржили цю ухвалу, пославшись на її невідповідність чинному цивільно-процесуальному законодавству та міжнародним нормам про свободу пересування.

Апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржену ухвалу суду 1 інстанції змінити, оскільки суд постановив її без точного додержанням норм процесуального права.

Постановляючи оскаржену ухвалу про забезпечення позову, місцевий суд виходив з того, що інше може утруднити або, взагалі, зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області, крім висновку про період обмеження, погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його вірним, обґрунтованим й законним.

Так, згідно із статтями 151, 152 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Позов може забезпечуватися:

-накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

-забороною вчиняти певні дії;

-встановленням обовязку вчинити певні дії;

-забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

-зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису;

-зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа;

-передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

При цьому, у разі необхідності суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач вимагає обмежити право відповідачів на виїзду за межі України до виконання зобовязання за кредитним договором, оскільки інше, у разі доведеності його вимог і невжиття такого заходу забезпечення може утруднити чи, взагалі, зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Тому у наявності всі умови для забезпечення позову.

Оскільки з таких же мотивів до цього висновку дійшов і місцевий суд, то підстав для скасування його ухвали про забезпечення позову у повному обсязі немає.

В той же час, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадяни України можуть бути тимчасово обмежені у праві виїзду за кордон, якщо щодо них подано цивільний позов до суду, і це обмеження встановлюється - до закінчення провадження у справі.

За такого ухвалу слід змінити, зменшивши період обмеження права.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу місцевого Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 травня 2010 року змінити, виклавши резолютивну частину щодо періоду обмеження в наступній редакції.

Обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, право виїзду за межі України до закінчення провадження у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Перший Український міжнародний банк до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором і звернення стягнення на предмет іпотеки.

В іншій частині ухвалу залишити без зміни.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає .

Головуючий Судді: