Справа № 2-6368/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді Денисюка П.Д.,

при секретарі Якимовій В.В.,

з участю представника позивача головного юрисконсульта Управління пізнього збору проблемної заборгованості роздрібних клієнтів Рівненської обласної дирекції «ОСОБА_1 Аваль» ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/53-05/56585 від 15 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль», звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №014/53-05/56585 від 15 грудня 2006 року у сумі 168026,24 долара США. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого ОСОБА_4 було надано кредит в сумі 150000 доларів США строком з 15 грудня 2006 року до 14 грудня 2026 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних. У звязку з порушенням графіку погашення кредиту у відповідача утворилася заборгованість у сумі 168026,24 долари США, з яких 143432,21 заборгованість за кредитом, 14060,94 заборгованість щодо сплати відсотків за користування кредитом та 10533,09 доларів США розмір пені.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у сумі 168026,24 долари США та судові витрати.

Представник відповідача визнав позов частково та пояснив суду, що дійсно між ОСОБА_4 та позивачем був укладений кредитний договір, однак у зв'язку із скрутним матеріальним становищем повністю погасити кредитну заборгованість вона не має можливості. Просив зменшити розмір нарахованої пені.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом установлено, що 15 грудня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого ОСОБА_4 було надано кредит в сумі 150000 доларів США строком з 15 грудня 2006 року до 14 грудня 2026 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних.

З моменту отримання кредиту відповідач ОСОБА_4 не виконувала належним чином умови договору, внаслідок чого станом на 13 квітня 2010 року у відповідача утворилася заборгованість щодо сплати кредиту у сумі 143432,21 долар США та заборгованість щодо сплати відсотків у сумі 14060,94 долари США.

У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 549 ЦК України передбачає, що позичальник у разі порушення зобов'язання сплачує кредитору неустойку (пеню, штраф).

Відповідно до п.10.1 кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків з користування кредитом відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Таким чином, відповідачу ОСОБА_4 відповідно до п.10.1 кредитного договору позивачем нарахована пеня у сумі 10533,09 доларів США.

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

А тому, враховуючи скрутне матеріальне становище боржника ОСОБА_4, суд прийшов до висновку про необхідність зменшення розміру нарахованої позивачем пені до 1053,309 доларів США.

Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню складає 158546,45 доларів США, що станом на 30 вересня 2010 року за курсом НБУ (7,9135 грн. за 1 долар США) становить 1254657,3 грн.

Ст.1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Крім того, згідно п.6.5 кредитного договору, позивач має право достроково стягнути заборгованість за кредитним договором, нараховані проценти за користування кредитом та неустойки у випадках невиконання позивальником умов договору.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №014/53-05/56585 від 15 грудня 2006 року у сумі 1254657,3 грн. та присудити з неї судові витрати, понесені позивачем.

Керуючись ст.ст. 549, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.88, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк «Аваль» 1254657 (один мільйон двісті пятдесят чотири тисячі шістсот пятдесят сім) гривень 30 копійок заборгованості за кредитним договором №014/53-05/56585 від 15 грудня 2006 року, 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в рахунок відшкодування державного мита та 120 (сто двадцять) гривень в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий