Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Пасечнюк А.П.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного банку "Київ" в особі Центрального Миколаївського відділення АКБ "Київ" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення відсотків за користування грошовим вкладом в сумі 3349,18 грн. та моральної шкоди в сумі 8000,00 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати в сумі 132,50 грн.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проти позову заперечував, вказавши наступне.

Неповернення вчасно грошових коштів позивачу було зумовлено тяжким матеріальним становищем банку, прийнятою Постановою Правління Національного Банку України від 06.02.2009 року № 53 в АКБ "Київ", якою було призначено тимчасову адміністрацію строком на 1 рік з 09.02.2009 року по 09.02.2010 року, та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 6 місяців - до 09.08.2010 року та наказ АКБ "Київ" № 104 від 31.03.2009 року, яким було призупинено нарахування процентів за додатковими угодами, укладеними банком з вкладниками-фізичними особами, призупинено нарахування процентів за коштами фізичних осіб, які по закінченню строку дії договору банківського вкладу не повернені в зв'язку з фінансовим станом банку та залишились на поточному рахунку клієнта. За вкладами на вимогу фізичних осіб встановлено плату у розмірі 2% річних за коштами у національній валюті.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності відповідача.

Обставини справи, встановлені судом.

05.11.2008 року між Центральним Миколаївським відділенням АКБ "Київ" та ОСОБА_1 було укладено договір № 3704 про банківський вклад "Стандарт", згідно якого позивач вніс на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 30000,00 грн. строком на 92 дні (з 05.11.2008 року по 04.02.2009 року) зі сплатою 23 % річних за користування грошовими коштами.

До 04.02.2009 року ОСОБА_1 отримав 23% за користування банківським вкладом.

05.02.2009 року між сторонами була укладена додаткова угода №1 до договору №3704/1, згідно якої банк продовжив нарахування відсотків на залишок коштів за фактичну кількість днів знаходження неповернутих за вкладом коштів на поточному рахунку по процентній ставці 23 % річних.

Грошовий вклад в сумі 30000,00 грн. ОСОБА_1 було повернуто 05.08.2009 року. Однак, в порушення умов додаткової угоди №1 за період з 05.02.2009 року до 05.08.2009 року, були нараховані відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 2% річних, та сплачено 240, 36 грн.

У відповідності до ст. 1 ЗУ "Про банки та банківську діяльність", мораторій - це зупинення виконання банком зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) та зупинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань.

У відповідності до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника), зобов'язується виплачувати вкладнику таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановленому договором.

Згідно п. 6.1 договору № 3704 від 05.11.2008 року зміна суми процентної ставки та інших суттєвих умов договору оформлюється додатковими угодами.

Однак, процентна ставка за згодою сторін не мінялась, внесення змін до договору на підставі наказу № 104 від 31.03.2009 року не проводилось.

У відповідності до ч. 3 ст. 85 ЗУ "Про банки та банківську діяльність" визначено, що протягом дії мораторію: забороняється здійснювати стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення та вжиття заходів, спрямованих забезпечення такого стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати коштів і зборів (обов'язкових платежів).

За такого, посилання відповідача на ведення мораторію не можуть бути взяті судом до уваги.

Окрім того, даний наказ є піднормативним актом, який не може вносити змін до укладених умов договору.

За такого, в цій частині вимоги позивача щодо стягнення 23 % річних за користування грошовим вкладом підлягають частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути заборгованість по сплаті відсотків за користування грошовими коштами за період з 05.02.2009 року по 05.08.2009 року в сумі 3199,88 грн.(30000*23/365*182=3440,51, 3442,51-240,36( сума виплачених 2%) = 3199,88).

Судом встановлено, що правовідносини сторін носять договірний характер, тобто регулюються положеннями укладеного між ними договору в частині, що не суперечить діючому законодавству України, а умови договору не передбачають відповідальність за заподіяння моральної шкоди за невиконання чи неналежне виконання умов договору. На положення Закону України "Про захист прав споживачів" позивач не посилався, крім того, цим Законом передбачено відшкодування моральної шкоди споживачу лише у разі спричинення шкоди життю або здоров'ю споживача, що позивачем не доведено.

За такого, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. 131 Європейської конвенції прав людини та основних свобод, ст. 1 Протоколу до Європейської конвенції прав людини та основних свобод від 20.03.1952року, ст. ст. 22, 41 Конституції України, ст. ст. 177, 192, 193, 319, 391, 509, 524, 526, 531, 533, 1058, ч. 1 ст. 651 ЦК України, ст. 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність", ст.ст. 4, 10 Закону України "Про захист прав споживачів", суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 8,50 грн, стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 42,50 грн.

Керуючись ст. ст. 10,14, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного комерційного банку "Київ" в особі Центрального Миколаївського відділення АКБ "Київ" на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті відсотків за користування вкладом в сумі 3199,88 грн., судові витрати в сумі 128,50 грн., а всього 3328,38 грн.

В частині стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з Акціонерного комерційного банку "Київ" в особі Центрального Миколаївського відділення АКБ "Київ" на користь держави в сумі 42,50 грн. Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 294 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова