Справа №2-1498/10 26.08.2010 26.08.2010 26.08.2010
Провадження №22-ц-935/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Суддя у 1-й інстанції : Гавросієнко В.О. Суддя апеляційного суду : Буренкова К.О.
РІШЕННЯ

іменем України

26 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Буренкової К.О., Довжук Т.С,

розглянувши у відсутності сторін у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за апеляційною скаргою

Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва

на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2010 року по справі за позовом

ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними та покладення обов'язку провести перерахунок пенсії

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва (далі - УПФ), в якому зазначав, що є інвалідом 2-ї групи внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому повинен отримувати державну та додаткову пенсії відповідно до статей 50 та 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796- XII).

Посилаючись на те, що розмір призначених йому та виплачених пенсій не відповідає розміру, встановленому цим законом, відповідач відмовив у проведенні перерахунку, ОСОБА_1 просив визнати протиправною таку відмову та зобов'язати УПФ провести перерахунок пенсії по інвалідності та додаткової пенсії січня 2008 року з наступним збільшенням відповідно до Закону №796-ХП.

В суді першої інстанції представник позивача збільшив позовні вимоги і просив здійснити ОСОБА_1 перерахунок державної та додаткової пенсій з 1 січня 2006 р.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 18 січня 2010 року у задоволенні позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірними дії УПФ щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язано останнього здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії з 01 січня 2006 р.

В апеляційній скарзі УПФ просить рішення суду скасувати та відмовити ОСОБА_1 в позові, посилаючись на те, що суд невірно застосував норми матеріального права та залишив поза увагою вимоги ст. 99 КАС.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи безстроково і віднесений до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач отримує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону №796-ХП і та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 цього Закону.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону №796-ХІІ, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розміри пенсій не можуть бути меншими, ніж по 2-й групі інвалідності - вісім мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього закону інвалідам 2-ї групи 1 категорії щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 цього Закону, виплата такої додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком, розмір якої за ст.28 Закону від 9 липня 2003 р. №1058-1У «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон « 1058-1У)

встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ч.З ст. 67 Закону №796-ХП, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової

пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2008 р. відповідачем проводився відповідно до постанов Кабінету Міністрів України, а саме: від 1 січня 2002 р. №1 «Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету»; від 27 грудня 2005 р. №1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; від 28 травня 2008 р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»; від 16 липня 2008 р. № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Встановлені цими нормативними актами суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком у період 2008 - 2009 року.

З врахуванням наведених обставин, при визначенні норми права, за якою має визначатися розмір державної та додаткової пенсій позивачу, суд першої інстанції правильно виходив з пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, та положень статті 22 Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Задовольняючи позов, районний суд обґрунтовано вважав, що при розрахункує предметом спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог.

Безпідставним є також посилання відповідача на неможливість нецільового використання коштів Департаменту, оскільки суд не вирішував питання про проведенн# виплат із власних джерел фінансування останнього.

Разом з тим, при визначенні строку, з якого відповідач має здійснити перерахунок позивачу державної пенсії та додаткової пенсії, колегія суддів вважає за необхідне врахувати положення ст. 99 КАС, оскільки справа розглянута районним судом відповідно до норм адміністративного судочинства.

Із матеріалів справи видно, що з даним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду 24 березня 2009 р. Одночасно подав письмове клопотання відповідно до ст. 99 КАС про поновлення йому строку звернення за даними вимогами, зазначивши, що відповідач в січні 2008 р. відмовив йому в перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії. Тому колегія приходить до висновку, що відсутні підстави для перерахунку ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій з 1 січня 2006 року, а його порушені права на перерахунок пенсій підлягають захисту з 1 березня 2008 р., тобто в межах річного строку звернення до суду.

В звязку з чим рішення в частині визначення дати перерахунку державної пенсії і додаткової пенсії слід змінити, зобовязавши відповідача здійснити позивачу такий перерахунок з 1 березня 2008 р.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 304-1, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі

м.Миколаєва задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду від 18 січня 2010 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції: зобовязати управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва перерахувати та виплатити з 1 березня 2008 року ОСОБА_1 пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до статей 50 та 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з величини прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді