Справа №4с-6/10 12.10.2010
Провадження №22ц-7081/10
Справа № 22ц- 7081/10 Головуючий першої інстанції: Паньков Д.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2010 року колегія судців судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М., суддів: Колосовського С.Ю., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання: Голубкіній О.О.,

без участі осіб, які беруть участь у справі, і були належним чином повідомлені про дату судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 червня 2010 року, яка постановлена за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області,

встановила:

20 травня 2010 р. ОСОБА_2 звернулася зі скаргою на дії державного виконавця Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (далі - відділ ДВС).

В обґрунтування своїх вимог заявниця вказувала, що на виконання судового наказу від 30 червня 2008 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_3 JT.O., ОСОБА_3, ОСОБА_2 21342 грн. на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» 3 жовтня 2008 р. старшим державним виконавцем відділу ДВС було відкрито виконавче провадження, 25 грудня 2008 р. складено акт опису й арешту належного заявниці на праві власності будинку, а 6 липня 2009 р. - проведено оцінку описаного майна.

Посилаючись на те, що про відкриття виконавчого провадження, опис та арешт лайна, а також проведення його оцінки їй не було повідомлено належним чином, заявниця просила суд поновити строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження, оцінки майна, зняти арешт з описаного майна, визнати дії державного з виконавця неправомірними.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 червня 2010 р. в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону і просить ухвалу суду скасувати, ~: становити нову про задоволення вимог.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 червня 2008 р. з ОСОБА_3 J1.0., ОСОБА_3, ОСОБА_2 солідарно стягнуто 21342 грн. на користь ВАТ «Державний ощадний банк України». З жовтня 2008 р. державним виконавцем відділу ДВС було відкрито виконавче провадження на виконання цього судового наказу. 25 грудня 2008 р. складено акт опису й арешту належного заявниці на від власності будинку у її відсутність, а 6 липня 2009 р. експертом проведено оцінку описаного майна.

В силу ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу на дії державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Зі змісту норм розділу VII ЦПК України питання про поновлення процесуального строку, визначеного ст. 385 ЦГІК України, має вирішуватися одночасно з питаннями неправомірність дій (рішень), якими, на думку особи, порушено її права.

Між тим, заявницею разом із проханням про поновлення строку на оскаржені-і постанови про відкриття виконавчого провадження та оцінки описаного майна н. заявлено вимоги щодо оскарження як постанови від 3 жовтня 2008 p., так і оцінки май:-:_ не наведено доводів щодо їх незаконності, а тому у суду не було підстав для задоволення вимог про поновлення строків.

Більш того, з наданих до суду матеріалів виконавчого провадження вбачається. у державного виконавця були відсутні передбачені ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження на виконанні судового наказу. Заявницею не надано доказів того, що несвоєчасним повідомленням про відкриття виконавчого провадження порушено її права як учасника цього провадження.

Що стосується вимог про звільнення описаного майна з-під арешту, то суд такс л обґрунтовано відмовив у таких вимогах, оскільки ОСОБА_2 не надано доказів існування іншого майна (рухомого або нерухомого), на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог кредитора, а також доказів порушення державним виконавцем вимог закону щодо порядку опису й арешту будинку. Також заявницею не надано доказів, коли їй стало відомо про опис та арешт її нерухомого майна, тоді, як зазначено вище, передбачено 10-денний термін оскарження таких дій.

За такого ухвала суду відповідає вимогам закону і колегія не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, ухвалу Первомайського міськрайонного

суду Миколаївської області від 23 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: