Фастівський міськрайонний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2010 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді -Пособчук Л.М., при секретарі -Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача посилаючись на те, що за час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі, ними було побудовано житловий будинок в с.В.Гуляки по вул. Дачній,40 за спільні кошти. В 2000 року шлюб між подружжям було розірвано, вони проживали окремо, потім чоловік повернувся і вони знову жили разом до 2008 року. Питання розподілу майна не вирішено, тому вона звернулась до суду з даним позовом.

Відповідач теж звернувся до суду з позовом до колишньої дружини про поділ майна подружжя і просить суд поділити все і рухоме і нерухоме майно по Уг частині.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги позивачки і просили суд поділити спільний будинок, визнавши за позивачкою право власності на 2/3 частин, а саме на приміщення 1-1; 1 -2; 1 -3; 1-6; 1-7 , а також літню кухню та колодязь, взявши до уваги інтереси дочки. За відповідачем визнати право власності на 1/3 частину будинку, а саме на приміщення: 1-4; 1-5 та стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги відповідача визнала частково, а саме в частині рухомого майна і теж частково.

Відповідач в судовому засіданні та його представник позов не визнали, вважають, що спільне майно підлягає розподілу, але в рівних частинах, тобто по !/г частині кожному з подружжя, оскільки відповідач теж приймав участь в утриманні дитини та майна.

Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 і позов ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.03.1990 року. Від даного шлюбу народилась дочка, яка на даний час має свою сім»ю і проживає окремо. 24 листопада 2000 року (а.с.8) позивачка отримала свідоцтво про розірвання шлюбу. Проте, як було встановлено в судовому засіданні і не заперечувалось сторонами, подружжя проживало разом до 2008 року і вели спільне господарство. Під час подружнього життя сторони побудували новий будинок по вул. Дачній 40 в с.В.Гуляки на місці старого будинку, який отримала по заповіту ОСОБА_1 від ОСОБА_3, зареєстрованого Великогуляківською сільською радою 21.08.1989 року (а.с.18). Даний заповіт недійсним не визнавався. Відповідно до довідки Фастівського МБТІ станом на 25.03.2009 року на житловий будинок № 40 по вул. Дачній в с.В.Гуляки право власності не зареєстровано, а в 1992 році проведено інвентаризацію на ім»я відповідача -ОСОБА_2.

За час проживання у шлюбі сторонами було побудовано новий будинок і він знаходиться в спільній власності подружжя на підставі ст. 62 СК України, в якій зазначено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат, воно може бути визнано об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Сторони не заперечують і визнають, що вказаний спірний будинок є їх спільною сумісною власністю подружжя.

Як показала в судовому засіданні свідок - ОСОБА_4-дочка сторін, батько приймав участь у справах по господарству, працював, давав їй кошти на витрати, допомагав матері, проте робив все це, коли не вживав алкоголь.

Свідок ОСОБА_5 є рідною сестрою позивачки, суду пояснила, що подружжя ОСОБА_2 спочатку жило непогано, обидва працювали, вели господарство і вона допомагала ім здіснювати всі поточні роботи по будівництву і обладнанню будинку.

Свідок ОСОБА_6»яненко Л.Ю. є старшою дочкою позивачки, суду пояснила, що під час, коли вона проживала разом з сім»єю матері, вітчим періодично запивав і мати його лікувала, але до 2000 року будинок був побудований, а на даний час мати сама провела ремонтні роботи, побудувала криницю, сарай.

Отже, з показів свідків вбачається, що відповідач протягом подружнього життя дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, мав постійне місце роботи, що підтверджується копією трудової книжки, по мірі можливостей допомагав утримувати дочку та вести спільне господарство. Хоча позивачка самотужки без участі відповідача побудувала колодязь та літню кухню (сарай). Ці об»єкти суд вважає слід виділити позивачці.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що спірний будинок і господарські будівлі, споруди слід поділити між сторонами в рівних частинах, а саме -по Уг кожному з подружжя, крім колодязя та літньої кухні, які виділяються позивачці.

Відповіно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, а згідно ч.2 цієї ж статті- при вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, на чому наполягає позивачка.

Встановлені в судовому засіданні обставини суд вважає належними і достовірними доказами факту належного утримання відповідачем дитини та майна і такими, що спростовують твердження позивачки щодо ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дочки та родинного господарства.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Щодо поділу автомобіля «Жигулі», що перебував у власності родини, то як було встановлено в судовому засіданні, на даний час, автомобіль продано позивачкою, а значить відсутній об»єкт поділу, а суму коштів, за які його було продано, відповідачем документально не підтверджено, тому стягнути Уі частину його вартості з позивачки є неможливим.

Щодо поділу земельної ділянки біля спірного будинку розміром 0,6763 га, суд вважає, що оскільки вказана земельна ділянка на даний час є неприватизованою, суду не надано жодного доказу щодо права користування чи права власності на спірну земельну ділянку, то суд не має можливості здійснити її розподіл, а питання щодо встановлення порядку користування даною земельною ділянкою сторонами не ставилось. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Одже, в цій частині позовних вимог відповідачу слід відмовити.

Щодо рухомого майна, то в судовому засіданні встановлено, що позивачка не заперечувала, щоб виділити відповідачу рухоме майно, а саме: диван «Малютка», холодильник «Кристал», телевізор «Славутич», шафа двухдверна з антресолями, письмовий стіл, чотири м»які стільці, вішалка для одежи, диван, газову плиту «Електа» та холодильник «Норд» та килим. Ці об»єкти рухомого майна суд вважає слід виділити відповідачу.

Клопотання про призначення судових експертиз для поділу спільного майна подружжя сторонами не заявлялось, тому суд не виходить за межі позовних вимог і вважає за неможливе поділити будинок, господарські будівлі і споруди в натурі з визначенням певних приміщень.

Також, ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплочено державне мито в сумі 252 гривень, ІТЗ - 30 гривень, що підтверджується квитанціями в матеріалах справи (а.с.1-2). Тому, суд вважає, що судові витрати по справі теж підлягають поділу в рівних частинах між сторонами. Відповідачем питання про відшкодування судових витрат не ставилось.

Керуючись ст.ст. 10,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 60,61,62,69,70,71 СК України, ст.372 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна задовільнити частково.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Дачній,40 в с.В.Гуляки Фастівського району Київської області в рівних частинах, а саме - по Уг частині кожному з подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Уг частину нерухомого майна, а саме: на ? частину житлового будинку по вул. Дачній, 40 в с.В.Гуляки, Фастівського району, Київської області та на ? частину господарських будівель та споруд, крім колодязя та літньої кухні, які виділяються позивачці в цілому.

Суддя: