Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2010 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Граб Л.С.

при секретарі Луцковій М.Ю.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5

ОСОБА_6,

представника третьої особи на стороні

позивача служби у справах дітей

виконавчого комітету

Хмельницької міської ради ОСОБА_7С,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_8 з участю третіх осіб: на стороні позивача - служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради, другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про визнання Договору дарування земельних ділянок , обєкта незавершеного будівництва за адресою буд. №9 пров. Високий в м. Хмельницькому, укладеного 06.08.2009 року фіктивним, недійсним та скасування Державних актів на земельні ділянки, посилаючись на те, що 26.03.2008 року Хмельницьким міськрайонним судом було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 23 716, 96 грн., яке 2.06.2008 року набрало чинності та 27.06.2008 року вона подала виконавчий лист на примусове виконання даного рішення, 29.07.2008 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке було надано боржнику ОСОБА_3, де відмічено, що їй надається сім днів для добровільного виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду. Проте ОСОБА_3, яка являлася власницею 80% недобудованого житлового будинку №9 по провул. Високий в м. Хмельницькому та земельної ділянки біля нього розміром 0,1200га, 6.08.2008 року оформила договір дарування на свою матір ОСОБА_5, щоб не виконувати дане рішення суду, оскільки іншого майна, на яке можна було б звернути погашення боргу у неї немає. Таким чином, відповідачка ОСОБА_3, щоб уникнути примусового виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду, позбулася права власності на вищевказане майно, тобто здійснила фіктивний правочин, що підтверджується несвоєчасним оформленням права власності на обєкти нерухомості.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, пояснивши, що договір дарування є фіктивним та самі відповідачки в суді ствердили, що договір, укладений між ними без наміру створити правові наслідки після його укладення, оскільки ОСОБА_3, маючи неповнолітню дитину та не маючи іншого житла, оформила договір дарування на свою матір ОСОБА_5 80% недобудованого житлового будинку №9 по провул. Високий в м. Хмельницькому та земельної ділянки біля нього розміром 0,1200га. та після укладення договору залишилася проживати в будинку, а ОСОБА_5, маючи інше житло на праві власності квартиру АДРЕСА_1, залишилася там проживати за місцем прописки разом з своєю сімєю, в т.ч. і неповнолітньою дитиною, не вселившись в подароване житло. ОСОБА_6 цього пояснили, що самі представники відповідачок зазначили, що договір дарування укладався не з метою дійсного відчуження будинку його дарування, оскільки там проживала неповнолітня дитина, а тому, що всі дозволи на будівництво були на відповідачці ОСОБА_5, а щоб уникнути внесенню коштів при прийнятті в експлуатацію будинку ОСОБА_3, остання уклала цей договір. Однак, позивачка та її представник зазначили, що дані твердження відповідачів та їх представників, хоча підтверджують фіктивність договору, є надуманими, а договір дарування укладений відповідачками саме з метою уникнення виконання рішення суду щодо сплати боргу, зважаючи на те, що укладений зразу ж після надання державним виконавцем терміну для добровільного виконання рішення.

Відповідачки та їх представники позов не визнали, пояснивши суду спочатку, що ОСОБА_3 дійсно мала намір, як дочка, подарувати своїй матері ОСОБА_5 80% недобудованого житлового будинку №9 по провул. Високий в м. Хмельницькому та земельну ділянку біля нього розміром 0,1200га., однак наміру виселятися з дитиною не мала, а ОСОБА_5 проживала та проживає з неповнолітньою дитиною та чоловіком, з яким перебуває у громадянському шлюбі, у іншій належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_2. Однак, в ході розгляду справи представники відповідачів змінили своє обгрунтування заперечення позову тим, що даний договір дарування укладений не з метою уникнення виконання рішення суду, а щоб уникнути платежів зі сторони ОСОБА_3 при прийнятті будинку в експлуатацію, зважаючи на те, що раніше всі дозволи видавалися на ОСОБА_9 та вона їх проплачувала.

Представники третьої особи на стороні позивача - служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради позов визнали обгрунтованим, зважаючи на те, що права дитини при укладенні договору дарування щодо відчуження матірю дитини нерухомого майна будинку порушені, а права неповнолітньої дитини щодо її проживання в будинку після укладення договору дарування не порушилися, оскільки дитина як проживала, так і залишилася проживати в будинку, ніякі зміни після укладення договору не відбулися.

Представник третьої особи на стороні позивача - другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, будучи належно повідомленим, не повідомив суд про причини неявки, однак в попередньому судовому засіданні позов визнав обгрунтованим, оскільки, як пояснив, договір дарування між відповідачками укладений з метою ухилення та невиконання ОСОБА_3 рішення суду щодо виплати ОСОБА_1 боргу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, думку третіх осіб, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом обєктивно встановлено, що 20.03.2000 року ОСОБА_5, яка мешкає в АДРЕСА_3 продала своїй дочці ОСОБА_3 незавершений будівництвом будинок , готовністю 65%, по пров. Високому 9 у м. Хмельницькому.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26.03.2008 року, що частково змінений рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 2.06.2008 року, встановлено, що ОСОБА_1, під час перебування в зареєстрованому шлюбі її сина ОСОБА_10 з ОСОБА_3, вносила кошти на добудову будинку по пров. Високому 9, а тому на її користь стягнуто з власниці будинку ОСОБА_3 23 716, 96 грн., рішення суду 2.06.2008 року набрало чинності та 27.06.2008 року вона подала виконавчий лист на примусове виконання даного рішення.

На підставі виконавчого листа по зазначених рішеннях судів, 29.07.2008 року державним виконавцем Яворським Г.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано ОСОБА_3 сім днів для добровільного виконання рішення суду.

Однак, як зясовано судом, відповідачка ОСОБА_3 добровільно рішення суду не виконала, а 6.08.2008 року оформила договір дарування на свою матір ОСОБА_5 80% недобудованого житлового будинку №9 по провул. Високий в м. Хмельницькому та земельних ділянок біля нього розмірами 0,1000га. та 0,02000 га., не маючи у власності іншого майна, на яке могло б бути накладено стягнення боргу.

Як вбачається із виконавчого провадження, ОСОБА_3 перешкоджала державному виконавцю у виконанні рішення суду та саме на нерухоме майно, яке попередньо подароване відповідачкою ОСОБА_3 відповідачці ОСОБА_5, 16.10.2008 року згідно постанови державного виконавця накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

В ст.717 ЦК України зазначено, що за договором дарування одна сторона передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні безоплатно майно у власність.

Відповідно до ст.234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим правочином.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не мала наміру дарувати будинок №9 по провул. Високому у м. Хмельницькому, оскільки проживала там з неповнолітньою дитиною і іншого житла у неї немає, а ОСОБА_5 не вселилася і не мала наміру вселятися у будинок, оскільки вона прописана, проживала і проживає разом із неповнолітньою дитиною та батьком дитини у квартирі АДРЕСА_4, яка належить їй на праві власності.

ОСОБА_6 цього, самими відповідачками та їх представниками в судовому засіданні заперечено умисел сторін договору дарування на його фактичне укладення, а саме - що ОСОБА_3В бажала передати ОСОБА_5 безоплатно будинок у власність, а остання бажала прийняти його, оскільки у суді відповідачки ствердили, що договір укладався з метою уникнення сплати платежів зі сторони ОСОБА_3 при прийнятті будинку в експлуатацію, зважаючи на те, що раніше всі дозволи видавалися на ОСОБА_9 та вона їх проплачувала.

Однак, суд, оцінивши всі обставини, встановлені судом в їх сукупності, зважаючи на те, що ОСОБА_9 зареєструвала будинок та земельні ділянки після укладення договору дарування, приходить до висновку, що сторони уклали оскаржуваний договір дарування з метою уникнення зобовязання ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 щодо сплати боргу згідно рішення суду, оскільки укладення договору відбулося після відкриття виконавчого провадження та у строки, які було надано державним виконавцем для добровільного виконання рішення суду, іншого майна в ОСОБА_3 не було, правові наслідки укладення такого договору не наступили, а умисел на укладення договору був відсутній.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що слід визнати договір дарування земельних ділянок розміром 0,1000га. та 0,02000 га., обєкта незавершеного будівництва за адресою буд. №9 пров. Високий в м. Хмельницькому, укладеного 06.08.2009 року приватним нотаріусом ОСОБА_11 Хмельницького міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі №4649 фіктивним та недійсним, а в інших позовних вимогах слід відмовити, оскільки сторонами не надано суду підтвердження того, що Державні акти на подаровані земельні ділянки ОСОБА_5 отримані нею, а позивачем в цій частині не уточнено позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 10,14,57-61,88,209,212-215,218,294 ЦПК України, ст.ст.234,717,721,722 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визнати договір дарування земельних ділянок розміром 0,1000га. та 0,02000 га., обєкта незавершеного будівництва за адресою буд. №9 пров. Високий в м. Хмельницькому, укладеного 06.08.2009 року приватним нотаріусом ОСОБА_11 Хмельницького міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі №4649 фіктивним та недійсним.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1 700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.С. Граб