Солонянський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-1657/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

23 листопада 2010р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Іванченко О.Ю.

секретаря - Джейгало І.Г,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександропільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Відповідача в якому просить суд визнати за нею право власності на побудоване нерухоме майно (літ. Б - магазин, літ. Б1- прибудова ганок, літ. № 1-огорожа, літ. І - замощення, загальною площею 98,3 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Позивач в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що вона за власні кошти самовільно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, яка їй була надана у встановленому порядку, але не має можливості належним чином реалізувати своє право власності бо в даному випадку це право за Позивачем, відповідно до ч. З ст. 376 ЦПК України може бути визнано в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій просив провести судове засідання без участі його представника, позові вимоги визнав у повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі наступного.

В 2006р. Позивач звернувся до Відповідача з заявою «Про дозвіл на розробку містобудівного обґрунтування».

21.03.2006р. Відповідач вирішив: «Надати дозвіл ПП «ОСОБА_1 на розробку містобудівного обґрунтування можливості розміщення павільйону промислових товарів в селі ~ АДРЕСА_1

З метою розробки містобудівного обґрунтування Позивач звернувся до ліцензованої організації інституту «Дніпроагропроект».

20.10.2006р. розроблене містобудівне обґрунтування було погоджено районним архітектором відділу будівництва та архітектури Солонянської районної державної адміністрації.

З метою затвердження містобудівного обґрунтування Позивач звернувся до Відповідача з відповідною заявою.

15.12.2006р. розглянувши зазначену заяву, Відповідач вирішив: «Затвердити містобудівне обґрунтування можливості розміщення павільйону промислових товарів в АДРЕСА_1 ПП «ОСОБА_1.» погодженого районним архітектором 20.10.2006р.».

В послідуючому Позивач звернувся до Відповідача з заявою: «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення для надання в оренду земельної ділянки комерційного використання)'.

14.12.2007р. розглянувши зазначену заяву, Відповідач вирішив: «Надати дозвіл підприємцю ОСОБА_1 на виготовлення проекту відведення для надання в оренду земельної ділянки комерційного використання площею 100 кв.м. для обслуговування будівлі магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1».

В позовній заяві зазначено та в судовому засіданні підтверджено представником позивача, шо через скрутне матеріальне становище та сімейні обставини Позивач не зміг в строки зазначені рішенням, виготовити проект землеустрою.

22.12.2008р. Відповідачем продовжено Позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для надання в оренду земельної ділянки комерційного використання підприємцю ОСОБА_1, до 22.12.2009р.

20.12.2009р. Відповідачем продовжено Позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для надання в оренду земельної ділянки комерційного використання підприємцю ОСОБА_1, до 22.12.2010р.

Як вбачається з матеріалів справи Позивач не розробивши та не затвердивши проект землеустрою, але за власні кошти збудував нерухоме майно - громадський будинок, будівля магазину за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, суд приходить до висновку, що збудоване Позивачем нерухоме майно є самочинним будівництвом.

Суд приймає до уваги Висновок про технічний стан будівлі магазину промислових товарів по АДРЕСА_1, який був виготовлений ліцензованою організацією - Державним підприємством «Містобудівний кадастр».

Відповідно до п. 1 висновків та пропозицій для підготовки об'єкту до здачі в експлуатацію, згідно з нормативним документом «Методичні рекомендації по обстеженню деяких частин будівель (споруд) та їх конструкцій», включеного в діючий станом на 01.01.2008р. офіційний збірник «Перелік чинних в Україні нормативних документів у галузі будівництва», стан обстежуваної будівлі класифікується як задовільний та відповідає II категорії технічного стану.

Згідно з ч. 1 ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого кемайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Позивач за власні кошти, самовільно збудував нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, але на земельній ділянці, яка була йому відведена у встановленому порядку.

Таким чином, Позивачем збудоване за власні кошти нерухоме майно, але на даний момент він не має можливості належним чином реалізувати своє право власності, що й порушує його право. А тому відповідно до ч. З ст. 376 ЦК України право власності на самочинне збудоване нерухоме майно повинно бути визнано за Позивачем.

Керуючись ст. 376 ЦК України, ст. ст. 209, 214, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 (ІИН НОМЕР_1, АДРЕСА_2) право власності на побудоване нерухоме майно (літ. Б - магазин, літ. Б1- прибудова ганок, літ. № 1-огорожа, літ. І - замощення, загальною площею 98,3 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі протягом 10 - дні з з дкя проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя