19.05.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-1050/2010 р. Головуючий в І інстанції Панкєєв В.М.
Категорія 45 Доповідач: Прокопчук Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня місяця «19» дня колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Прокопчук Л.П.

Суддів - Лободзінського С.В.,

- ОСОБА_1

при секретарі - Борисовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нижньосірогозького районного суду від 01 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі та стягнення недоплаченої орендної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

15 січня 2010 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 січня 2008 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір оренди належної їй земельної ділянки строком на 5 років.

Вважає, що умови договору не відповідають вимогам п.1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян- власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02 лютого 2002 року №92/2002, яким передбачено запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення у розмірі не менше 3 відсотків вартості земельної ділянки.

Відповідач відмовляється від її пропозиції переглянути умови договору та змінити їх збільшивши розмір орендної плати до 3% та провести з нею розрахунок по орендній платі за 2008-2009 року, з розрахунку 3-х відсотків від вартості земельної ділянки.

Крім того, за 2008 рік він не доплатив їй 348 грн., утримавши вказану суму як податок з доходів фізичних осіб, хоч такого права не мав, і повернув гроші лише у березня 2009 року.

Тому згідно зі ст.651 ЦК України вважає за необхідне розірвати договір оренди землі.

Відповідач не доплатив їй за 2008 рік 2679,63 грн., а за 2009 рік - 2906,45 грн. орендної плати.

Просила розірвати договір оренди та стягнути недоплачену орендну плату, а також судові витрати.

Рішенням Нижньосірогозького районного суду від 01 березня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 500 грн. понесених витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просила його скасувати та постановити нове про задоволення її позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з підстав, викладених у ній та просила ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що позивачка ОСОБА_2 відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку є власником земельної ділянки площею 16,2 га на території Вербівської сільської ради Нижньосірогозького району, яку вона за договором оренди від 15 січня 2008 року передала в користування орендарю ОСОБА_3 строком на 5 років.

За умовами пунктів 9, 11 Договору за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар мав сплачувати орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 1,5% нормативної грошової оцінки землі цо 15 грудня з урахуванням індексу інфляції.

Вказані умови договору виконані відповідачем у 2008-2009 роках, що не заперечується позивачкою.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди.

Частиною 1 ст.651 ЦК України передбачено, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Закон України «Про оренду землі» у ст.23 визначає, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних осіб, переглядаються за згодою сторін.

Оскільки за договором оренди землі від 15 січня 2008 року зміна орендної плати можлива лише за умов, зазначених у пункті 13 договору, то їх відсутність, давала орендарю підстави для відмови від внесення змін до договору в частині збільшення орендної плати з 1,5% до 3%, як то передбачено у пункті 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» в редакції від 19 серпня 2008 року №725/2008 року, згідно з яким визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частики (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

Тобто, ця норма указу, який був прийнятий після укладення сторонами договору, має рекомендаційний характер, а тому не може бути підставою для зміни умов договору оренди, за яким сторони досягли домовленості під час його укладення.

З огляду на вищезазначене колегія судців приходить до висновку про те, що постановлене судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивачки ОСОБА_2, є законним та обґрунтованим.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то підстав для її задоволення та скасування рішення суду колегія судців не вбачає.

Стягуючи на користь відповідача витрати на правову допомогу суд першої інстанції діяв відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Нижньосірогозького районного суду від 01 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: