Справа №2-904/09 03.10.2010
Справа 22ц 6208/10 Суддя першої інстанції: Лисенко М.Є.
Категорія 32 Суддя доповідач апеляційного суду: Кутова Т.З.
У Х В А Л А

Іменем України

6 жовтня 2010 року судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.,

суддів: Шолох З.Л.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Дудник Ю.П.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу

ОСОБА_4 та ОСОБА_5

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 4 грудня 2009 року по справі за позовом

ОСОБА_2 до

ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про

стягнення шкоди завданої в наслідок скоєння злочину

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення 430 грн. 45 коп. матеріальних збитків та 5000 грн. моральної шкоди.

Позивач зазначав, що 23 травня 2009 року неповнолітній ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 2101 з причепом не маючи права керування та не будучи власником транспортного засобу допустив зіткнення з мотоциклом, яким керував позивач. В наслідок цього позивач зазнав тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2009 року, до неповнолітнього, в звязку зі скоєнням ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було застосовано примусові заходи виховного характеру.

Позивач, зазначав, що в наслідок вказаних неправомірних дій він поніс витрати на лікування в розмірі 430 грн. 45 коп. також йому була заподіяна моральна шкода на суму 5000 грн. Посилаючись на те, що добровільно вказані суми йому не було відшкодовано, він просив стягнути з неповнолітнього 5430 грн. 45 коп.

Ухвалою суду від 11 листопада 2009 року до участі у справі в якості співвідповідачів притягнуто батьків неповнолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 4 грудня 2009 року позов задоволено частково. На користь позивача з батьків неповнолітнього стягнуто з кожного по 1215 грн. 23 коп. матеріальних та моральних збитків, розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять вказане рішення суду змінити, зменшивши розмір стягнутої моральної та матеріальної шкоди, посилаючись на те, що вона є значно завищена та раніше частково ними була відшкодована.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встанолено судом, ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2009 року неповнолітнього ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та до нього застосовано примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків (а.с. 7).

Скоєний неповнолітнім злочин полягав в тому, що останній керував транспортним засобом ВАЗ 2101 державний номер НОМЕР_1 з причепом, не маючи права керування ним та зі своєї вини допустив зіткнення з мотоциклом під керуванням позивача. В наслідок чого позивачу ОСОБА_2 заподіяно тілесні ушкодження.

Відповідно до довідки Снугурівської центральної районної лікарні ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікування в травматологічному відділенні з 26 травня по 5 червня 2009 року з діагнозом: відкритий перелом крила правої подвздошної кістки та забійна рана голови. Хворий лікувався за свій рахунок. Також в довідці зазначено медичні препарати, які були використані при лікуванні (а.с. 6).

Крім майнових витрат, позивач зазнав моральних страждань, повязаних з фізичним болем в наслідок травмування та необхідністю докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що заподіювач шкоди ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітнім, та немає самостійного заробітку, відповідно до положень ст. 1179 ЦК України, відшкодовується його батьками, однак такий обовязок припиняється після досягнення особою , яка завдала шкоди повноліття, або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

За вказаних обставин, суд обґрунтовано дійшов до висновку, що з вини неповнолітнього ОСОБА_3О позивачу заподіяна матеріальна та моральна шкода яка підлягає відшкодуванню за рахунок його батьків відповідачів по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Враховуючи обставини справи, районний суд, також вірно встановив розмір заподіяної матеріальної та моральної шкоди, та стягнув на користь позивача 430 грн. 45 коп. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди в рівних частках з відповідачів.

Доводи апелянта про безпідставність включення до матеріальних збитків витрат на лікування, є непереконливими. Так факт його лікування за власні кошти та придбання призначених ліків підтверджено довідкою медичної установи, а тому є незаперечним. Щодо розрахунку вартості придбаних ліків, будь-яких спростовуючих доказів відповідач не надав. Також, посилання відповідачів на те, що суд не врахував часткове відшкодування ними шкоди під час лікування позивача, не відповідає висновкам викладеним в рішенні суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія дійшла висновку про те, що воно відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому нема підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312 ЦПК України , судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 4 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Судді