Київський районний суд м. Одеси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-290/2010

23 квітня 2010 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Мішанчук О.Ф.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини

Встановив:

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її- позивачки- користь аліменти на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3 у розмірі 1000 грн щомісяця, стверджуючи, що дочка є інвалідом 1-ї групи, за станом здоров»я потребує стороннього постійного догляду, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання, лікування, догляд дочки, а їй - позивачці - дуже важко матеріально самій нести усі витрати, щоб забезпечити дочці належний рівень життя. Позивачка свої вимоги у судовому засіданні підтримала і стверджувала, що відповідач має матеріальну можливість надавати таку допомогу своїй дитині.

Представник з боку відповідача спочатку визнав позовні вимоги ОСОБА_1 частково і зазначив, що щомісяця має матеріальну можливість сплачувати позивачці на утримання дочки 400 грн., але надалі просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову з тих підстав, що він не має матеріальної можливості допомагати дочці.

Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив наступне: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1990 року по 1994 рік. Від цього шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу між сторонами дитина проживає з матір»ю, батько за рішенням суду до досягнення дочкою повноліття сплачував на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів. ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, визнана медичною комісією інвалідом 1- групи, і отримує пенсію як інвалід 1-ї групи у розмірі 761,2 грн. За станом здоро»я потребує постійного стороннього догляду, який виконує мати - ОСОБА_1 Разом з тим ОСОБА_3 навчається на заочному відділенні Одеського університету.

Позивачка стверджує, що їй матеріально дуже важко нести усі витрати по лікуванню і утриманню дочки - інваліда першої групи. На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 посилалась на такі докази: медичну довідку про інвалідність дочки, довідку з УПФУ Київського району м.Одеси про розмір пенсії ОСОБА_3, довідку з місця проживання, довідку з місця навчання, довідку з поліклініки, де викладені рекомендації для хворої ОСОБА_3 (медичні препарати, масажі, ЛФК, плавання, ортопедичне взуття), квитанції, які підтверджують розмір витрат на придбання ліків, ортопедичного взуття, масаж, плавання, витрати на транспортування дівчини до університету. Позивачка надала до суду свідоцтво про народження 8.04.2008 року у неї другої дитини і пояснила, що не має фізичної можливості працювати і заробляти хоч якісь гроші.

Відповідачева сторона, не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1, визнала той факт, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги. Разом з тим представник відповідача стверджував, що ОСОБА_2 не має матеріальної можливості надавати своїй дорослій дочці допомогу, тому як станом на сьогодні він не працює, у нього на утриманні є неповнолітня дитина - ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, що він - відповідач - надає

допомогу своїм непрацездатним батькам, що він також утримує дружину ОСОБА_5 і дочку дружини від першого шлюбу - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

При вищевикладених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав: ст.198 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Надані суду докази свідчать, що ОСОБА_3 є дитиною ОСОБА_1 і ОСОБА_2, 17.06.2009 року досягла повноліття, але непрацездатна, визнана інвалідом 1 -ї групи і за станом здоров»я потребує постійного лікування, сторонньої допомоги. Суд дійшов висновку, що при наявності пенсії ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги для підтримки нормальної життєдіяльності, а не існувати нужденно (відповідач визнає той факт, що дочка потребує матеріальної допомоги). Суд також вважає, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, працездатний, зареєстрований як суб»єкт підприємницької діяльності (займається перевезенням пасажирів), має матеріальну можливість надавати допомогу своїй хворій дочці у розмірі 400 грн щомісяця. Надані відповідачем документи свідчать, що у нього на утриманні перебуває тільки син ОСОБА_4. Доказів перебування у шлюбі з матір»ю ОСОБА_4 відповідач не надав. Щодо допомоги своїм непрацездатним батькам, то ця допомога документально не підтверджена (відповідач разом з батьками не проживає, квитанції про сплату за лікування матері видані на ім.»я матері). Крім того, як стверджує сам відповідач у своїх письмових запереченнях - він має матеріальну можливість надавати допомогу повнолітній працездатній дочці своєї дружини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання повнолітнього сина, регулюються ст. 198,200 СК України.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (мешкає АДРЕСА_1, приватний підприємець, ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісяця починаючи з 18 вересня 2009 року у розмірі 400 грн до зміни матеріального становища ОСОБА_2, ОСОБА_1 або ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подйчі заяв^про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня його оголошення і після цього/Надання апеляційної скарги протягом 20 днів з направленням її копії до апеляційного суду.

Суддя Калашнікова О.І