16.09.10 , ОСОБА_1
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-5882 2010 р. Головуючий в І інстанції
Категорія 34 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2010 року вересня місяця «16» дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Семиженка Г.В.

Суддів Лісової Г.Є., Прокопчук Л.П.

при секретарі Борисовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від «21» червня 2010 року у справі

за позовом

ОСОБА_4

до

відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант», ОСОБА_3

про стягнення грошових сум та відшкодування моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з надалі уточненим позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, посилаючись на те, що 18 січня 2009 року на перехресті вулиць Бериславське шосе та Миру у м.Херсоні сталася дорожньо-транспортна пригода, винним у якій за постановою суду визнано відповідача ОСОБА_3

В результаті ДТП автомобіль «Мазда», який перебуває у його володінні на підставі довіреності, отримав численні механічні пошкодження .

Між відповідачами укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з розміром страхової виплати 35 000 грн.

Згідно висновку експерта розмір матеріальної шкоди від пошкодження автомобіля «Мазда» складає 46 857,07грн.

Відповідач ВАТ УСК «Дженералі Гарант» компенсував йому лише 17 121грн.25коп., не доплативши 17 878грн.75коп., інша сума відшкодування у розмірі 18 544грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3

Крім матеріальної, йому заподіяна і моральна шкода, яка виразилася у нервовому стресі із-за аварії та переживаннях, відвідуванні різних інстанцій (ДАІ, суд, експертиза), що призвело до порушення його повсякденного життя.

Він також не може користуватися автомобілем, який не підлягає відновленню, а на придбання іншого у нього не вистачає грошей.

Просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 10 000грн. на відшкодування моральної, 18 544грн. на відшкодування матеріальної шкоди, судові витрати, а з відповідача ВАТ УСК «Дженералі Гарант» 17 878,25грн. матеріальної шкоди.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 21 червня 2010 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнено з відкритого акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування шкоди в результаті ДТП згідно договору обовязкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів у сумі 17 878,75грн.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у якості відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП у сумі 11 857,07грн. та у якості відшкодування моральної шкоди 10 000грн., понесені судові витрати на суму 1077,43грн., витрати на проведення експертизи 2024,08грн., 3000грн. за надання правової допомоги, витрати за евакуатор у сумі 470грн.

Пошкоджений автомобіль «Мазда-626», реєстраційний номер 73676ХО залишковою вартістю 8129,41грн. передано ВАТ УСК «Дженералі Гарант».

Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення моральної шкоди, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом вимог закону, просив його в цій частині скасувати і постановити нове про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним, ОСОБА_4 просив залишити його без змін.

Представник ВАТ УСК «Дженералі Гарант» при постановленні рішення покладається на розсуд апеляційного суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 18 січня 2009 року на нерегульованому перехресті вулиць Бериславське шосе і Миру у м.Херсоні з вини відповідача ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Мазда-626», яким керував за довіреністю ОСОБА_5.

Вказаний автомобіль перебуває у володінні позивача ОСОБА_4 також на підставі довіреності.

Задовольняючи позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди у витребуваному ним розмірі 10 000грн., суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_4 пережив сильне душевне хвилювання від пошкодження автомобіля, а також через неможливість використання останнього.

Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди позивач у своїй позовній заяві зазначав, що вказана сума відшкодування буде достатньою компенсацією для поновлення стану здоровя та рівноваги.

Однак доказів того, що дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль, вплинула на стан його здоровя ОСОБА_4 не надав і в самій позовній заяві зазначену обставину не обґрунтував.

Крім того, стягуючи з відповідача 10 000грн. на відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував розяснень, даних у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно з якими суд мав зясувати не лише в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому моральну шкоду, а й з чого він при цьому виходить.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на вищезазначені вимоги закону та з урахуванням обставин у справі колегія суддів вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачу має бути зменшений до 5 000грн., що буде достатньою компенсацією за пережитий позивачем нервовий стрес, відновлення рівноваги та неможливість користуватися автомобілем.

Отже, постановлене судом першої інстанції рішення підлягає зміні.

В іншій частині судове рішення не перевірялося, оскільки сторонами не оскаржувалося.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовільнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 21 червня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 10 000грн. на відшкодування моральної шкоди змінити, зменшивши вказану суму до 5 000грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Г.В.Семиженко

Судді: Г.Є.Лісова, Л.П.Прокопчук

Копія вірна ОСОБА_6