Справа №2-4-1003/10 04.11.2010 04.11.2010 04.11.2010
Справа № 22ц-7943/10 Головуючий у 1-й інстанції Ямкова О.О.
Категорія 54 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

4 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Бобуйок І.Ф.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення

Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2010 року

за позовом

комунального підприємства «Автотрансобслуговування» Миколаївської обласної ради (далі КП «Автотрансобслуговування») до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2010 року КП «Автотрансобслуговування» звернулося з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування 12974 грн. 69 коп. майнової шкоди, завданої підприємству під час коли він тимчасово виконував на підприємстві обовязки начальника. Вказана сума була переплачена підприємством відповідачу в якості заробітної плати внаслідок його ж дій від імені підприємства. В період з червня 2008 року по лютий 2009 року відповідач, діючи від імені підприємства видавав необґрунтовані накази про нарахування основної та додаткової заробітної плати, що й призвело до вказаних збитків.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2010 року позов задоволено частково. З відповідача на користь позивача стягнуто 4819 грн. 65 коп. майнової шкоди та 171 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. На думку апелянта, висновки суду про зайву виплату заробітної плати з його вини як керівника, та наявність шкоди для підприємства суперечать обставинам справи та вимогам матеріального права.

Представник позивача, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити рішення суду без змін.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови Миколаївської обласної державної адміністрації № 48-рк від 4 березня 2008 року на ОСОБА_3 з 4 березня 2008 року тимчасово покладено виконання обовязків начальника КП «Автотрансобслуговування», на період до призначення керівника в установленому законом порядку. Розпорядженням тієї ж посадової особи за № 32-рк від 24 лютого 2009 року, ОСОБА_3 звільнено від виконання вказаних обовязків.

Порядок встановлення оплати праці керівника підприємства встановлювався статутними документами підприємства. Відповідно зі статутом підприємства в редакції на час працевлаштування позивача (п.6.5.4.), умови оплати праці та матеріального забезпечення начальника підприємства встановлював від імені замовника керівник апарату облдержадміністрації. А згідно зі зміненою 14 жовтня 2008 року редакцією вказаного статуту, п.7.3, умови оплати праці та матеріального забезпечення директора підприємства встановлювалися контрактом.

Незважаючи на вимоги корпоративних правових актів відповідач, виконуючи обовязки начальника КП «Автотрансобслуговування», не вжив заходів для належного оформлення документів про оплату праці керівнику підприємства. Це призвело до зайвих витрат коштів на оплату праці йому як працівнику підприємства та сплати коштів у відповідні фонди, а всього до переплати 12974 грн. 69 коп.

За такого, суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.132 КЗпП України стягнув з відповідача на користь підприємства середній заробіток в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої підприємству.

Доводи в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Так, відповідач посилається на колективні договори. Колективними договорами на 2007 2008, 2009 роки (з додатками) встановлюється порядок формування та види заробітної плати. Порядок оплати керівника підприємства в договорах не вказано. Такий порядок визначено, як вказано вище в статутних документах.

Щодо попереднього керівника, то його оплата праці визначалася саме контрактом.

У звязку з викладеним вказівки відповідача на штатні розписи не можуть вважатися належною підставою для виплати надбавки та премії керівнику. Тим більше, що відповідач, працевлаштувавшись на роботу в березні 2008 року, затвердив штатний розпис з 1 березня 2008 року. Тоді як знаючи про правові підстави виплати додаткової заробітної плати керівнику комунального підприємства, повинен був узгодити таке питання з особою, яка призначила його виконувати обовязки.

Посилання апелянта на постанову Кабінету Міністрів України № 859 від 19 травня 1999 року не спростовує висновки суду. Вказана постанова (п.1) не встановлює, а надає право керівникам органів виконавчої влади встановлювати надбавку за інтенсивність праці. В даному випадку надбавка повинна була встановлюватися в порядку передбаченому статутними документами.

Також безпідставні твердження апелянта про відсутність майнової шкоди підприємству. Вони суперечать висновкам Контрольно ревізійного управління в Миколаївській області, викладеним в акті від 15 червня 2009 року. Вказаний акт не скасовано та не оспорено заінтересованими особами (а.с.20-30).

За викладеного, лист відповідь керівника вказаного управління від 30 березня 2010 року на звернення ОСОБА_3 про можливість не ставити питання про стягнення коштів з відповідача, не звільняє останнього від матеріальної відповідальності. За висновками організації та її ж листами на адресу КП «Автотрансобслуговування», Контрольно ревізійне управління навпаки рекомендує керівництву підприємства вжити заходів для відшкодування шкоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: