Лисичанський міський суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2010 року

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Дьоміновій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Лисичанська міська рада про визнання факту спільного проживання,

встановив:

заявитель звернувся з заявою до суду про визнання факту спільного проживання посилаючись на те, що 22 квітня 2004 року помер його батько ОСОБА_2, 15 жовтня 2005 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті яких відкрилась спадщина , яка складається з квартири 42 в будинку 3 кв. Жовтневої революції в м. Лисичанську, яка належала батьками на підставі свідоцтва про право спільної сумісної власності , виданого 06.05.1994 року Фондом міського комунального майна. Батьки заповідали цю квартиру йому, оформивши заповіт 14.10.1994 року, який не змінений та не відмінений. На час відкриття спадщини він проживав разом з батьками, бо вони були хворими, доглядав за ними та поховав, мешкає в цій квартирі, сплачує за комунальні послуги, уклавши договір на реструктуризацію з тепломережею. Інших спадкоємців немає. Вважає, що він прийняв спадщину , тому просив визнати факт спільного проживання.

У судове засідання позивач не зявився.

Представник заявителя ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у заяві, на підтвердження яких надала суду відповідні докази.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Суд досліджує надані докази:

Копія свідоцтва про народження, копії свідоцтв про смерть, копії заповіті, довідка ЖЕК, довідка паспортної служби, довідка БТІ, копія свідоцтва про право власності на житло.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кожна окремо, показали, що ОСОБА_7 проживав разом з батьками ОСОБА_2, померлим у 2004 році та матірю ОСОБА_3, померлою у 2005 році, при їх житті доглядав за ними, а після їх смерті продовжує проживати в квартирі 42 будинку 3 кв. Жовтневої революції в м. Лисичанську.

Суд, заслухавши пояснення представника заявителя , свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_7 ( а.с.5). 14.10.1994 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приватизували квартиру 42 в будинку 3 по кв. Жовтневої революції в м. Лисичанську ( а.с.13), яку заповідали заявителю (а.с.8-9). Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили, що заявитель проживав разом з батьками в м. Лисичанську до їх смерті, таким чином встановлений факт спільного проживання заявителя разом з матірю ОСОБА_3 по день її смерті 15.10.2005 року.

Відповідно до ст.. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмочу від неї. .

На підставі ст. 1268 ЦК України, керуючись ст. ст.10, 11,212-215, 218, 256 ЦПК України,

вирішив:

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_7 та його матері ОСОБА_3 до дня її смерті, тобто до 15 жовтня 2005 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя: