Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (вступна та резолютивна частини)

8 листопада 2010 року

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Федорової Н.О. секретаря - Кузьминчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул та моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи, що на виготовлення повного рішення суду може бути витрачений значний проміжок часу, пов'язаний з обгрунтуванням доводів сторін, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

А тому, керуючись ст. 235 КЗпП України, ст.ст10, 60, 88, 212-215, п.4 ст. 367 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді інженера-конструктора 1 категорії Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства.

Стягнути з Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства на користь ОСОБА_1 3701 грн. 10 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства на користь ОСОБА_1 500 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інженера-конструктора 1 категорії Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя:

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2010 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Федорової Н.О. секретаря - Кузьминчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул та моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона з 19.05.2005 року працювала в Шепетівському комунальному архітектурно- планувальному підприємстві на посаді інженера-проектувальника першої категорії. З 27.02.2008 року була переведена на посаду інженера-конструктора першої категорії на цьому ж підприємстві. 28 липня 2010 року її було звільнено з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штатів. Вважає дане звільнення незаконним з наступних підстав.

Так, наказ про скорочення штату та чисельності на даному підприємстві не видавався. Також було відсутнє техніко-економічне обгрунтування на скорочення посад чи штату працівників. Крім того, враховуючи, шо дане підприємство є власністю територіальної громади в особі Шепетівської міської ради, то скорочення штату на даному підприємстві повинно було бути погоджено з даним органом місцевого самоврядування. Разом з тим, її було звільнено без будь-якого обґрунтування необхідності скорочення штату на даному підприємстві та без погодження таких дій з Шепетівською міською радою. Основною ж причиною такого звільнення стали неприязні стосунки, які виникли з бувшим директором підприємства - ОСОБА_2 А тому, просить поновити її на посаді інженера-конструктора першої категорії Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути матеріальну шкоду в розмірі 1000 грн., завдана лікуванням у зв'язку з отриманим стресом після незаконного звільнення, та 7000 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримала та підтвердила обставини, викладені в ньому.

Представник відповідача - директор Шепетівського комунального архітектурно- планувального підприємства ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що як у липні 2010 року, так і на даний час, підприємство знаходилось у важкому матеріальному становищі. У зв'язку із світовою економічною кризою та малими статками громадян України, останні фактично перестали будуватись. А тому, підприємство майже припинило отримувати замовлення на проекти будинків та інших споруд. Крім того, мало велику заборгованість із заробітної плати, комунальним та іншим платежам. А тому, в травні 2010 року трудовим колективом було прийнято рішення про скорочення однієї посади, а саме: посади інженера-конструктора. Дану посаду обіймала позивачка, яка виконувала не складні проекти. Останню було повідомлено за 2 місяці про наступне звільнення - 17 травня 2010 року, а 28.07.2010 року ї"ї було звільнено у зв'язку із скороченням штату. Цього ж дня вона відмовилась отримати трудову книжку, пояснивши великою заборгованістю підприємства перед нею по заробітній платі. В серпні отримавши всю заборгованість, забрала трудову книжку. Вважає, що при звільненні позивачки були дотримані всі норми КЗпП України та підстави для її поновлення на роботі відсутні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з П.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів» розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника.

Як встановлено в суді, 19 травня 2005 року позивачка ОСОБА_1 була прийнята на роботу до Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства (далі ШКАПП) на посаду інженера-проектувальника, а 7 лютого 2008 року - переведена на посаду інженера-конструктора першої категорії на цьому ж підприємстві.

Упродовж роботи на підприємстві у ОСОБА_1 склались неприязні відносити з бувшим директором ШКАПП - ОСОБА_2 люк Т.В.

У зв'язку з цим, 17 травня 2010 року ОСОБА_2 на загальних зборах трудового колективу ШКАПП запропонувала скоротити штат підприємства, звільнивши ОСОБА_1 При цьому обґрунтувала це зменшенням обсягу робіт на підприємстві та прийняттям її на роботі пізніше ОСОБА_4

Цього ж дня позивачка була письмово повідомлена про її звільнення через 2 місяці у зв'язку із скороченням штатів.

На підставі наказу № 39 по підприємству ОСОБА_1 було звільнено з роботи по скороченню штатів на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України 28.07.2010 року після закриття листка непрацездатності.

Разом з тим, відповідно до п. 1.4, 5.2. Статуту Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства, затвердженого рішенням № 36 від 07.12.2006 року X сесії міської ради 5 скликання та зареєстрованого в державному реєстрі 15.12.2006 року, власником даного підприємства є територіальна громада міста в особі органа місцевого самоврядування Шепетівської міської ради. Підприємство, за попереднім погодженням з першим заступником міського голови, визначає структуру управління, встановлює штати.

Як вбачається з матеріалів справи та показів свідка ОСОБА_2, скорочення штату підприємства попередньо не погоджувалось з першим заступником міського голови. Не надав доказів про це і відповідач у судовому засіданні, не здобуто таких і судом. Отже, під час скорочення штату ШКАПП, ОСОБА_2 самостійно в порушення норм Статуту підприємства був скорочений його штат, що призвело до незаконного звільнення позивачки ОСОБА_1. Отже, остання підлягає поновленню на роботі з дня незаконного звільнення, а саме: з 28.07.2010 року.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на рішення трудового колективу щодо скорочення штату підприємства, оскільки у відповідності до п.5.6. Статуту-трудовий колектив немає повноважень на вирішення таких питань.

Також суд не бере до уваги і інші причини скорочення штату, на які посилається відповідач, обґрунтовуючи свої заперечення на позов, оскільки незалежно від вищевказаного, порушена сама процедура скорочення штату підприємства.

Відповідно до Ч.5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

На виконання даної норми, суд вважає за необхідне допустити рішення про поновлення позивачки на роботі до негайного виконання.

Також відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Як вбачається з довідки, виданої директором комунального архітектурно-планувального підприємства 05.11.2010 року за № 54, заробітна плата ОСОБА_1 за два останні місяці роботи перед звільненням складає: за травень 2010 року - 890 гри. 45 коп., за червень 2010 року - 1 036 грн. 33 коп. Враховуючи, що травень мав 17 робочих днів, а червень 21, то всього дані місяці складають 38 днів. Отже середньоденний заробіток ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням становив 50 грн. 70 коп. ((890 грн. 45 коп. + 1036 грн. 33 коп.) = 1926 грн. 78 коп. : 38 робочих днів = 50 грн. 70 коп.) Враховуючи вищевикладене, середній заробіток за вимушений прогул позивачки становить З 701 грн. 45 коп. ((З робочих дні липня + 21 робочий день серпня + 22 робочих дні вересня + 21 робочих дні жовтня + 6 робочих днів листопада) = 73 робочих дні х 50 грн. 79 коп. = 3701 грн. 45 коп.)., який підлягає стягненню з відповідача.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої їй у зв'язку з лікуванням отриманого стресу від незаконного звільнення, суд вважає в них відмовити, оскільки останньою не доведено причинного зв'язку вказаних нею хвороб з незаконним звільненням. Крім того, як вбачається з долучених до матеріалів справи документів, позивачка і раніше хворіла на гастрит, анемію тощо.

В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди .в розмірі 7000 грн., суд вважає за необхідне задовольнити її частково, а саме: в розмірі 500 гри., що відповідає принципам розумності, справедливості та достатньо компенсує понесені позивачкою переживання та страждання.

А тому, керуючись ст. 235 КЗпП України, ст.ст10, 60, 88, 212-215, п.4 ст. 367 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді інженера-конструктора 1 категорії Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства.

Стягнути з Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства на користь ОСОБА_1 3701 грн. 10 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства на користь ОСОБА_1 500 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інженера-конструктора 1 категорії Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя:

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Федорової Н.О., секретаря - Кузьминчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул та моральної та матеріальної шкоди,

встановив:

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 08.11.2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Поновлено і'ї на посаді інженера-конструктора 1 категорії Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства. Стягнуто з Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства на користь ОСОБА_1 3701 грн. 10 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто з Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства на користь ОСОБА_1 500 грн. моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інженера-конструктора 1 категорії Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства допущено до негайного виконання.

Однак, при постановленні даного рішення, судом не вирішено питання про судові витрати.

А тому, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення, яким стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Виходячи з наведеного, керуючись п.4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Доповнити резолютивну частину рішення Шепетівського міськрайсуду від 8 листопада 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул та моральної та матеріальної шкоди, вказавши: стягнути з Шепетівського комунального архітектурно-планувального підприємства на користь держави 8 грн. 50 коп. державного мита, та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Шепетівським міськрайсудом.

18 листопада 2010 року

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області протягом п'яти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайсуд.

Суддя: