Справа № 2-1712/10
Провадження № 2-1712/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2010 м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді - Щербини С.В.,

при секретарі - Лясковській ГЛ., Горта О.М.,

за участю представника позивача - адвоката Князева В.С. та представника відповідача - адвоката Морозенко Е.Г., представників служби у справах дітей адміністрації заводського району м.Миколаєва - Харківської О.В., Панасюк A.C., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_5 до ОСОБА_6, служби у справах дітей адміністрації Заводського району виконкому миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, та об'єднаними в одне провадження цивільними справами за позовами:

ОСОБА_21 третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_9 до ОСОБА_5 третіх осіб служби у справах дітей адміністрації Заводського району виконкому миколаївської міської ради про відібрання дітей, визначення їх місця проживання та стягнення аліментів;

ОСОБА_7, ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні свого права на спілкування з онуками, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2009 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, служби у справах дітей адміністрації Заводського району виконкому Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів.

Позивач зазначив, що перебував в шлюбі з відповідачкою з 2003 року до червня 2007 року, коли їх шлюб було розірвано за рішенням суду. Вони мають двох дітей: сина ОСОБА_10 1997 року народження та доньку ОСОБА_11 2004 року народження.

Після розірвання шлюбу, відповідачка виїхала на постійне місце проживання до м. Херсон, де створила нову сім'ю а він залишився проживати з обома дітьми. Які проживають в належній йому квартирі за адресою АДРЕСА_1, де вони мають кожен свою кімнату та необхідні об лаштунки для навчання духовного і фізичного розвитку.

Стверджуючи, що діти мають гарні умови для проживання, він має достатній рівень освіти та життєвого досвіду, позивач з посиланням на положення ст. 161 СК України просив суд визначити місцем проживання дітей разом з батьком в АДРЕСА_2. Крім того посилаючись на положення ст.. 180 СК України, позивач просив суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей до їх повноліття в розмірі V* частини всіх видів її заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

В вересні 2009 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні свого права на спілкування з внуками, в якому зазначили, що їх донька ОСОБА_6 дійсно перебувала в шлюбі з ОСОБА_5, від якого вони мають сумісну дитину ОСОБА_11, 2004 року народження, та усиновленого відповідачем в 2006 році ОСОБА_22, 1997 року народження. Підтвердили, що після розлучення ОСОБА_5 і ОСОБА_6 остання та її діти проживали разом з ОСОБА_5, в м. Миколаєві за адресою - АДРЕСА_3.. Але

після чергової сварки, яка мала місце 19 січня 2009 року, та у період в ОСОБА_6, відповідач змінив замки на вхідних дверях до квартири та ка заперечував проти її проживання в цій квартирі. Він також став перешкоджати та їм вільно спілкуватися з дітьми, мати з ними побачення, приймати вихованні. Посилаючись на положення ст.ст. 257, 263 СК України, позивачі постановити рішення яким зобов'язати відповідача усунути перешкоди в з ' прав по вихованню внуків ОСОБА_11 2004 року народження та ОСОБА_13 1997 року народження.

В жовтні 2009 року до суду звернулася ОСОБА_6 з позовом до ОСОБА_11 визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, в якому заз зазначене позивачем житло в АДРЕСА_4, є її власністю, де вона проживала разом з дітьми навіть після розлучення з ОСОБА_11 подальшому, у зв'язку з часто виникаючими між ними сварками вона виїх поїхала до м. Херсон та разом з дітьми прописалася за адресою АДРЕСА_6 В подальшому ОСОБА_5, діючи не правомірно, забрав дітей та став в місце проживання самостійно. Вона, на протязі довго часу, фактично можливості навідь побачитися з дітьми, а діти на її думку позбавлені материне та піклування.

Також посилаючись на положення ст.ст. 160, 180 СК України, та ствер має всі належні умови для утримання та виховання дітей і зможе забезпе необхідним, має стабільний дохід, достатній для утримання дітей просила су їх місце проживання разом з матір'ю та стягнути з відповідача аліменти на їх розмірі % частини всіх видів його заробітку та доходів, але не менше 30% п мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Усі справи ухвалою суду об'єднані в одне провадження.

В судове засідання позивач не з'явився, його представник, заявле вимоги підтримав, підтвердив викладені в позові обставини та просив задовольнити, уточнивши свої позовні вимоги заявою від 29 травня 2009 року, визначити місце проживання дітей разом з батьком без зазначення конкретної Щодо заявлених вимог ОСОБА_12 та ОСОБА_9 про усунення здійсненні свого права на спілкування з внуками та ОСОБА_6 визнач проживання дітей та стягнення аліментів не висловився, оскільки неодноразо засідання не з'явися.

ОСОБА_9 заявлені ним позовні вимоги підтримав, підтвердив в позові обставини, просив суд позов задовольнити.

ОСОБА_12, в судове засідання не з'явилася надавши суду заяву п справи в її відсутність з проханням про задоволення позову.

ОСОБА_6, як відповідач за первісним позовом ОСОБА_5, позо останнього не визнала, посилаючись на те, що відповідач, у зв'язку з його роботи не може самостійно займатися вихованням дітей тому вимушений зве допомогою до сторонніх людей, утримувати дітей в оздоровчих центрах. Також припущення, що своєю поведінкою ОСОБА_5 негативно впливає на психоло ' дітей, формує в них невірні поняття про істинні цінності, нав'язуючи їм, що метою життя є заробляння грошей та їх витрачання. Крім того зазначи теперішній час ОСОБА_5 не є батьком неповнолітнього ОСОБА_14, оскіль суду про його усиновлення скасовано, а біологічний батько поновлений в пр дитини, у зв'язку з чим просила суд в задоволені його позову відмовити в повно Заявлені нею позовні вимоги підтримала, підтвердила викладені в позові та просила суд позов задовольнити, доповнивши свої вимоги, просила суд з п на положення ст.ст. 151, 163, 157 СК України та положення Декларації прав 20.11.1959 року відібрати від ОСОБА_5 неповнолітніх ОСОБА_11, народження та ОСОБА_14, 1997 року народження та передати

визначити місце проживання дітей разом з матер'ю, стягнути з відповідача аліменти та судові витрати.

Представник органу опіки і піклування надав суду листа зі змісту якого випливає, що оскільки діти на теперішній час не проживають на території Заводського району, будь- який висновок про те з ким мають проживати діти зробити не можливо, а тому просив суд винести рішення на власний розсуд.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.10.2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сумісну дитину - ОСОБА_11, 2004 року народження та сина ОСОБА_14, 1997 року народження. Останній відповідно рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 29.11.2006 року, усиновлений ОСОБА_5

28 жовтня 2009 року, ухвалою того-ж суду, рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 29.11.2006 року, щодо усиновлення ОСОБА_5 неповнолітнього ОСОБА_14 1997 року народження, скасовано за ново виявлених обставин.

При повторному розгляді, рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.12.2009 року заява ОСОБА_5 про усиновлення ОСОБА_14, 1997 року народження задоволена.

Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Херсонської області від 04.03.2010 року, рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.12.2009 року скасовано та ухвалено нове рішення яким в задоволені позову ОСОБА_5 про усиновлення, відмовлено за безпідставністю.

11 червня 2010 року, ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, касаційна скарга ОСОБА_5 відхилена, а рішення апеляційного суду Херсонської області від 4 березня 2010 року залишено без змін.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_14 від 25.12.2009 року, його батьком є ОСОБА_15.

Оскільки в контексті норм СК України, право на визначення місця проживання дитини мають лише батьки /ст. 160 СК України/, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5, щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_14, 1997 року народження разом з ним, безпідставними та такими що не підлягають задоволенню, оскільки він не є батьком хлопця.

Відповідно до ст.151 СК України, переважне право перед іншими особами на виховання дитини мають батьки.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою.

Згідно ст. 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

Таким чином, враховуючи встановленні судом обставини, а саме те, що незважаючи на рішення судів, щодо відмови ОСОБА_5, в усиновленні неповнолітнього ОСОБА_14, останній утримується ним без будь-якої законної підстави, суд вважає вимоги ОСОБА_6 щодо відібрання ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3, суд вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_5 на час постановляння рішення не є батьком цієї дитини, а спір щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, може бути вирішений лише між батьками. ОСОБА_5 є сторонньою особою, яка не має жодного права щодо цієї дитини.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_5, що до визначення місця про неповнолітньої ОСОБА_11, 2004 року народження разом з ним, суд вважає безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8 є донькою ОСОБА_21 т ОСОБА_16. Братом ОСОБА_11 є ОСОБА_14.

Обидві дитини були зареєстровані в м.Миколаєві за адресою - вул..Біла де мали власні кімнати облаштовані необхідними меблями, речами, є багато ігр різного віку.

Як випливає з наданих позивачем документів в тому числі і постанов про порушенні кримінальної справи від 31.07.2009 року, після розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в наслідок систематично виникаючих сварок, коли ос деякий час виїхала до м. Херсон до свої батьків, діти залишилися прожива батьком. Доглядом за малолітніми дітьми, коли вони перебували в м. займалася стороння особа - ОСОБА_17. Тривалий час /з квітня 2009 року 2009 року/ в тому числі і під час проведення навчання в тпколі яку відвідув ОСОБА_14, діти перебували в дитячому таборі „Артек".

В подальшому місце проживання дітей неодноразово змінювалося, за даними, діти проживають разом з батьком в м. Києві.

Відповідно до ст. 161 СК України, спір між батьками, щодо визнане проживання дитини вирішується судом. Під час вирішення спору щодо місця п малолітньої дитини, беруться до уваги - ставлення батьків до викон батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік ди її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження ставлення до викон батьківських обов'язків, ні особистої прихильності дитини до нього, а ні д здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідачка ОСОБА_6, має постійне місце проживання в м житловий будинок, який належить їй на праві власності. Має постійне місце стабільний дохід.

Відсутність позивача в судовому засіданні та ненадання ним обгрунтування заявлених вимог, а саме не повідомлення суду, про тепер-' проживання дітей, не надання відповідних висновків органів опіки, та експерта розцінюється судом як не доведеність позовних вимог, у зв'язку з чим, суд пр переконання, що заявлений ОСОБА_5 позов, щодо визначення місця неповнолітньої ОСОБА_11 разом з ним задоволенню не підлягає. В' підлягає задоволенню і його позов в частині стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_20

Враховуючи все вище викладене, а саме те, що на протязі більш ніж о мати дітей, яка не позбавлена батьківських прав, вимушена звертатися до різі приводу захисту своїх прав і прав її неповнолітніх дітей, та абсолютно позб на спілкування з дітьми, з урахуванням віку дитини та інших обставин, в інтересів дитини, враховуючи, що позивачка на теперішній час має пос_: проживання, стабільний дохід, суд виходячи з положень ст.ст. 141, 161 С принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, відповідно до пол дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує к порозуміння, вона має зростати під опікою та під відповідальністю своїх батькі якому випадку, в атмосфері кохання та моральної і матеріальної безпечності, дитина не може, крім тих випадків, коли маються виключні обставини, бути ро матер'ю, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_6 про визначення місця і ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матер'ю ОСОБА_8 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволе

Щодо позовних вимог про відібрання малолітньої ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 від батька ОСОБА_5, суд вважає їх таким, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків, щодо дитини. Крім того ОСОБА_5, є батьком малолітньої ОСОБА_11, проживання якої з батьком не суперечить чинному законодавству, а саме вимогам ст. 163 СК України, оскільки батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ним. Крім того, оскільки раніше спір між сторонами щодо визначення місця проживання дитини не вирішувався ні судовими органами ні органами опіки та піклування, тому на теперішній час вирішення вимоги ОСОБА_6 про відібрання ОСОБА_11 від її батька є передчасним.

Відповідно до ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частині від доходу її матері /батька/.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог ОСОБА_6 щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_11 2004 року народження разом з нею, з відповідача на її користь підлягають стягненню кошти на утримання дитини /аліменти/, у зв'язку з чим, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_6 що до стягнення аліментів з ОСОБА_5 на її користь на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_11, 2004 року народження до її повноліття в розмірі % частини всіх видів заробітку доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про відібрання дитини і повернені її тому, з ким вона проживала, у зв'язку з чим рішення суду щодо відібрання ОСОБА_14 1997 року народження підлягає негайному виконанню.

Позовні вимоги ОСОБА_12 та ОСОБА_9, про усунення перешкод у здійсненні своїх прав по спілкуванню зі своїми внуками та прийняті участі у їх вихованні, суд вважає обґрунтованим відповідно до положень ст. 257 СК України, оскільки факт здійснення першкод у їх спілкування знайшов своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню понесені нею та підтверджені судові витрати в сумі 30 гривень судового збору та 120 гривень витрат на ІТЗ, а також 6810 гривень витрат на правову допомогу, витрати пов'язані з явкою до суду в розмірі 199 гривень 95 копійок, та витрати непхідні для розгляду справи в розмірі 395 гривень.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 208, 209, 212-215, 226, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 - відмовити.

Позов ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матір'ю ОСОБА_6 за її місцем проживання.

Відібрати неповнолітнього ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5 від ОСОБА_5 та повернути його матері ОСОБА_6, яка проживає в АДРЕСА_5.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення в цієї частині допустити до негайного виконання.

Позов ОСОБА_7 та ОСОБА_9 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_5, усунути перешкоди ОСОБА_7. ОСОБА_9 у здійсненні своїх прав по спілкуванню зі внуками ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_19,ІНФОРМАЦІЯ_5 та приймати участь у їх вихованні.

Стягнути з ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_9 рої Кірнасівка Тульчинського району Вінницької області на користь ОСОБА_20 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1А части з усіх видів заробітку (доходів), менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.1 року і до її повноліття.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про відібрання від ОСОБА_11: малолітньої ОСОБА_11 - відмовити.

Рішення набуває законної сили протягом 10 днів з дня його проголошення бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в строк та п встановленому ст. ст. 294, 296 Ц ПК України .

Судья: підпис: С.В.Щербина