Московський районний суд м.Харкова
Справа №2-1910/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2010 р Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Погасій О.Ф. при секретарі Щегульній Г.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ВАТ ВТБ Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 простягнення заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 7567,75 гри. Також просить стягнути сплачений судовий збір в сумі 75,68 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Пояснив, шо 20 грудня 2007 р. між позивачем та ОСОБА_1 був отпадений кредитний договір №147Ф-СК, згідно якого відповідачу був наданий кредит в сумі 10000.00 гривень. Вказані грошові кошти було надано відповідачу строком на 18 місяців до 20 червня 2009 року, зі сплатою відсотків за використання кредиту у розмірі 30 % річних.

Відповідно до умов Кредитного договору відповідач зобовязався щомісячно сплачувати кредит в терміни, що встановлені графіком погашення кредиту, а також сплачувати відсотки згідно кожного місяця - в розмірі, нарахованому банком за попередній місяць.

Відповідач не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором станом на 07.10.2009 року прострочена заборгованість становить 6499,99 грн., пеня - 1067,76 грн.

Відповідач позов визнав, неналежне виконання ним умов кредитного договору пов'язане із погіршенням майнового стану та настанням світової фінансової кризи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, дослідивши надані суду докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20 грудня 2007 року між ВАТ ВТБ Банк та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №147Ф-СК, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 10000,00 грн., строком на 18 місяців до 20.06.2009 року, відсотки за користування кредитом - 30 відсотків річних.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязувався щомісячно, у встановлені договором строки здійснювати повернення частини кредиту відповідно до Додатку №1 до кредитного договору, а також сплачувати нараховані відсотки за використання кредиту.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн. Видані 20 грудня 2007 року відповідачеві, що підтверджується випискою з особового рахунку №ТІ1.9709.30001.980 від 20 грудня 2007 року.

Починаючи з листопада 2008 року відповідачем систематично не виконувалися зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредиту та відсотків за його використання.

Станом на 07.10.2009 року прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором становить 6499,99 грн.

Відповідно до п.п.9.1,9.2 Кредитного договору у разі несвоєчасного повернення кредиту позичальник зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 відсотків річних від простроченої суми, у разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення виконання.

Станом на 07.10.2009 року розмір пені за кредитним договором складає 1067,76 грн.

Відповідно до СТ..1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити відсотки.

Згідно ч.І ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.І ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.І ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами ч.І ст.610 ЦК України порушення зобовязання.

Згідно ст.,611 ЦК України передбачено сплату неустойки як правовий наслідок порушення зобовязань, встановлених договором.

Згідно платіжних доручень, що знаходяться у справі, позивачем при подачі позову до суд був сплачений судовий збір у сумі 75,68 грн. та витрати на інформаційне-технічне

забезпечення у сумі 120,00 грн.

В силу ч.І ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вкладеного та керуючись ст.ст. 526,530,533,543,554,1050,1054 ЦК України, ст 10,11,60,88,169,209,212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) на користь відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі відділення «Харківська регіональна дирекція» ВАТ ВТБ Банк заборгованість у розмірі 7567,75 гривень, держмито у розмірі 75,68 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 гривень, а всього 7763,43 гривень (сім тисяч сімсот шістдесят три гривень 43 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-тиденний термін з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя О.Ф. Погасій