Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-915/2010
25 січня 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
Головуючого-судді Казака С.Ю.
при секретарі Бабка Г.Г.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання місця проживання малолітньої дитини,-
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 01.04.2000 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб у Відділі РАГС Кіровського району м.Дніпропетровська, актовий запис №64. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.11.2004 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу вони мають дитину доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є громадянкою США. Після повернення на Україну в 2004 році, він з відповідачкою проживав окремо та весь цей час забезпечував дитину, й по сьогоднішній час являється єдиним її піклувальником. З липня 2008 року дитина проживає разом з ним у США, куди вона виїхала за письмовим дозволом відповідачки від 07.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Під час спільного проживання відповідачки з дитиною, що тривало до липня 2008 року, він був єдиним джерелом її прибутку, оскільки ОСОБА_3 не працювала. Він постійно висилав грошові кошти на утримання дитини, але вислані гроші не йшли на утримання дитини, оскільки у дитини спостерігалась затримка фізіологічного розвитку, що підкреслює той факт, що мати дитиною не займалась. Після переїзду доньки до США, він був вимушений звернутись до лікарів за допомогою, оскільки дитина потребувала не лише їх допомоги для покращення свого здоровя, а й допомоги психолога, після нанесення психологічних травм матірю. Лише рік тому дівчинка змогла оговтатись після жаху, який її оточував за період проживання разом із матірю та почати жити спокійним життям. Він має постійну роботу та постійний заробіток за кордоном, що підтверджується довідкою даною з місця роботи. Донька навчається у школі, успішно закінчила перший клас у минулому році та не хоче повертатись до матері. З огляду на ситуацію, що сталась між ним та відповідачкою, було подано позов до Окружного суду графства Кук, штат Іллінойс, яким було винесено рішення, яке вступило в законну силу 22.05.2009 року, щодо розірвання шлюбу укладеного з відповідачкою, надання права про піклування неповнолітньої дитини та назначене повне опікунство та проживання за позивачем. На підставі цього, просив суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, разом з батьком.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та, посилаючись на викладені в позовній заяві підстави, просила суд задовольнити її в повному обсязі.
Відповідачка в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що справу необхідно розглядати за відсутності відповідачки у заочному порядку.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.04.2000 року, зареєстрованому у Відділі РАГС виконкому Кіровської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №64 (а.с.8).
Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.11.2004 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9).

Від шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народилась у місті ОСОБА_6, графства Кук, штат Іллінойс та є громадянкою США (а.с.11).

Рішенням Окружного суду графства Кук, штат Іллінойс, яке набрало чинності 22.05.2009 року, право піклування за неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 та повне опікунство та проживання призначено за позивачем ОСОБА_2 (а.с.15).

Як вбачається з довідки навчально-виховного комплексу №148 «Планета Щастя» ОСОБА_4 відвідувала комплекс з вересня 2004 року по червень 2008 року. Оплата за перебування, навчання і харчування проводилась бабусею ОСОБА_7 (а.с.17).

Згідно медичної довідки ОСОБА_4 знаходилась під наглядом у лікаря-невролога з діагнозом затримка речового розвитку (а.с.18).

Згідно довідки з місяця роботи позивача від 17.08.2009 року, останній працює з 06.02.2001 року по теперішній час в компанії «Inforeach,Inc» на посаді старшого інженера-програміста (а.с.20).

Відповідно до довідки з місця навчання, ОСОБА_4 28.07.2008 року зарахована до Парк Ридж Межкультурної Монтессори школу, закінчила перший клас академічного року 05.06.2009 року та продовжує заняття (а.с.22).

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Як вбачається з матеріалів справи малолітня ОСОБА_4 з моменту народження до 2004 року проживала разом з батьками. Після приїзду на Україну в 2004 році та по 2008 рік проживала в м.Дніпропетровську разом з матірю відповідачкою ОСОБА_3

Остання належним чином свої батьківські обовязки не виконувала. Матеріально забезпечував дитину батько, а доглядом займалась бабуся ОСОБА_7 За час спільного проживання з матірю у дівчинки стали проявлятись симптоми психологічної травми, що супроводжувались депресією, соматичними скаргами, фобіями, страхом залишатись одною, а також мала місце затримка речового розвитку.

Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем довідками з місця навчання ОСОБА_4, медичною довідкою та висновками спеціалістів щодо стану здоровя та розвитку останньої (а.с.17,18,34-35).

З 2008 року та по теперішній час малолітня ОСОБА_4 постійно проживає з батьком в США, ходить до школи. Останній має постійне місце роботи, займається вихованням доньки, піклується про стан її здоровя, матеріально утримує, має житлові та матеріальні умови для виховання сина.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, а також того факту, що відповідачка належним чином свої батьківські обовязки по вихованню та утриманню дитини не виконувала, враховуючи наявність рішення Окружного суду графства Кук, яким право піклування за неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 та повне опікунство та проживання призначено за позивачем ОСОБА_2 та яке не протирічить нормам СК України, відповідачкою не оскаржувалось та 22.05.2009 року набрало чинності; дитина протягом тривалого часу проживає з батьком, знаходиться на його вихованні та утриманні, прихильна до нього, суд вважає, що залишення місця проживання разом з батьком буде відповідає інтересам останньої.

В звязку з чим, приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 визнавши місця проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з позивачем.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню сплачені останнім при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а всього 128 грн. 50 коп. судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160,161 Сімейного кодексу України, ст.ст.10.11,58-60,88,169,213-215,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання місця проживання малолітньої дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_2.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 сплачені останнім при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 128 грн. 50 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.Ю.Казак