Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого - судді Денисюка П.Д.,

при секретарі Якимовій В.В.,

з участю представника позивача - заступника начальника юридичного відділу філії «Північно-Західне регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Північно-Західне регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №Ф1-06/50859-182 від 22 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Банк «Фінанси та Кредит», звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно заборгованість за кредитним договором №Ф1-06/50859-182 від 22 грудня 2006 року у сумі 138351,86 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №Ф1-06/50859-182, відповідно до якого вона отримала кредит у сумі 15000 доларів США зі сплатою 10,5% річних зі строком повернення до 22 грудня 2016 року. Для забезпечення виконання кредитного договору також 22 грудня 2006 року був укладений договір поруки, згідно якого поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_2 виступила ОСОБА_4 Внаслідок неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором станом на 25 червня 2010 року у відповідача утворилася заборгованість на загальну суму 138351,86 грн., а тому її слід стягнути солідарно з боржника та поручителя ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 визнала позов частково, пояснила суду, що дійсно між ОСОБА_2 та позивачем був укладений кредитний договір, однак у зв'язку із скрутним матеріальним становищем повністю погасити кредитну заборгованість вона не має можливості. Просила зменшити розмір нарахованої пені

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подала.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом установлено, що 22 грудня 2006 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №Ф1-06/50859-182, відповідно до якого вона отримала кредиту сумі Г5000 доларів США зі сплатою 10,5% річних зі строком повернення до 22 грудня 2016 року.

Для забезпечення виконання кредитного договору також 22 грудня 2006 року був укладений договір поруки, згідно якого поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_2 виступила ОСОБА_4

З моменту отримання кредиту відповідач ОСОБА_2 не виконувала належним чином умови договору, кредит та відсотки за користування кредитом сплачував частково, внаслідок чого станом на 25 червня 2010 року у відповідача утворилася заборгованість по кредиту у сумі 90953,07 грн., відсоткам - у сумі 3426,31 грн., по комісії-1968,90 грн.

У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 549 ЦК України передбачає, що позичальник у разі порушення зобов'язання сплачує кредитору неустойку (пеню, штраф).

Відповідно до п.6.1. кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Сума нарахованої АТ «Банк «Фінанси та Кредит» пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків становить 42003,59 грн.

Однак, відповідно до ч. З ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

А тому, враховуючи скрутне матеріальне становище боржника ОСОБА_2, суд прийшов до висновку про необхідність зменшення розміру нарахованої позивачем пені до 4200,35 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню складає 100548,64 грн., з яких 90953,07 грн. - кредитна заборгованість, 3426,31 грн. -заборгованість щодо сплати відсотків, 1968,90 грн. - комісія, 4200,36 грн. - пеня.

Крім того, як убачається з п.п. 2.1., 2.2. договору поруки, поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 слід солідарно стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 1 00548,64 грн., а також судові витрати.

Керуючись ст.ст.549, 551, 611, 1054 ЦК України, ст.ст.88, 213-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 100548 (сто тисяч п'ятсот сорок вісім) гривень 64 копійки заборгованості за кредитним договором №Ф1-06/50859-182 від 22 грудня 2006 року, 1005 (одна тисяча п'ять) гривень 48 копійок в рахунок відшкодування судового збору та 120 (сто двадцять) гривень в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий