АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 1159 Головуючий суддя І інстанції Поліщук
Провадження № Суддя доповідач Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів - Котелевець А.В., Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Пуль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2009 року по справі за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Виконавчого комітету Московської в м. Харкові ради про визнання майна сумісною власністю подружжя, визнання права власності на самочиннозбудовану прибудову, визнання права власності в порядку спадкування за законом, припинення права власності на частку у спільному майні,

встановила:

В жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Виконавчого комітету Московської в м. Харкові ради про визнання майна сумісною власністю подружжя, визнання права власності на самочиннозбудовану прибудову, визнання права власності в порядку спадкування за законом, припинення права власності на частку у спільному майні.

На обгрунтування вказала, що з 1991 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4, від якого народила 12 лютого 1993 року сина - ОСОБА_5.

5 серпня 1994 року за сумісні кошти вони придбали квартиру № АДРЕСА_1, яку 15 серпня 1994 року обміняли на житловий будинок № 51 по вул. Брестській в м. Харкові. В будинку були зроблені відповідні переобладнання та самочинні прибудови, у звязку з чим вони звертались до Виконавчого комітету Московської в м. Харкові ради з відповідною заявою.

Після смерті ОСОБА_4 23 серпня 2007 року відкрилась спадщина на вказаний будинок. Спадкоємцями першої черги є вона, син ОСОБА_6 та доньки померлого від першого шлюбу - ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Усі спадкоємці за законом звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак спадщина не оформлена, оскільки відповідачки не визнають її право власності на 1/2 частину спірного будинку.

Посилаючись на вказані обставини, просила задовольнити позов, визнати будинок № 51 по вул. Брестській в м. Харкові сумісною власністю її та ОСОБА_4, за нею визнати право власності на 7/8 частин житла і на Ѕ частину самочинного будівництва, за ОСОБА_5 визнати право власності на 1/8 частину домоволодіння з припиненням права власності на 2/8 частини ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2008 позов залишений без руху з посиланням на невідповідність вимогам статей 119, 120 ЦПК України та наданням позивачці строку для усунення його недоліків.

Ухвалою судді цього ж суду від 27 листопада 2009 року позов повернутий з підстав, передбачених ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції, направити справу до того ж суду і постановити окрему ухвалу щодо порушення вимог закону суддею Поліщук Т.В.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із таких підстав.

Повертаючи позов, суддя суду першої інстанції виходив із того, що позивачка не виконала вимоги судді щодо усунення недоліків позову, зазначені в ухвалі від 27 жовтня 2008 року. Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини 2 статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

За змістом зазначеної норми саме позивач обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставин. Сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позов вимог не перешкоджає розгляду справи.

Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснив, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Як вбачається із матеріалів справи, позов ОСОБА_1 стосується розподілення спадщини, а саме - домоволодіння № 51 по вул. Брестській в м. Харкові - після смерті ОСОБА_4, померлого 23 серпня 2007 року. При цьому позивачка навела свої доводи щодо можливої належності їй на праві спільної сумісної власності Ѕ частини та 5/8 частин, як спадкоємиці першої черги, спірного майна з посиланням на норми матеріального права, а в якості додатку до позову подала, зокрема, копії технічного паспарту станом на 1994 рік, договору міни, свідоцтв про укладення шлюбу, народження та смерть.

В уточненому позові ОСОБА_1 зазначила, що довідка БТІ про належність житлового будинку № 51 по вул. Брестській в м. Харкові та відповідна технічна документація будуть надані в попередньому судовому засіданні після їх виготовлення 29 листопада 2009 року.

Що стосується довідки нотаріальної контори про звернення з заявами щодо прийняття спадщини або відмову від її прийняття, то позивачка мала намір заявити клопотання про витребування відповідних доказів після відкриття провадження у справі, під час попереднього судового розгляду.

В уточненому позові ОСОБА_1 зазначила ціну в розмірі 10 625 грн. 00 коп. і посилалась на те, що нею сплачено 250 грн. 00 коп. судового збору та 120 грн. 00 коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Вважаючи, що судові витрати сплачені не в повному обсязі, суддя в той же час не визначив їх розмір.

Вимога про незалучення в якості сторони по справі служби у справах дітей не ґрунтується на законі. Можливість заміни неналежного відповідача або притягнення другого відповідача передбачена ст. 33 ЦПК України. Це питання вирішується ухвалою суду, яка оформляється окремим документом і надсилається належному /другому/ відповідачу, що є підставою для його участі у процесі.

За таких обставин ухвала судді суду першої інстанції від 27 листопада 2009 року про визнання позовної заяви ОСОБА_1 неподаною і повернення її позивачці не є законною, вона підлягає скасуванню.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність постановления окремої ухвали щодо порушення вимог закону суддею Поліщук Т.В. не можуть бути прийняті до уваги. За статтею 211 ЦПК України окрема ухвала - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли виявленню порушення. Дана справа по суті не розглянута.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312 п. З, 313, 314 ч. 1 п. 6, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2009 року скасувати, передати питання на новий розгляд до того ж суду зі стадії відкриття провадження.

Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді