Справа №2-2622/2010р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010р. м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради, відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства, Треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, про визнання права власності на самовільно збудовані будівлі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним право власності на самовільно збудовані на території домоволодіння №3 по вул. Одеській в м. Бердянську будівлі : сарай літ. «Л» та пташник літ. «Д». Посилаючись на відсутність порушень будівельних, санітарних, пожежних норм та правил, а також на те, що власники сусідніх будинків не заперечують проти визнання за ним права власності на самовільні будівлі, просить задовольнити його позовні вимоги

Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Суду додатково пояснив, що на підставі договору дарування від 15.09.1995 року він набув право власності на житловий будинок №3 по вул. Одеській в м. Бердянську. Зазначений договір він зареєстрував в КПТІ тільки у листопаді 2009 року. На території цього домоволодіння знаходяться самочинно збудовані сарай літ. «Л» та пташник літ. «Д». Ці будівлі буди побудовані попереднім власником будинку ОСОБА_6 та його братами, які колись проживали в цьому будинку. Будівлі були збудовані без отримання дозволу на будівництво. Відповідно до технічного висновку та висновку протипожежного стану об'єктів були виявлені порушення норм розміщення будівель та протипожежні розриви між цими будівлями та сусіднім будинком № 4 по вул. Волгоградській в м. Бердянську. Зважаючи на те, що власники сусідніх будинків не заперечують проти визнання за ним права власності на ці будівлі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача - територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради у судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи без їх участі. Проти позову заперечує, посилаючись на те, що проведеною експертизою протипожежного стану виявлені порушення вимог діючих протипожежних норм та правил, а саме протипожежна відстань між самовільно збудованими пташником і сараєм та сусідніми будівлями по вул. Волгоградській,4 не відповідає нормативній. Крім цього при будівництві цих будівель були порушені норми їх розміщення, передбачені п.3.25 ДБН 360-92*. Позивачем також не надано висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи та висновку щодо відповідності самочинних будівель суспільним інтересам та генеральному плану забудови міста.

Представник відповідача - відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Треті особи ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 26). В попередньому судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення йому судової повістки.

Третя особа ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечує.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

15.09.1995 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_1 жилий будинок №3 по вул. Одеській в м. Бердянську, що підтверджується договором дарування від 15.09.1995 року, посвідченим державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 (а.с. 11-12). Зазначений договір дарування був зареєстрований КПТІ Бердянської міської ради тільки 19.11.2009 року, що підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно ( а.с. 13).

Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з самовільно збудованими будівлями перебуває, у власності територіальної громади м. Бердянська.

Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого КПТІ Бердянської міської ради 15.10.2009р. ( а.с.8-10) на території домоволодіння №3 по вул. Одеській в м. Бердянську виявлені самовільно збудовані будівлі пташник літ. «Д» (1950 року побудови) і сарай літ. «Л» (2001 року побудови).

З пояснень позивача ОСОБА_1 вбачається, що самовільно збудовані будівлі ним не будувалися, а будувалися попереднім власником будинку.

Статтею 105 ЦК Української РСР (1963р.), який діяв на час зведення самочинно збудованих будівель, було визначено, що господарські і побутові будівлі та споруди, зведені громадянином без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту, чи з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, за рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів зносяться громадянином, який провадив самовільне будівництво, або за його рахунок. Одержані при знесенні жилого будинку або частини його, господарських і побутових будівель та споруд будівельні матеріали залишаються у власності громадянина, який провадив самовільне будівництво.

З огляду на ст. 376 ЦК України ( 2003р.) право власності на самовільно збудовані будівлі може бути визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво, за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм та правил.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 прийнявши самочинно збудоване іншою особою нерухоме майна, не набув права власності на нього. А отже за таких обставин позивач не вправі ставити питання про захист права, якого він не набув.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_8 ( за довіреністю) заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення при будівництві самочинних будівель протипожежних норм та правил, будівельних норм розміщення будівель та відсутність висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи та висновку щодо відповідності самочинних споруд суспільним інтересам та генеральному плану забудови міста.

Наявність зазначених порушень дійсно підтверджується технічним висновком КП «Архітектурно-планувальне бюро» Бердянської міської ради (а.с.21-22), експертним висновком протипожежного стану об'єкта (а.с.15).

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб ...

Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом даної норми закону відповідачем у справі повинна бути особа, яка порушує, не визнає або оспорює права, свободи чи інтереси позивача, і такі порушення, невизнання та оспорювання унеможливлюють в повній мірі реалізувати позивачеві свої права, свободи та інтереси. А позивачем - особа, яка здійснила самочинне будівництво.

Проте, в порушення вимог закону позивач в своєму позові не зазначив яким чином територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради чи відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства порушили, не визнали або оспорили права, свободи чи інтереси позивача, не вказав яким чином їх дії чи бездіяльність унеможливили в повній мірі реалізувати позивачеві своє право власності на самочинне будівництво.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на самовільно збудовані будівлі необхідно відмовити.

Керуючись ст. 105 ЦК Української РСР ( 1963р.), ст..ст. 3,15,60, 208, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя І.П. Прінь