Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-106/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Ходасевича О.В.,

при секретарі Ребізант Ю.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Кіровського району м.Дніпропетровська про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 із позовом до Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Кіровського району м. Дніпропетровська про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Між нею та відповідачем було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, пункт 2.1.2. якого передбачає, що відповідач надає комунальні та інші послуги за діючими розцінками і тарифами, в тому числі по обслуговуванню технічного обладнання квартири.

Свої обовязки по сплаті послуг по утриманню будинку та комунікацій позивачка виконує вчасно, тоді як відповідач свої обовязки виконувати відмовляється.

11.08.2006 р. позивачка звернулася в КЖРЕП та до її підвідомчої структури ЖЕК №1 телефоном, потім письмово з проханням встановити причину залиття її квартири та виконати ремонтні роботи по припиненню залиття. Але відповідач ніяк не прореагував, у звязку з чим позивачці було завдано матеріальних збитків, а саме: 11834 грн. на ремонтно-відновлювальні роботи, 150 грн. за виготовлення кошторису, 90 грн. за виготовлення позовної заяви. А також позивачу було причинено моральну шкоду у розмірі яку вона оцінює у 10000 грн.

16.03.2009 року позивачка подала до суду додаткову позовну заяву, в якій уточнила розмір матеріальних збитків, який складає 17127,84 грн., та моральну шкоду, розмір якої оцінює у 70000 грн. Також просила стягнути з відповідача судові витрати.

В ході судового засідання позивачка заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, та посилаючись на ті самі обставини просила їх задовольнити.

Представник відповідача в ході судового засідання, також позовні вимоги підтримав та посилаючись на ті самі підстави що і позивач просив їх задовольнити.

Представник відповідача, заперечувала проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що додані до справи докази не вказують на причину та наявність вини КВ ЖРЕП Кіровського району у залитті квартири АДРЕСА_2. Просила суд заявлені позовні вимоги залишити без задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа робила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У відповідності з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ході судового засідання встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.82-84).

23.02.2000 року між позивачкою та відповідачем було укладено Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (а.с.9-17).

Відповідно до п.2.1.2. Договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території Власник будинку зобовязується надавати співвласнику комунальні та інші послуги за діючими розцінками і тарифами, в тому числі по обслуговуванню технічного обладнання квартири та ведення особистого рахунку.

Відповідно до п.2.2.2. цього ж договору співвласник зобовязується своєчасно інформувати власника будинку або підприємство, що обслуговує будинок, про виявлені несправності елементів квартири, будинку.

Свої обовязки по сплаті послуг по утриманню будинку та комунікацій позивачка виконує вчасно та в повному обсязі.

05.09.2006 р. та 26.09.2006 р. позивачка зверталася із заявами до начальників КП ЖРЕП Кіровського району та РЕУ №1 відповідно, в яких повідомляла про залиття її квартири (а.с.18-19), однак зазначені посадові особи ніяк не прореагували.

21.10.2006 року було складено акт огляду затопленої частини квартири, розташованої за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Ілліча, 17/22, який проведено ТОВ Агро-Строй-Комплект (а.с.5).

Згідно акту РЄУ №1 від 12.01.2008 р. встановлено залиття квартири АДРЕСА_4, а саме залито: стеля, стіни в ванній кімнаті, стеля, стіни, підлога в коридорі, на стіні тріщини (а.с.56).

Згідно висновку №661-08 судової будівельно-технічної експертизи від 10.10.2008 р., встановлено що згідно локального кошторису №2-1-1, договірної ціни та ресурсної відомості матеріалів, вартість ремонтно-відновлювальних робіт кв. 22, житлового будинку 17 по пр. Ілліча в м. Дніпропетровську складає 7009, 2 грн.

Вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті залиття приміщень квартири АДРЕСА_5 становить 6776,64 грн. (а.с.64-81).

Завдані та фактично сплачені позивачкою матеріальні збитки складають суму 15717,84 грн. на ремонтно-відновлювальні роботи, а також 200 грн. за виготовлення кошторису, 90 грн. за виготовлення позовної заяви, 1200 грн. за виготовлення висновку судово-будівельної експертизи (а.с.11-17).

Таким чином загальна сума матеріальної шкоди спричиненої внаслідок залиття квартири складає 17127 грн. 84 коп., тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь суму матеріального збитку у розмірі 17127 грн. 84 коп. підлягають задоволенню.

В судовому засіданні також встановлено, що в результаті злиття квартири позивача, довготривалого невідшкодування відповідачем завданої позивачу матеріальної шкоди, знаходження позивача на лікуванні із загальними захворюваннями, позивачу була також завдана моральна шкода.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом.

Завдану позивачу моральну шкоду, яка була спричинена в результаті залиття квартири, довготривалою відмовою відповідача у відшкодуванні завданої шкоди, в наслідок чого знаходження позивача на лікуванні із загальними захворюваннями, суд оцінює в 5000 гривень.

Та приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 70000 гривень підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 5000 гривень.

Згідно вимог ст.84 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача витрати позивача повязані із зверненням за правовою допомогою в розмірі 8000 грн.

В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 23, 368, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Кіровського району м. Дніпропетровську про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Кіровського району м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 17127 (сімнадцять тисяч сто двадцять сім) грн. 84 коп.

Стягнути з Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Кіровського району м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 (пять тисяч) грн.

Стягнути з Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного виробничого підприємства Кіровського району м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний термін з дня проголошення рішення суду заява про апеляційне оскарження і надання після цього впродовж 20 днів апеляційної скарги, з подачею копії апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ГПК України.

Суддя О.В.Ходасевич