АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-4503/10* Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П.Я. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бондаревської С.М Суддів: Панченка О.О., Омельченко . І.М.

при секретарі : Буряк С.М.

розглянула у відкритому судовому засідати і. м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Карлівського району Полтавської області на постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 18 лютою 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Карлівського району Полтавської області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дитині війни,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь су їді-доповідача Апеляційного суду,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Карлівського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Карлівського району Полтавської області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дитині війни задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійною фонду України Карлівського району Полтавської області протиправною та зобов»язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по31 грудня 2008 року.

В іншій частині позовних вимін відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1.70 грн.

З постановою суду не погодився відповідач іа подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати дану постанову, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та неврегульованості на законодавчому рівні порядку проведення вказаних виплат. Прохав прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши су ддю-доповідача. перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає ;а юволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України с/д апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.308 Ці ІК України апеляційний суд від хиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції схвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, шо позивач є дитиною війни в розумінні ст.1 Закону України « Про соціальний за.хисд дітей війни» та відповідно до ст.6 вказаного Закону має право на отримання державної соціальної підтримки - пі.пдицення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Задовольняючи позов, сул першої інстанції обгрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку по здіііенепшо позивачу доплати до пенсії, на підставі ст.6 Закону України « Про соціальний за.хисд лід ей війни», з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008 року по 31.08.2008 року. При цьому, такі висновки суду грунтувались на рішеннях Конституційного Суду України від 09.07.2007року №6-рл 2007 та від 22.05.2008 № І0-рп/2008, якими визнано неконституційними положення п.І2 ст.7 І Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та п.п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на хоокрік іа про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Згідно ст.6 Законе України « Про соціл.іі.пий захист дітей війни», (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) нтям війні, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, іцо виплачується замісів пенсії, підвищується на 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України «ікони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність в дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконст итуційність.

Оскільки вище вказаними рішеннями Конституційного Суду України визнавалися неконституційними положення Законів, якими зупинялась дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відповідно, з дня ухвалення рішення вони втрачали чинність і не підлягали застосуванню.

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що відповідач як орган, уповноважений признана: и та виплачувати пенсії та доплати до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу належні нарахуванняза той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але на порушення зазначеної статті таких нарахувань не провів, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Враховуючи, що за чинним іаконолавспюп розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, встановленими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав або встановлював інший розмір, немає, тому, правомірним вважає колегія суддів і застосчваиня судом першої інстанції до спірних правовідносин положень даної статті.

Рішенням Конституційного Куту України № 10-рп/2008 від 22.05.2008року визнано неконституційними положення п. и. 11 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме редакція ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», передбачена вище наведеним Законом про держбюджет на 2008 рік, отже з цього дня вона втратила чинність і не підлягала застосуванню.

За таких обставин, безпідставними вважає колегія суддів, посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що розмір підвищення до пенсії позивачу в 2008 році повинен виплачуватись, не відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а на підставі Постанови Кабінету Міністрів У країни від 28.05.2008 року.

Обгрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції посилання відповідача на правомірність своїх дій по нездійсненню належних доплат позивачу, як дитині війни, через відсутність бюджетних коштів для цієї мет и, оскільки питання фінансування цих вида і кін не є предметом спору , що розглядається .

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання його коштів, оскільки судом не у звалювалось рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і рішення суду законним та обгрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч.І ст. 507.ст .ст.308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, - У X В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійною фонду України Карлівського району Полтавської області - відхилити. Постанову Карлівського районного суду І Іолтавської області від 18 лютого 2010 року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безгюеерс шьо до Верховного Суду України . Головуючий: Бондаревська С.М. Судді: Панченко О.О. Омельченко Л.М. З оригіналом згідно: