Справа №2-2728/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 жовтня 2010р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мельника О.О.

при секретарі Швачко О.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_3, і в судовому засіданні підтримав письмовий текст даної позовної заяви про те, що він є власником земельної ділянки № 71 площею 0,074 га для садівництва в садівничому товаристві «Пролісок», що розташоване в Бориспільському районі Київської області. Належна відповідачці на праві власності земельна ділянка №№ 98,99,100, що знаходиться в даному товаристві, повністю перекрила йому доступ до природного водоймища, з його земельної ділянки, внаслідок чого він позбавлений можливості проходу до водойми та встановити водопровід для забору води. Домовленості з відповідачкою щодо визначення порядку проходу до озера, він не досяг. Тому, просить, в судовому порядку, відповідно до чинного законодавства України, встановити земельний сервітут, без визначення строку, за яким надати йому можливість проходу до природної водойми та встановлення водопроводу для забору води через ділянку відповідачки, а також просить визначити межі дороги за земельним сервітутом та порядок користування, а саме прохід довжиною 15 метрів та шириною 1 м. При цьому, він погоджується на запропонований відповідачкою варіант надання йому можливості прокладення водопроводу для забору води в проході, шириною 4 м, від межі між їх ділянками та ділянкою №70.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов визнали частково, відповідачка погоджується на надання позивачу можливості провести водопровід для забору води в проході між їх ділянками та ділянкою № 70, шириною 4 м, який виник внаслідок того, що вона, при встановленні паркану по периметру своєї ділянки, вже здійснила відступ від межі суміжної з похивачем земельної ділянки на 40 см та не заперечує проти встановлення водозабірного насосу.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши і оцінивши в сукупності докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що рішенням виконкому Процівської сільської Ради народних депутатів № 5 від 26.05.1994р. позивачу, як члену колективного садівницького товариства «Пролісок», було надано у приватну власність земельну ділянку під садівництво площею 0,074 га в даному садівницькому товаристві, що розташоване на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

06.01.1995р. Процівською сільською радою народних депутатів на ім»я позивача було видано державний акт право приватної власності на землю серії КВ № 300420, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 72, на підставі якого позивач набув в право власності вищевказану земельну ділянку.

Відповідачка є власником земельної ділянки площею 0,241 га, призначеної для ведення садівництва, що знаходиться в садівницькому товаристві «Пролісок», яке розташоване на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 287567 від 11.02.2005р., виданого Бориспільським районним відділом земельних ресурсів та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 825, з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0538, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.12.2004р., укладеного між ОСОБА_4 та відповідачкою, що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 6766.

Вищевказані земельні ділянки частково межують між собою, і земельній ділянці позивача присвоєний № 71, а земельна ділянка відповідачки має №№ 98, 99,100 та розташована безпосередньо біля внутрішньої водойми, що знаходиться на території даного садівницького товариства. Вільний доступ проходу до водойми для позивача існує між земельними ділянками № 67 та № 68, а також за земельною ділянкою № 44. Для проведення водопроводу для забору води вільний доступ позивачеві до водойми, з його земельної ділянки, відсутній. Однак, позивачка, при встановленні паркану по периметру своєї земельної ділянки, відступила від межі належної їй ділянки на 40 см, тим самим надавши позивачу можливість пішохідного проходу, в найзручніший та коротший для нього спосіб, для проведення водопроводу для забору води між їх ділянками та ділянкою № 70, користувачем якої є ОСОБА_6

Вищенаведене підтверджується даними вищевказаних державних актів на право власності на землю (а.с.6,30), копії договору купівлі-продажу від 15.12.2004р. (а.с.31), копії вищезазначеного рішення (а.с.37), копії Плану розміщення земельних ділянок СТ»Пролісок» (а.с.41), копії схеми розташування земельних ділянок СТ «Пролісок» (а.с.42).

Посилання сторін на незаконність видачі державних актів на землю не стосується предмету спору та не може бути предметом розгляду у даній справі.

Відповідно до ст.ст.401,404 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв»язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Згідно із ст.ст.98,99 Земельного Кодексу України право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками), і власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення такого земельного сервітуту, як, в т.ч., право прокладати на свою земельну ділянку водопровід через чужу земельну ділянку.

За змістом ст.402 ЦК України у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту і сервітут може бути встановлений, в т.ч. рішенням суду.

Відповідно із ст.403 вищевказаного Кодексу сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном, і може бути встановлений на певний строк або без визначення строку.

Як вбачається з матеріалів справи, вільний доступ для проходу позивача до внутрішньої водойми, що знаходиться на території СТ «Пролісок», існує між декількома земельними ділянками, які розташовані безпосередньо вздовж такої водойми, вслід чого позивач має можливість безперешкодного проходу до води та користування водоймою для власних потреб, у такий спосіб, а тому суд не вбачає підстав для встановлення земельного сервітуту щодо надання позивачу права користування належною відповідачці частиною земельної ділянки для проходу до внутрішньої водойми, з його земельної ділянки. Також відсутні підстави для визначення межі дороги земельного сервітуту та порядку користування нею у такому розмірі, як вимагає позивач, оскільки вимоги щодо встановлення позивачу права земельного сервітуту щодо проходу до води судом не задоволені, а прокладання водопроводу здійснюється у відповідності до існуючих норм та правил, з урахуванням потреб користувача.

Разом з тим, враховуючи, що вільний доступ позивачеві для проведення водопроводу для забору води, з його земельної ділянки, відсутній, а внаслідок здійсненого відповідачкою відступу від межі належної їй земельної ділянки на 40 см, зявився прохід між ділянками сторін та земельною ділянкою № 70, користувачем якої є ОСОБА_6, який починається на відстані 1м від кута ділянки позивача, що надає позивачеві можливість у найзручніший спосіб, коротким шляхом, провести водопровід від його земельної ділянки до водойми, суд дійшов висновку, що позивачеві слід встановити, в судовому порядку, право земельного сервітуту, без визначення строку, надавши останньому право, з додержанням встановлених норм та правил, прокласти на свою земельну ділянку наземний водопровід для забору води з внутрішньої водойми, найкоротшою відстанню та в зручніший спосіб від його земельної ділянки до водойми, надавши для цього пішохідний прохід, шириною 40 см, від межі ділянок сторін та ділянкою № 70, якою користується ОСОБА_6 (згідно схеми розташування земельних ділянок), в бік ділянки відповідачки, який починається на відстані 1 м від кута ділянки позивача, який межує також з земельною ділянкою № 70, далі вздовж ділянки відповідачки до внутрішньої водойми, беручи до уваги те, що саме такий спосіб не порушує прав та інтересів інших осіб та є найменш обтяжливим для відповідачки, як власника земельної ділянки, щодо якої земельний сервітут встановлений.

Керуючись ст.ст.401-404 Цивільного Кодексу України, ст.ст.98-99 Земельного Кодексу України, ст.ст. 8,10,11,60-62, 64, 212-215,224-226 ЦПК України,

суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 право земельного сервітуту без визначення строку.

Надати ОСОБА_1 право, з додержанням встановлених норм та правил, прокласти на свою земельну ділянку № 71, що йому належить на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 06.01.1995р. виданого Процівською сільською радою та зареєстрованого за № 72 в Садівничому товаристві „Пролісок на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, наземний водопровід для забору води з внутрішньої водойми, яка розташована на території СТ „Пролісок, через сусідню з даною водоймою та ділянкою ОСОБА_1, земельну ділянку, що належить ОСОБА_3, на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 14.02.2005р., зареєстрованого в реєстрі за № 825, кадастровий номер :03:002:0538 та знаходиться на території СТ „Пролісок, надавши для цього пішохідний прохід, шириною 40 см, від межі між вказаними ділянками та ділянкою № 70, (користувач ОСОБА_6 згідно схеми розташування земельних ділянок), в сторону ділянки ОСОБА_3, який починається на відстані 1 м від кута ділянки ОСОБА_1, який межує також з вищевказаною ділянкою № 70, далі вздовж ділянки ОСОБА_3 Е.Х. до внутрішньої водойми, з правом встановлення водозабірного насосу для забору води.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя О.О.Мельник