Справа № 2-277/10
Провадження № 2-277/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2010 р.

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., секретаря Іваненко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузева виробничо-комерційна фірма "Спирулина ЛТД" про стягнення суми винагороди та інших виплат,

ВСТАНОВИВ

01.02.2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузева виробничо-комерційна фірма "Спирулина ЛТД" про стягнення суми винагороди та інших виплат.

В заяві він вказав, що в 2001 році між винахідниками винаходу „Косметична композиція та крем для рук, крем для ніг, крем для тіла, крем для обличчя та крем - маска на її основі", в тому числі і ним, з однієї сторони та власником патенту Міжгалузевою виробничо-комерційною фірмою „Спирулина ЛТД" в особі генерального директора ОСОБА_2 з другої сторони був укладений договір, відповідно до п.1 якого підприємство зобов'язалось виплатити кожному співавтору патенту винагороду в розмірі по одній тисячі гривень, а відповідно до п.З - 4% долі виручки від продажу товару.

Позивач також послався на те, що підприємство спільно з Інститутом „ВНДІХІМПРОЕКТ" виготовляють косметичну продукцію та реалізують її через торгівельну мережу, але від виконання договору ухиляється, чим порушують його права як винахідника.

Посилаючись на положення Закону України „Про охорону прав на винаходи і корисні моделі", ст.ст. 526,530,532,623,624,625 ЦК України, просив стягнути з відповідача 1000 грн. винагороди, 7300грн. штрафних санкцій за невиконання умов договору відповідно до п.9 договору, 10093,20 грн.,що становить 1% вартості виручки від продажу товару відповідно до п. З договору, 153063 грн. штрафних санкцій , що становить 1% пені за кожен день прострочення платежу за невиконання умов п.9 договору та в подальшому просив зобов'язати відповідача сплачувати позивачу на виконання умов договору суми в повному обсязі та в обумовлені терміни.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги неодноразово збільшував. Так ,в судовому засіданні 26.10.2009р. позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача за реалізовану ним продукцію на основі спирулини в 2003 році - 53495 грн, за реалізовану продукцію в 2004 році- 31990 грн., в 2005-2007 роках- 21160 грн. А також заборгованість по невиплаті одноразової винагороди в сумі 1 тис. грн.. з урахуванням суми інфляції з 2002-по 2009 роки 61761 грн.40 коп. А всього просив стягнути 168406 грн.81 коп. заборгованості.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Посилався на те, що ніякого договору із ОСОБА_1 не укладав, останній не є винахідником косметичної продукції крему для шкіри та маски для обличчя, а договір про взаємовідносини від 12.05.2001 року, на який посилається позивач, він як генеральний директор дійсно підписував, але то був інший договір,лише про наміри співробітництва, а до вищезазначеного договору ОСОБА_3 відношення не має.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок судової економічної експертизи від 24.03.2009 року та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до виписки з державного реєстру патентів і деклараційних патентів України на винахід державного департаменту інтелектуальної власності , 14.12.2004 року було зареєстровано патент №71548 на „Косметичну композицію.Крем для шкіри та маска для обличчя". Заявником вказаного патенту та його власником є міжгалузева виробничо- комерційна фірма „Спирулина ЛТД", а винахідниками вказано ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,ОСОБА_5 Дата закінчення терміну патенту - 20.03.2020 року.

Відповідно до п. І договору про взаємовідносини між співавторами заявки (в тому числі ОСОБА_1Є.) на винахід та підприємством-заявником , укладеного 12.05.2001 року, підприємство зобов'язується в місячний термін з дати одержання патенту виплатити кожному співавтору винагороду в розмірі по одній тисячі гривень.Вищезначений договір підписано, генеральним директором ОСОБА_2 та співавторами: ОСОБА_1, ОСОБА_2, 0.Мельник, ОСОБА_5.

Як встановлено судом вищезазначений пункт договору відповідачем не виконано, та вказана сума позивачу не сплачена.

Відповідно до ст.526 ЦК України ( з урахуванням п.4 Прикінцевих та перехідних положень цього кодексу), зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.І ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).

Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від прострочення суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Відповідно до п.9 зазначеного вище договору про взаємовідносини між авторами заявки на винахід та підприємством-заявником , укладеного 12.05.2001 року,, підприємство зобов'язується виплачувати співавторам за кожен день прострочення платежу пеню в розмірі 1% від суми , що підлягає виплаті у випадку несвоєчасної виплати винагороди.

Експертом, при досліджені матеріалів,а саме особового рахунку по б/р №361 „Розрахунки з вітчизняними поставщиками" наданих для проведення судової економічної експертизи було встановлено, що за відгружену косметичну продукцію Інститутом „ВНДІХІМПРОЕКТ" на адресу ВАТ „Спирулина ЛТД" в 2005-2007 роках , проводився своєчасний розрахунок по поточні рахунки,і заборгованості за даними бухгалтерського обліку за вказаний період не значиться.

Також при досліджені товарно-матеріальних звітів підприємства за 2005-2007 роки було встановлено, що в них знайшли своє відображення оподатковані та реалізовані косметичні креми на основі спирулини, із складанням бухгалтерської проводки в розділі вартості товару та ПДВ.

Таким чином суд вважає, що дійсно в період з 2005-2007 роки фірмою „Спирулина ЛТД" виготовлялась косметична продукція на основі спирулини, але свої договірні зобов'язання із ОСОБА_1 Є вона не виконала.

Так, відповідно до умов договору (п.1) сума заборгованості позивачу по сплаті 1 тис. грн., з урахуванням п.9 договору складе 32200 грн.( 1000грн.X 3220 днів х 1%).

З урахуванням висновку судової економічної бухгалтерської експертизи №6107-6108 від 24.03.2009 року та індексу інфляції за 2007-2009 роки, сума заборгованості по сплаті винагороди (1000грн.) на користь ОСОБА_6 складе 5124 грн.84 коп. ( так, відповідно до висновку експерта за 2006рік вказана сума з урахуванням індексу інфляції складе 3200,20грн., за 2007 рік рівень інфляції- 116,6 = 3731,43 грн., за 2008 рік рівень інфляції 122,3 = 4563,53 грн., за 2009 рік рівень інфляції- 112, 3 = 5124, 84 грн-.)

Відповідно до п.З вищезазначеного договору, відповідач зобов'язаний виплатити співавторам протягом строку дії патенту, незалежно від виплат за інші винагороди 4% долі виручки ,що приходиться на цей винахід від продажу продукції.

Відповідно до акту від 03.01.2005 року, складеного комісією МПКФ „Спирулина-ЛТД" та затвердженого генеральним директором ОСОБА_2, бухгалтерська документація за період діяльності фірми з 1996 року по 2005 роки знищена. У зв'язку з чим долю виручки за вказаний період розрахувати не має можливості.

Відповідно до положення Закону України «О налогообложении прибили предприятий» від 22.05.1997 року з відповідними змінами та доповненнями, винагороду за винахід співавторам слід нараховувати виходячи із розміру отриманого прибутку від виконаних та відображених в звітах бухгалтерського та податкового обліку, а не від суми реалізації косметичних кремів, як того вимагає позивач і виходячи із розміру 1% , а не від 4% , як вимагає позивач, оскільки відповідно до договору є чотири співавтора.

Відповідно до висновку судової економічної бухгалтерської експертизи №6107-6108 від 24.03.2009 року, з урахуванням накладних на відпуск товару, починаючи з 25.02.2005 по 01.02.2007роки, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості за винахід косметичної продукції на основі спирулини в розмірі 1% від долі прибутку з урахуванням затримки несвоєчасної сплати вказаної суми , всього 1192 грн.50 коп. (156,80+208,60+217,57+183,20+149,36+119,34+104,65+43,30+9,68+).

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме на користь ОСОБА_1 з ТОВ МВКФ „Спіруліна-ЛТД" підлягає стягненню 5124грн.84 коп. винагороди( 1 тис.грн) з урахуванням рівня інфляції, 32200 грн. пені за несвоєчасну її сплату, 1192 грн.50 коп. - 1% від виручки винаходу з урахуванням 1% за несвоєчасну виплату вказаної суми, а всього 38517 грн.34 коп.

Доводи представника відповідача суд до уваги прийняти не може, оскільки, як пояснив представник відповідача в судовому засіданні підпис на договорі про взаємовідносини між авторами заявки на винахід та підприємством-заявником, укладеному 12.05.2001 року, дійсно його. А його доводи про шахрайські дії позивача ніякими документами не підтверджені. З цього приводу відповідач в правоохоронні органи та органи прокуратури не звертався.

Позовні вимоги позивача про зобовязання відповідача в подальшому виконувати умови договору,задоволенню не підлягають, оскільки є неконтректними та на даний час недоведеними.

На підставі вищевикладеного , керуючись ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузевої виробничо-комерційної фірми „Спирулина ЛТД" на користь ОСОБА_1 5124грн.84 коп. винагороди з урахуванням рівня інфляції, 32200 грн. пені за несвоєчасну її сплату, 1192 грн. 50 коп. - 1% від виручки винаходу з урахуванням 1% за несвоєчасну виплату вказаної -суми, а всього 38517 грн.34 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Міжгалузевої виробничо-комерційної фірми „Спіруліна-ЛТД" на користь держави 385,17 грн. судових витрат на 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку, визначеному ст. 294 ЦПК України.

Головуючий суддя Ж.П.Павлова