Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-0-79/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2010 року Київський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Ганєві А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності документа , суд , -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 15 грудня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2.

ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_1. ,

З квітня 1996 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким належну йому квартиру АДРЕСА_1 заповідав заявниці.

2 серпня 2009 року ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_2 заявниця звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, але листом № 7743 від 24 грудня 2009 року їй було роз'яснено, що в документах, які вона надала при подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом є розбіжності, а саме у свідоцтві про право власності на житло від 15 грудня 1993 року прізвище ОСОБА_2 вказано «Григорьев» та у заповіті прізвище ОСОБА_2 вказано «Григорьев», а у свідоцтві про смерть прізвище брата вказано «Григор'єв».

Заявниця просить суд встановити факт належності ОСОБА_3, який помер 2 серпня 2009 року правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності на житло, яке видано 15 грудня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів; заповіту, який 3 квітня 1996 року посвідчений державним нотаріусом Дев'ятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований у державному реєстрі № 1-714.

У судовому засіданні заявниця вимоги своєї заяви підтримала та просила суд заяву задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у заяві.

Вислухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 грудня 1993 року Управлінням житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 ( а. с. 7).

25 лютого 1994 року ОСОБА_2 зареєстрував свої право власності в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» ( а. с. 7 - зворот).

З квітня 1996 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким належну йому квартиру АДРЕСА_1 заповідав заявниці ( а. с. 8).

2 серпня 2009 року ОСОБА_2 помер, про в Книзі реєстрації смертей 03 серпня 2009 року зроблено відповідний актовий запис № 4222, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а. с. 9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, але листом № 7743 від 24 грудня 2009 року державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 їй роз'яснила, що в документах, які вона надала при подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом є розбіжності, а саме у свідоцтві про право власності на житло від 15 грудня 1993 року прізвище ОСОБА_2 вказано «Григорьев» та у заповіті прізвище ОСОБА_2 вказано «Григорьев», а у свідоцтві про смерть прізвище брата вказано «Григор'єв» ( а. с. 10).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особа, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, заява є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом встановлення факту належності ОСОБА_3, який помер 2 серпня 2009 року правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, яке видано 15 грудня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, заповіту, який З квітня 1996 року посвідчений державним нотаріусом Дев'ятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований у державному реєстрі № 1- 714.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 256, 259 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, який помер 2 серпня 2009 року правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, яке видано 15 грудня 1993 року Управлінням житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, заповіту, який складений від імені «Григорьева Леоніда Васильовича», що 3 квітня 1996 року посвідчений державним нотаріусом Дев'ятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований у державному реєстрі № 1- 714.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання

до Київського районного суду міста Одеси заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду міста Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_6