Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-1770/2010
09 червня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська
головуючої судді Васіної Л.А.
при секретарі Гаврилові О.М.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, суд
15.03.2010 року ОСОБА_1 звернулася до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, у якому просить суд:
- визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі № 52, розташованій за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Комсомольська, будинок № 65;
- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
В обґрунтування предявленого позову ОСОБА_1 посилається на те, що у 2001 році між нею та ОСОБА_2 Дмитром Юрійовичем було зареєстровано шлюб, який розірвано у 2007 році.
Після укладання шлюбу відповідач був прописаний у квартирі позивачки за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі права приватної власності, яке вона здобула на підставі зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.
Відповідач у спірній квартирі не проживає з червня 2006 року, він добровільно вибрався з квартири, зібравши всі свої речі та перейшов проживати до іншого житлового приміщення.
Перешкод щодо користування житловою площею в квартирі позивачка відповідачу не чинила. Питання щодо припинення користування житловою площею він вирішив самостійно шляхом виселення.
На теперішній час шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Подружні стосунки між ними припинені, тому в позивачки виникла необхідність виписати відповідача з її приватної власності.
Оскільки відповідач залишається прописаним в квартирі позивачки, вона змушена сплачувати за нього комунальні платежі, нести витрати, а на її утриманні залишилися неповнолітні діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Посилаючись на вищевикладене позивач просить позовні вимоги задовольнити.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, та просила суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши позивача вважає, що позов підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом по справі встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.08.2007 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 188 від 29.08.2007 року, про що свідчить свідоцтво свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 071178 видане Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.(а. с. 06)
Після укладання шлюбу ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі 52, що знаходиться у будинку 65 по вулиці Комсомольській у міста Дніпропетровську, яка належить ОСОБА_1 на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину ВВС № 587955 реєстр 1-2587. (а. с. 09)
З червня 2006 року ОСОБА_2 добровільно виїхав з квартири АДРЕСА_2.
Оскільки відповідач залишається прописаним в квартирі позивачки, вона змушена сплачувати за нього комунальні платежі, нести витрати, а на її утриманні залишилися неповнолітні діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до заяв ОСОБА_7 від 16.02.2010 року, ОСОБА_8 від 16.02.2010 року, ОСОБА_6 від 17.02.2010 року, ОСОБА_5 від 17.02.2010 року які є сусідами ОСОБА_1, вони свідчать, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі своєї колишньої дружини ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 з червня 2006 року. (а. с. 13, 17, 18, 20)
Відповідно до ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 58, 10, 57, 212, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст. 107 ЖК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі № 52, розташованій за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Комсомольська, будинок № 65.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 45, 50 гривень (сорок пять гривень пятдесят копійок).
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Л.А. Васіна