Тростянецький районний суд Сумської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2010 року Тростянецький районний суд Сумської області

в складі: головуючої судді - Литовченко Н.О.

при секретарі - Підопригора В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування коштів посилаючись на те, що 03.02.2010 року на 61 кілометрі автодороги Суми-Полтава в м.Тростянець по вул.Червоноармійській сталося ДТП, учасниками якого були він та відповідач. Відносно відповідача був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП. 29.03.2010 року суддею Харківського районного суду даний протокол був розглянутий, відповідач був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу.

Відповідачем одразу після ДТП був наданий поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі, за умовами якого розмір франшизи становить 510грн., у звязку з чим при розрахунку за ремонт автомобіля позивач вимушений був сплатити дану суму.

Окрім того, у звязку з тривалим ремонтом автомобіля позивач втратив 6000грн. у вигляді не отриманого доходу за договором оренди автомобіля (надання послуг по перевезенню вантажів). Йому також завдана моральна шкода, оскільки автомобіль є його засобом отримання доходу, якого він позбавлений протягом 2 місяців, його родина дружина та малолітній син вимушені були користуватися громадським транспортом, що позначилося на його душевному спокої, почалися розлади у родині. Він вважає, що у звязку з викладеним, йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 10000грн.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що дійсно з вини відповідача 03.02.2010 року сталося ДТП, в якому був пошкоджений його автомобіль. Ремонт автомобіля був проведений протягом 2-х місяців, та вартість ремонту відшкодувала страхова компанія за винятком франшизи в розмірі 510грн, яку він і просив відшкодувати відповідача. Оскільки відповідач йому відмовив, він звернувся до суду з даним позовом. Окрім того, за два, місяці, поки автомобіль знаходився в ремонті, він не мав заробітку, оскільки даним автомобілем здійснював перевозки за договором з ПП ОСОБА_3, що завдало йому як матеріальних, так і моральних збитків.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 510грн. за ремонт автомобіля, 6000грн. не отриманого доходу та 10000грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині стягнення з нього на користь позивача 510грн. за ремонт автомобіля, а решту вимог вважав не доведеними.

Представник відповідача підтримала позицію свого довірителя та пояснила, що вимоги позивача про стягнення суми не отриманого доходу та відшкодування моральної шкоди не підтверджуються доказами.

Матеріалами справи встановлено, що постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 29.03.2010 року на ОСОБА_2 накладено стягнення за здійснення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у вигляді штрафу. При цьому судом встановлено, що 03.02.2010 року приблизно о 16год.50хв. на пл.Комсомольській в м.Тростянці водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем марки ГАЗ2705, чим порушив п.13.1 ПДР України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.15).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 (а.с.5,6).

Згідно акту здачі-приймання виконаних робіт №ОтБЮ-000010 від 01.04.2010 року ФСП ОСОБА_5 за замовленням ОСОБА_1 виконав ремонтні роботи на суму 3735грн. (а.с.10,11).

Згідно полісу №ВС/8382892 ОСОБА_6 уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності на суму 51000грн., при цьому франшиза становить 510грн.(а.с.18).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 510грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача не отриманого прибутку в сумі 6000грн., суд вважає, що дані вимога задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні позивачем не надано доказів завдання йому збитків. При цьому суд не приймає в якості доказу наданий позивачем договір оренди від 25.06.2009 року, оскільки даний договір не оформлений належним чином, не підписаний однією зі сторін, з його змісту вбачається, що це договір про надання послуг, а не оренду транспортного засобу, але в його тексті відсутній термін дії. Окрім того, позивач не довів, що дійсно щомісяця на виконання цього договору отримував прибуток в сумі 3000грн.

Позивачем також не надано будь яких доказів щодо завдання йому моральних збитків, а тому вимога про відшкодування моральної шкоди задоволенню також не підлягає.

Відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,209,212,214, 215,218 ЦПК України, ст.ст.1166,1187,1188,1188,1191 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 510 (пятсот десять)грн. у відшкодування завданих збитків та судові витрати в сумі 171 (сто сімдесят одна)грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя