Справа №№2-7865/2009, 2-1037/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Короткого І.П.

при секретарі Бондар І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_3 (до зміни прізвища - ОСОБА_4) ОСОБА_5, ОСОБА_4, треті особи служба у справах дітей Московської районної в м.Харкові ради, служба у справах дітей Жовтневої районної в м.Харкові ради, сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про витребування майна з незаконного володіння, виселення та анулювання реєстрації, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, що діє в інтересах -еповнолітнього ОСОБА_2, треті особи служба у справах -ітей Московської районної в м.Харкові ради, служба у справах дітей Жовтневої оайонної в м.Харкові ради, Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, -риватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що є опікуном неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 є батьком дитини, але рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.04.2008 року позбавлений батьківських прав у відношенні ОСОБА_2 Неповнолітньому ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_3 проживає та зареєстрований у зазначеній квартирі, а у березні 1997 року без згоди власника квартири поселив в ній відповідачів ОСОБА_7 та її сина ОСОБА_4 Позивач просить суд виселити відповідачів з вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення та анулювати їх реєстрацію в квартирі.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій зазначив, що з 26.07.1986 року перебував у шлюбі з ОСОБА_8 28.11.1994 соку у них народилась дитина ОСОБА_2 30.11.1994 року ОСОБА_8 померла. Під час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_8 була придбана кооперативна квартира АДРЕСА_1, яка була зареєстрована на ОСОБА_8 Після смерті ОСОБА_8 спадкоємцями першої черги були чоловік ОСОБА_3, дитина ОСОБА_2 та батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_9 За пропозицією батьків померлої ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини на користь дитини ОСОБА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_9 також відмовились від прийняття на користь малолітнього ОСОБА_2 Після цього нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на ім»я малолітнього ОСОБА_2 на зазначену квартиру. ОСОБА_3 зазначає, що лише 31.08.2009 року він отримав позовну заяву ОСОБА_1 та дізнався, що не є власником зазначеної квартири. Зазначає, що відмовлявся лише від спадщини у вигляді тієї частки квартири, на яку він мав право як спадкоємець після смерті дружини ОСОБА_8 ОСОБА_6 вважає себе власником 1/2 частини зазначеної квартири, що належить йому у зв»язку з тим, що була придбана під час шлюбу з ОСОБА_8, від якої він не відмовлявся. Позивач за зустрічним позовом просить суд визнати частково не дійсним свідоцтво про право на спадщину від 20.07.1996 року та визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеної квартири у порядку поділу майна подружжя.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримала, зустрічний позов ОСОБА_3 не визнала та пояснила, що під час шлюбу між її дочкою ОСОБА_8 та ОСОБА_3 останній не приймав ніякої участі у придбанні спірної квартири, яка була придбана за особисті грошові кошти ОСОБА_8 та кошти, які останній надавали позивач та її чоловік. Після смерті ОСОБА_8 всі спадкоємці, в тому числі і ОСОБА_3, відмовились від спадщини у вигляді частки спірної квартири на користь малолітнього ОСОБА_2 При цьому зазначає, що ОСОБА_3 нотаріусом було роз»яснино право на визнання права власності на частину квартири як майно, придбане під час шлюбу, але ОСОБА_2 таким правом не скористався та пропустив строк позовної давності, на застосуванні якого ОСОБА_1 наполягає.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свій позов підтримав, позов ОСОБА_1 не визнав. Пояснив, що під час шлюбу з ОСОБА_8 ними була придбана кооперативна квартира, яка була оформлена на ОСОБА_8 Після смерті останньої він відмовився від спадщини, на яку він мав право як чоловік померлої, але від права на 14 частину, яка належить йому на праві власності в порядку поділу майна подружжя, він не відмовлявся. Про те, що нотаріус видав свідоцтво на право на спадщину на ім»я малолітнього ОСОБА_2 на всю квартиру, він не знав.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_4 до суду не з»явились.

Представники треті осіб - служба у справах дітей Московської районної в м.Харкові ради, служба у справах дітей Жовтневої районної в м.Харкові ради - підтримали позов ОСОБА_1, проти позову ОСОБА_3 заперечували, пояснивши, що сплив строк позовної давності для пред»явлення такого позову.

Треті особи сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 до суду не з»явились.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 слід відмовити, з.іходячи з такого.

Судом встановлено, що з 26.07.1986 року ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_8 28.11.1994 року у них народилась дитина ОСОБА_2 30.11.1994 соку ОСОБА_8 померла. Під час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_8 сула придбана кооперативна квартира АДРЕСА_1, яка була зареєстрована на ОСОБА_8 Після смерті ОСОБА_8 спадкоємцями першої черги були чоловік ОСОБА_3, дитина ОСОБА_2 та батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_9 За пропозицією батьків померлої ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини на користь дитини ОСОБА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_9 також відмовились від прийняття на користь малолітнього ОСОБА_2 12.07.1996 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину на ім»я малолітнього ОСОБА_2 на зазначену квартиру, яке 31.07.1996 року було зареєстроване у бюро технічної інвентаризації. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.04.2008 року ОСОБА_3 був позбавлений батьківських прав у відношенні ОСОБА_2 Неповнолітньому ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_3 проживає та зареєстрований у зазначеній квартирі, а у березні 1997 року без згоди власника квартири поселив в ній відповідачів ОСОБА_7 та її сина ОСОБА_4, які також були зареєстровані в цій квартирі.

Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_2 (а.с.8), свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 (а.с.9), довідкою ЖК «Родник-2» від 10.06.1996 року №219 про виплату паю за квартиру (а.с.10), реєстраційним посвідченням (а.с. 11), свідоцтвом про право на спадщину від 12.07.1996 року (а.с.14), рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.04.2008 року (а.с.29).

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст.398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

П.2) ч.1 ст.399 ЦК України передбачає, що право володіння припиняється у разі, зокрема, витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.

Сторонами не оспорюється той факт, що ОСОБА_3, ОСОБА_3 (до зміни прізвища - ОСОБА_4) Т.Г., ОСОБА_4 проживають та зареєстровані в спірній квартирі. При цьому доказів того, що право володіння спірною квартирою виникло у ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, останні суду не надали.

Тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 про витребування майна шляхом виселення відповідачів зі спірної квартири підлягає задоволенню.

Крім того, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає зняття з реєстрації місця проживання, а че анулювання реєстрації, як про це просить позивач ОСОБА_1 в своєму "озові. Тому суд задовольняє позов в цій частині саме у спосіб зняття з реєстрації, =к це передбачено зазначеною правовою нормою.

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_3 суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити виходячи з такого.

Ст.71 ЦК УРСР передбачає, що загальний строк для захисту права за "озовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три соки.

Відповідно до ст.76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з з-я, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Ст.80 ЦК УРСР передбачає, що закінчення строку позовної давності до пред»явлення позову є підставою для відмови в позові.

Як встановлено судом, свідоцтво про право на спадщину на ім»я малолітнього ОСОБА_2, яким було посвідчено право останнього на спірну квартиру в цілому, було видане нотаріусом 12.07.1996 року та зареєстровано у :-:оо технічної інвентаризації 31.07.1996 року. Тому саме з липня 1996 року почався перебіг строку позовної давності для звернення ОСОБА_3 до суду з позовом про визнання цього свідоцтва частково недійсним та визнання права масності на частину квартири. Разом з тим, з таким позовом ОСОБА_3 звернувся до суду лише 09.10.2009 року (а.с.73-74), тобто лише через 13 років з моменту початку перебігу строку позовної давності. Ніяких доказів поважності такого значного пропуску цього строку ОСОБА_2 суду не надав.

Посилання ОСОБА_3 на той факт, що про порушення свого права він дізнався лише 31.08.2009 року, коли отримав позов ОСОБА_1, спростовуються довідкою-характеристикою від 08.07.1996 року ДКП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», яку отримував сам ОСОБА_3 для пред»явлення в нотаріальну контору на предмет оформлення спадкоємства.

Тому суд відмовляє ОСОБА_2 саме через закінчення строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.Ю, 11, 60, 88, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_3 (до зміни прізвища - ОСОБА_4) ОСОБА_5, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Зняти ОСОБА_3, ОСОБА_3 (до зміни прізвища - ОСОБА_4) ОСОБА_5, ОСОБА_4 з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_3 (до зміни прізвища - ОСОБА_4) ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 100 (сто) гривень 33 копійки, з кожного, судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви "со апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було "сдано. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя

19.07.2010