АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2010 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у

складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Косогор Г.О., Ісаєвої Н.В.,

при секретарі Граскової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3, орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення грошової компенсації за частку в нерухомому майні.

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Згодом позивачка ОСОБА_2, змінила свої позовні вимоги, зазначивши у якості відповідача ОСОБА_4, та просила суд стягнути з на її користь грошову компенсацію вартості ? частки квартири АДРЕСА_1, яка належить її по праву спільної часткової власності, право власності в цілому визнати за відповідачкою ОСОБА_4 та стягнути з ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 2 772 гривні 50 копійок.

Вимоги мотивовані тим, що позивачка не може вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, так як спірне майно належить сторонам по справі по ? частки, спільне користування даною житловою площею, а також розділ в натурі ? частки є неможливим.

В травні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, КП ЖСК «Північний», третя особа орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання договору дарування, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 недійсним.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.05.2009 року зустрічний позов ОСОБА_4 був залишений без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача у судове засідання без поважних причин.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2009 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму вартості ? частки квартири АДРЕСА_2 у розмірі 219 234 гривні, а також судові витрати у розмірі 1607 гривен 48 копійок, також стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави суму державного мита у розмірі 1649 гривен. Визнано, що ОСОБА_4 набуває право власності на ? частку квартири АДРЕСА_3 після сплати на користь ОСОБА_2 компенсації вартості частки квартири у розмірі 219 234 гривні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду через порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи та просить ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, яка доповіла колегії суддів зміст оскаржуваного рішення, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог і доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення на неї учасників процесу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. З ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві приватної власності належить по 1/2 часткам квартири АДРЕСА_4 (а.с. 56, 202,203)

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що є законні підстави дія задоволення позову ОСОБА_2

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Як вбачається з матеріалів справи. ОСОБА_2 постійно мешкає в спірній квартирі, спільне користування зазначеною житловою площею між позивачкою та відповідачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є неможливим у зв'язку з тими відносинами, які склались між ними (а.с. 123).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи за № 1840/2548 від 10.03.2009 року розподіл квартири АДРЕСА_4 з виділом у натурі часток співвласників, та з відступом від часток з технічної точки зору є неможливим, а також встановлено, що ринкова вартість квартири складає суму у розмірі 438 468 гривен, та відповідно вартість ? частки складає 219 234 гривні (а.с. 77)

Стягнення компенсаційної вартості частки майна є цілком обґрунтованою, оскільки наведеними нормами цивільного законодавства передбачені умови її виплати.

Колегія суддів приходить також до висновку, що в рішенні суду в резолютивної частині суд першої інстанції неправильно визнано, що ОСОБА_4 набуває право власності на ? частку спірної квартири, після сплати ОСОБА_2 компенсацію вартості у розмірі 219 234 гривні.

В цій частині необхідно змінити резолютивну частину, виклавши її у такій редакції: Визнати право власності за ОСОБА_1 на ? частку квартири АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_2.

Враховуючи все вищевикладене, колегія судців розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення не має.

Керуючись ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.. 313, 314. 315. 317. 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2009 року змінити, виклавши ч. 3 резолютивної частини рішення в новій редакції:

Визнати право власності за ОСОБА_1 на ? частку квартири АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_2.

В інший частині рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий _____________________________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________________________ Г.О. Косогор

_______________________________________________________ ОСОБА_7