Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області
Справа №2-2/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючої- судді: ОСОБА_1 при секретарі: Гавриловій Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шепетівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним., посилаючись на те, що 03.04.2003 року помер її батько ОСОБА_4, який в 1993 році оформив заповіт на відповідача. Вважає заповіт складений на ОСОБА_3 недійсним, оскільки батько за життя не повідомляв її про існування заповіту. З відповідачем у батька були напружені стосунки. Нро факт існування заповіту позивачка взнала лише 27.09.2003 року. Підставою для визнання заповіту недійсним за твердженням позивачки є підписання заповіту не батьком, а іншою не уповноваженою особою.

Просить визнати заповіт посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_5 недійсним.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та дав пояснення, зазначенні в позовній заяві. Відповідач та його представник позову не визнали, посилаючись на те, що заповіт був складений за законом і ніяких порушень не було. Пояснив, що з 1988 року проживав разом з ОСОБА_4, з яким знаходився в нормальних стосунках. ОСОБА_4 є його вітчимом, чоловіком його матері. Позивачка та її сестра не відвідували батька. ОСОБА_3 дізнався про заповіт в 1999 році.

По справі призначалась експертиза відповідно до ухвали судді від 28 листопада 2008 року. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_2 Роз'яснено зміст СТ.146 ЦПК та наслідки ухилення від участі в експертизі. У випадку ухилення від участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд може визнати факт, для з'ясування якого експертиза булла призначена, або відмовити у його визнанні, залежно від того хто ухиляється. Експертизу оплачено 16.12.2009 року. Відповідно до висновку експертизи підпис в заповіті від 05.03.1993 року здійснений вірогідно ОСОБА_4.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 посвідчив заповіт 05 березня 1993 року у державного нотаріуса ОСОБА_5 Під час оформлення заповіту особу заповідача нотаріусом встановлено, дієздатність його перевірено. На випадок смерті ОСОБА_4 зроблено заповідшіьне розпорядження на ОСОБА_3.

Дані факти підтверджуються заповітом від 5.03.1993 року, посвідченим державним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за номером 717; журналом видачі свідоцтв всіх видів по М.Шепетівка, атфавітом нотаріально-посвідчених заповітів Шепетівської нотаріальної контори.

Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріатьних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затв. Наказом Мінюсту Української РСР від 31.10.75 року, чинної на дату посвідчення заповіту, п.97. державний нотаріус посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 541, 543 Цивільного кодексу УРСР і особисто подані ними державному нотаріусу. В державній нотаріальній конторі ведеться алфавітна книга обліку заповітів, посвідчених державними нотаріусами, і заповітів, посвідчених та переданих на зберігання службовими особами, зазначеними в ст. 16 Закону Української РСР "Про державний нотаріат"(п.103 Інструкції).

ОСОБА_3 являється сином ОСОБА_6, яка уклала шлюб з ОСОБА_4, що підтверджується Актом про укладення шлюбу №292 від 14.08.1991 року.

ОСОБА_4 помер 03.04.2003 року, у віці 63 роки. ОСОБА_3 прийняв спадщину та оформив свідоцтво про право на спадщину, зареєстрував право на нерухоме майно за адресою м.Шепетівка, провул. Бєлінського 1. Заява про видачу свідоцтв про право на спадщину були подані також ОСОБА_2 та ОСОБА_7 11 липня 2003 року. ОСОБА_2 змінено прізвище у зв'язку з одруженням на Вотріна.

Дані факти підтверджуються свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №199938 від 3.04.2003 року, свідоцтвом про право на спадщину від 27.12.2003 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину,свідоцтвом про одруження серії 1-КГ №070256.

На підтвердження доброзичливих відносин ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надано довіреність на право користування транспортним засобом. Відомостей щодо скасування дії доручення суду не надано. Факти підтверджуючі недоброзичливі відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Судом призначатась почеркознавча експертиза відповідно до ухвали судді від 28.11.2008 року. Експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України у Рівненській області дано висновок, за яким підпис в графі «підпис» в заповіті від 05.03.1993 року виконаний, вірогідно, ОСОБА_4. Пояснено, що дати відповідь в категоричній формі не виявилось можливим через обмежений графічний матеріал досліджуваного підпису, простотою його будови та недостатньою кількістю виявлених співпадаючих ознак, необхідних для утворення індивідуальної сукупності. Висновок експерта немає для суду наперед встановленої доказової сили і оцінюється нарівні з іншими доказами по справі.

Згідно ст. 10 ч.З, СТ..60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачка та її представник не надали до суду доказів, які б свідчили про те. що спадкодавець на день посвідчення заповіту був недієздатним. Не доведено суду, що волевиявлення заповідача не відповідало його волі та волевиявленню. Не підтверджено суду порушення його форми та порядку посвідчення. Отже, позивачкою та її представником не обгрунтовано підстави, за яких заповіт може бути визнано недійсним. Експертним висновком підтверджено факт можливості здійснення підпису на заповіті ОСОБА_4

Згідно ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідає його волі.

У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Відповідно до чинного на момент оформлення заповіту Цивільного кодексу Української РСР, 1963р., недійсність окремих частин заповіту не тягне за собою недійсності його в цілому. Якщо заповіт буде визнаний недійсним, то спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений спадщини, одержує право спадкувати на загальних підставах (ст.545 ЦК). Заповіт є одностороннім правочином. Підстави визнання заповіту(правочину) недійсним викладені в Главі З Цивільного кодексу Української РСР. Більш лаконічно підстави для визнання правочину недійсним викладені в новому Цивільному кодексу України від 16.01.2003 року, що вступив в силу в 2004 році, в ст.1257. Згідно ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідає його волі.

У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Доказів недійсності заповіту позивачем до суду не надано, в зв^'язку з чим його позов задоволенню не підлягає.

За заявою позивачки було вжито заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на майно відповідача відповідно до ухвали суду 9.10.2007 року

Згідно ч.З. ст. 154 ЦПК суд може скасувати заходи забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 10,11,154, 209,212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст.45-58, 545 ЦК УРСР, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Після вступу рішення в законну силу зняти арешт з майна належного ОСОБА_3, накладений відповідно до ухвали Шепетівського міськрайонного суду від 9.10.2007 року, а саме: домоволодіння(житловий будинок та господарські споруди), що розташовані по пров.Бєлінського. 1 в м.Шепетівка Хмельницької області; автомобіль марки «ВАЗ-2101», 1976 року випуску, державний номерний знак ХМН 7450, колір «корида»; автомобіль марки «Газ-24» чорного кольору

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: