Справа №2-457/10 23.09.2010 23.09.2010 23.09.2010
Дело № 22-ц-6335/10 р. Головуюча по 1 інстанції Тихонова Н.С.
Категория 42 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Фірсовій Т.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Никонджитбудсервіс», до якої приєднався ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2010 року за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Никонджитбудсервіс»

(далі ТОВ «Никонджитбудсервіс»)

до

ОСОБА_4,

третя особа: ОСОБА_3,

про виселення та стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И Л А:

31 серпня 2009 року ТОВ «Никонджитбудсервіс» звернулося з позовом до ОСОБА_4 про виселення з кімнати № 408 гуртожитку по вул. Космонавтів, буд. № 128 в м. Миколаєві та стягнення з нього починаючи з 2005 року 1125 грн. 45 коп. заборгованості по комунальним платежам.

Позивач в обґрунтування своїх вимог вказував, що він з червня 2001 року є власником зазначеного гуртожитку на підставі свідоцтва про право власності, а тому на підставі ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод. З 22 січня 2001 відповідач проживає в зазначеній кімнаті та на початок вересня 2005 року заборгованість за комунальні платежі складала 1289 грн. 10 коп. ОСОБА_4 10 вересня 2005 року уклав з ним договір про реструктуризацію, але умови договору не виконав та цій договір в односторонньому порядку був ними розірваний. На 01 липня 2009 року заборгованість за комунальні платежі склала 1125 грн. 45 коп. Спірна кімната 13 січня 2005 року була продана з прилюдних торгів ОСОБА_3, який, на підставі рішення суду, отримав на неї право власності. Також, рішенням суду від 13 липня 2006 року відповідач визнаний таким, що втратив право користування вказаною кімнатою та 14 вересня 2006 року був знятий з реєстрації. Однак, відповідач кімнату не звільняє, самочинно переобладнав туалет та ванну кімнату, поселив в цій кімнаті тимчасових мешканців, які порушують правила проживання в гуртожитку.

Посилаючись на незаконність проживання відповідача у гуртожитку, позивач просив позов задовольнити.

В подальшому ТОВ «Никонджитбудсервіс» уточнив позовні вимоги та збільшив суму заборгованості за комунальні платежі до 1504 грн. 97 коп., вважав, що правовідносини повинні регламентуватися ст. ст. 810-826 ЦК України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Никонджитбудсервіс», до якої приєднався ОСОБА_3, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. На думку апелянта, рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права та висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, в межах заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказам і дійшов правильного висновку про недоведеність порушень прав позивача з боку відповідача та необґрунтованість позовних вимог. Тому суд правильно відмовив в задоволенні позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 проживав в кімнаті № 408 зазначеного гуртожитку з 22 січня 2001 року. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2006 року він визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням цієї кімнати (а.с. 49) та 14 вересня 2006 року був знятий з реєстрації.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2005 року за ОСОБА_3 визнано право власності на кімнати 408-410 зазначеного гуртожитку, яке 26 грудня 2005 року було зареєстровано в БТІ (а.с. 12-13).

Тобто, власником спірної кімнати є ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 1 постанови від 21 грудня 1990 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді цивільних справ по першої інстанції" суд відмовляє в задоволенні позову неналежному позивачу.

Посилання позивача на те, що будівля гуртожитку знаходиться на балансі ТОВ «Никонджитбудсервіс», а тому вони мають право вимоги про виселення відповідача, безпідставні та оспорюються вищезазначеними доказами.

Також правильний висновок суду щодо відсутності заборгованості за комунальні послуги.

Так, з довідки-розрахунку, наданої суду представником позивача вбачається, що переплата відповідачем комунальних платежів склала 818 грн. 80 коп. та починаючи з липня 2009 року позивач припинив нарахування комунальних платежів ОСОБА_4 (а.с. 9), а тому в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими.

Крім того, як зазначалось вище, власником спірної кімнати з 26 грудня 2005 року є ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права та висновки суду не відповідають обставинам справи не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що воно є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 305, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Никонджитбудсервіс», до якої приєднався ОСОБА_3, відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді