Заводський районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2010 р. Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Кваші С.В.

секретарі - Сокіл Ю.М.

адвокати - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом приватного підприємства «ОСОБА_2 Р» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «ОСОБА_2 Р» в особі власника звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення 17336 грн. матеріальної шкоди і 20000 грн. моральної шкоди. Вимоги обгрунтовані тим, що 19.08.2005 р. трапилося ДТП в результаті якого постраждало майно підприємства - металева опора газопроводу розташована у м. Миколаєві, Привокзальна плоша, 1. В опору врізався автомобіль НОМЕР_1., який є власністю ОСОБА_5 і знаходився під керуванням ОСОБА_4 Власник ПП «ОСОБА_2 Р» оцінює заподіяну йому моральну шкоду у 20000 грн, яку просить стягнути на користь його та підприємства.

В судовому засіданні власник ПП «ОСОБА_2 Р» із захисником позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачі із захисником позов визнали частково - вважають, що ОСОБА_3 згідно із законом не може відповідати за шкоду в даному випадку, ОСОБА_4 визнав матеріальну шкоду згідно із висновком судової будівельно - технічної експертизи, проти вимог про стягнення моральної шкоди заперечував.

Суд вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Так судом встановлено і сторонами не заперечується, що 19.08.2005 р. у м. Миколаєві, вул. Привокзальна, 1 сталося дорожньо-транспортна пригода внаслідок того, що автомобіль КАМАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 врізався в металеву опору газопроводу. Власником автомобілю є ОСОБА_3. власником опори газопроводу - ПП «ОСОБА_2 Р».

ОСОБА_4 має зареєстроване право на володіння і управління автомобілем КАМАз, що підтверджено Свідоцтвом про реєстрацію т/з.

На підставі ст.1166, 1187 ЦК України суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди обґрунтовані, але враховуючи зміст ст. 1187 ЦК та розяснення ч. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди"' цей обов'язок підлягає покладенню лише на ОСОБА_4, який мав відповідне право на керування т/з і дії якого знаходяться у причинно-наслідковому звязку із заподіяною шкодою.

З висновку будівельно-технічної експертизи від 04.12.2009 р. №203, призначеної по справі, випливає, що поновлення пошкодженої металевої опори газопроводу без її повного демонтажу та відновлення бетонного фундаменту не можливо. Вартість поновлювальних робіт металевої опори газопроводу становить 6779 грн.

Суд вважає що висновок експертизи є обєктивним, розрахунок шкоди у 17336 грн. зроблений позивачем сприймає критично, а тому визначає суму матеріальної шкоди у 6779 грн..

У відшкодуванні моральної шкоди 20000 грн. підприємству і його власнику, слід відмовити, так як стягнення моральної шкоди на користь юридичної особи солідарно разом із власником юридичної особи законом у т. ч. ст.. 23, 1167 ЦК України, не передбачено.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 слід стягнути понесені позивачем судові витрати: на оплату експертизи із залученням спеціаліста 2210,33 грн. (1460,33 грн + 750 грн.), судовий збір 178 грн. і 30 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Судові витрати 8,50 грн. за моральну шкоду позивачу відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 5-8,10-11,212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов приватного підприємства «ОСОБА_2 Р» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути на користь приватного підприємства «ОСОБА_2 Р» з ОСОБА_4 6779 грн. у відшкодування моральної шкоди, судові витрати: на оплату експертизи із залученням спеціаліста 2210,33 грн. судовий збір 178 грн. і 30 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, а всього 9197,33 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку та строки, визначені ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя Заводського районного суду м.Миколаєва С.В.Кваша