Справа №2-763/10 02.08.2010 02.08.2010 02.08.2010
Справа N 22ц -4344/10 Головуючий у 1 інстанції Яворська Ж.М.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

2 серпня 2010 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання Аніщенко Д.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2010 року

за позовом

ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі - ТОВ «Кредитпромбанк») про визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2009 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ВАТ «Кредитпромбанк» про визнання недійсним кредитного договору, укладеного між ним та банком 4 червня 2008 року, з підстав передбачених ч. 1 ст. 315 ЦК України.

Позивач зазначав, що в супереч ч. 1 ст. 651 ЦК України, ч. 4 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» в договорі передбачена можливість ВАТ «Кредитпромбанк» в односторонньому прядку змінювати його умови, а саме збільшувати процентну ставку та змінювати остаточний термін повернення кредиту. Також розмір пені за невиконання договору є більшим, ніж встановлено законом.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, діючи через свого представника, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, задовольнивши його позовні вимоги. На думку апелянта, висновки суду суперечать обставинам справи та вимогам матеріального права.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити рішення суду без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 4 червня 2008 року між позивачем та ВАТ «Кредипромбанк» укладено кредитний договір №06/17/08 Z, та 5,6,9,10,17, 19 червня, 15 липня, 27 серпня та 28 вересня 2008 року девять додаткових договорів до нього під номерами 1-9. Всього позивач отримав траншами 703400 грн. кредиту. За основним та восьми додатковими ним отримано кредит під 22% річних, а за останнім додатковим - під 24 % річних. Максимальний кінцевий строк повернення кредиту визначено сторонами в генеральному договорі 8 листопадом 2017 року, але за додатковими договорами строк повернення траншів було пролонговано до 3 червня 2018 року.

Також в п.6.6. кредитного договору передбачена можливість вимоги дострокового повернення кредиту для банка, а у п. 4.6 передбачена виплата неустойки у разі порушення позичальником строків повернення кредиту та процентів за його користування у розмірі подвійної процентної ставки від простроченого платежу.

Встановивши, що на момент укладення спірного договору ВАТ «Кредитпромбанк» мало дозвіл на здійснення банківських операцій; договори (основний та додаткові) були укладені в належній формі і були спрямовані на реальне настання виписаних в них правових наслідків; волевиявлення учасників кредитного договору та додаткових договорів було вільним і відповідало їх внутрішній волі; обидві сторони у кредитному договорі та додаткових договорах мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання договору (основного) недійсним. У звязку з чим обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Доводи апелянта суперечать умовам договорів (а.с.-28), діям позивача, який добровільно підписав договори та отримав кредит, а також вимогам матеріального права. Зокрема, доводи суперечать ст. 627 ЦК України, яка закріплює свободу договору, вимогам глави 47 розділу 1 книги пятої ЦК України, яка містить загальні положення зобовязання, ст. 1054 ЦК України, ч. 2 ст. 551 ЦК України у відповідності з якою розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

За викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 308,315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і з цього часу протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий :

Судді: