Справа № 2-1741/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2010 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Вуїв О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в якому вказував, що 02 вересня 2009 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, в звязку з чим відповідачем було складено розписку.

Відповідно до договору позивач передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 6500 доларів США, а останній зобовязався повернути їх в строк до 01 листопада 2009 року.

Посилаючись на те, що відповідач ухилився від повного та своєчасного виконання умов договору позики в частині повернення суми боргу, тому ОСОБА_1 просив стягнути з нього борг в сумі 51285,00 грн. (еквівалент - 6500 доларів США), а також всі судові витрати, понесені ним при зверненні до суду.

22 вересня 2010 року позивач надав заяву про забезпечення позову. В її обґрунтування вказує на те, що відсутність заходів забезпечення позову може призвести до відчуження відповідачем автомобіля, а тому просив про накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль «CHEVROLET TAKUMA UF756», що належить відповідачу.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі Постанова) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 4 Постанови суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи обставини справи та характер спірних правовідносин, а саме те, що між сторонами дійсно існує спір, матеріали справи вказують на те, що транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_2, який має повне право розпорядження ним, а тому суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому є всі підстави для забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України суд прийшов до висновку, що необхідним, достатнім та співмірним засобом забезпечення позову є накладення арешту на автомобіль «CHEVROLET TAKUMA UF756» реєстр. номер НОМЕР_1, 2005 року випуску.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153, 209, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Накласти арешт на автомобіль «CHEVROLET TAKUMA UF756», 2005 року випуску, реєстр. номер НОМЕР_1, що зареєстрований за ОСОБА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: