Справа №2-332/10 06.10.2010 06.10.2010 06.10.2010
Провадження №22ц-6308/10
Справа № 22ц- 6308/10 Категорія 37
Суддя по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

6 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі: головуючого - Галущенка О.І., суддів ОСОБА_3, ОСОБА_2, при секретарі судового засідання - Фірсовій Т.В., за участю:

-позивачки ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_5,

-представника відповідача - виконкому Миколаївської міської ради ОСОБА_6,

представника відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_8 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 березня 2010 року у справі за

позовом

ОСОБА_4 до Миколаївської міської ради та його виконавчого органу, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, визнання незаконними рішень виконкому Миколаївської міської ради та визнання недійсним ордера,

встановила:

В серпні 2006 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зазначеним позовом.

Вона посилалась на те, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті своєї матері - ОСОБА_10, померлої 16 жовтня 2000 року, в тому числі і на належні померлій 2/9 частини житлового будинку № 37 по вул. Пролетарській в м. Миколаєві.

Проте, 23 червня 2006 року виконком Миколаївської міської ради, після прийняття нерухомого майна до комунальної власності, прийняв рішення про виділення вказаного житлового приміщення ОСОБА_7 на сім'ю із двох осіб, а 4 липня 2006 року видав ордер на заселення йому та його дружині.

Посилаючись на вимоги ст. 549 ЦК України 1963 року, а також неодноразово уточнюючи та доповнюючи позовні вимоги, позивачка просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері та визнати -раво власності в порядку спадкування за законом на спірне житлове приміщення, визнати незаконними рішення виконкому Миколаївської міської гади щодо передачі майна до комунальної власності та виділення приміщення відповідачам, а також визнати недійсним ордер, виданий їм на ; пірне приміщення.

Заперечуючи проти позову, відповідачі посилались на те, шо :иадщина позивачкою не прийнята.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва :- і 4 березня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Вставлено фанг прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_11, помер.~ > 16 жовтня 2000 року. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 2/9 части ¦ житлового будинку № 37 (квартира №3) по вул. Пролетарем І в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом.

Скасовано рішення виконкому Миколаївської міської ради № 993 :- щ 26 травня 2006 року про прийняття квартири № 3 по вул. Пролетарській. З" « комунальну власність м. Миколаєва та рішення № 1192 від 23 червня 2Г| 'І року про надання вказаного житла для заселення сім'ї ОСОБА_7, а та:- і ордер, виданий 4 липня 2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вказав житлове приміщення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8, посилаючись на незаконність з необґрунтованість судового рішення, просила його скасувати та ухваліш: нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4

Заслухавши суддю доповідача, доводи осіб, які брали участь справі, дослідивши обставини справи, перевіривши законність обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колега суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступ:-: і підстав.

Суд повно, всебічно дослідив обставини спору, дав належну оці:-:- доказам у справі та прийшов до вірного висновку про те, що позивачка. яв спадкоємиця першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті св:-: матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадков: і майном, а тому обґрунтовано визнав за нею право власності на спіг - частину житлового будинку в порядку спадкування за законом. В зв'язку чим визнав незаконними рішення органу місцевого самоврядування ~~ передачу цього майна в комунальну власність та надання його для заселе:- і іншим особам.

За змістом ст. 549 ЦК України 1963 року, чинного на час виникне:-: і спірних правовідносин, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщп:- як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до держаи? » нотаріальної контори, так і в разі фактичного вступу в управління з г володіння спадковим майном (його частиною), тобто вчинення відповід:-: : дій, у тому числі одержання до закінчення шестимісячного строку з чз-гі відкриття спадщини певних речей зі спадкового майна.

Прийняття частини спадкового майна свідчить про прийняття всь і майна, в чому б воно не полягало та де б не знаходилось.

Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про пр - на спадщину відповідно до ст. 561 ЦК України 1963 року (так і ст. 126^ ЛЯ 2003 року) є правом, а не обов'язком спадкоємця, тому строком не обмеже:-

За правилами ст. 555 ЦК (1963 року) за відсутності спадкоємців з'- неприйняття ними спадщини спадкове майно успадковує держава в їх відповідного фінансового органу, а не територіальна громада.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, п:_ і смерті 16 жовтня 2000 року матері позивачки - ОСОБА_11 запиши.- - спадщина, яка складається із рухомого та нерухомого майна, зокрема І 2/9 частини спірного житлового будинку. Заповіт спадкодавиця не залиш;-:. .

Позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законе.: "і інвалідом 2 групи з 1994 року. Вона не зверталася до державної нотаріаті контори з заявою про прийняття спадщини або про відмову від неї прот ¦ :» шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом також встановлено, що останні роки свого життя Сгорова Є ~ будучи прописаною в спірному житловому приміщенні, фактично прожп:- _ і

разом з позивачкою в її квартирі АДРЕСА_1, оскільки потребувала постійного стороннього догляду, який їй надавала донька. В цій же квартирі вона померла й після її смерті у доньки залишалися належні померлій предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку, золотий ланцюжок, документи відносно реального розподілу спірного житлового будинку між іншими співвласниками, ощадна книжка на залишок вкладу в Корабельному відділенні Ощадбанку м. Миколаєва, інші речі, які позивачка прийняла та розпорядилася на свій розсуд.

Водночас, не маючи коштів на ремонт спірного нерухомого майна, позивачка дозволила його використання під сарай родичці, яка проживала за тією ж адресою (в квартирі № 2).

26 травня 2006 року виконком Миколаївської міської ради на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 травня 2006 року про визнання спадщини відумерлою прийняв рішення про прийняття спірного нерухомого майна до комунальної власності, а 23 червня 2006 року про виділення цього житлового приміщення ОСОБА_7 та ОСОБА_8, без зняття їх з квартирного обліку. Відповідачі 4 липня 2006 року отримали ордер на вселення, однак там не проживають з підстав відсутності належних умов для проживання (а.с. 131).

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 травня 2006 року скасовано ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 грудня 2006 року за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_4 (а.с. 52,67).

При новому розгляді справи, 19 лютого 2007 року рішенням того ж суду, позов виконкому про визнання спадщини відумерлою знову задоволено. Вказане рішення скасовано ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 29 травня 2007 року й заява виконкому про визнання спадщини відумерлою залишена без розгляду з підстав наявності спору про право.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 посилається на недоведеність позивачкою позовних вимог, однак такий довід спростовуються матеріалами справи, належно дослідженими та оціненими судом.

Зокрема, факт прийняття позивачкою спадщини підтвердила свідок ОСОБА_12 (а.с. 160). До того ж, позивачка надала до суду письмові докази, які свідчать про прийняття нею спадщини, а саме: ощадну книжку матері про відкриття рахунку № 79623 в Корабельному відділенні Ощадбанку м. Миколаєва (а.с.129, 135), а також документи на спірне майно (а.с.8-10, 55), медичні документи та довідки ЖЕК про фактичне місце проживання спадкодавця на час відкриття спадщини.

У відповідності до глави 3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року (чинної на час виникнення спірних правовідносин) доказом вступу в управляння чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідки ЖЕК та інші документи про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, наявність у спадкоємців ощадної книжки, документів на майно тощо.

Посилання в апеляційній скарзі на преюдиційне значення для цієї справи рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2003 року (а.с. 229-230), прийняте за скаргою ОСОБА_13 (однієї із співвласників) про бездіяльність Миколаївської міської державної податкової інспекції, у зв'язку з невжиттям заходів щодо визнання спірного майна безхазяйним, є необгрунтованим, оскільки не відповідає ч.З ст. 61 ЦПК України.Відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, зс судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших спрс: беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обст_:

Проте, позивачка не залучалася та не приймала участі у справі, а факти щодо прийняття нею спадщини не були предметом т» зазначеній справі.

Разом з тим, встановивши незаконність видачі вігя Миколаївської міської ради ордеру ОСОБА_7 та ОСОБА_7 помилково зазначив в рішенні про його скасування, а не про визні> недійсним. Однак зазначене не впливає на правильність виснс :- тому відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути піде-. його скасування.

Враховуючи викладене, колегія не вбачає підстав для о рішення районного суду, постановленого з додержанням норм мате? . та процесуального права.

Головуючий

Судді

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддІЕ. -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відх рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 березня 1 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту

проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпсередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.