Справа №142/10 15.06.2010
Справа 22ц-3767/10 Суддя першої інстанції: Разумовська О.Г.
Суддя доповідач апеляційного суду: Кутова Т.З.
УХВАЛА

Іменем України

15 червня 2010 року судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі: головуючої: Вовненко Г.Ю., суддів: Паліюка В.П.,

ОСОБА_1, при секретарі: Аніщенко Д.В., за участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2010 року по справі за позовом

ОСОБА_3 до

ОСОБА_4, Акціонерно - комерційного банку

соціального розвитку «Укрсоцбанк» про

визнання недійсним договору іпотеки

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 та Акціонерно- комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання недійсним договору іпотеки.

Ухвалою судці Заводського районного суду м. Миколаєва від 2 лютого 2010 року вказану позовну заяву залишено без руху, а ухвалою від 16 березня 2010 року повернуто позивачці, як неподану, в зв'язку з тим, що вказані судом недоліки позову не було усунуто.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить останню ухвалу судці скасувати, посилаючись на її незаконність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, підставою для повернення позову стала не сплата судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляцу справи в розмірах встановлених для майнових спорів. Між тим з таким висновком суду не можна погодитись.

Зі змісту позовної заяви, слідує, що позивачка просить суд визнати неційсним договір іпотеки віц 15 серпня 2008 року, уклацений нею з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк». Інших вимог не заявлено.

Відповідно до роз'яснень, які викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 6 листопада 2009 року у справах про визнання правочину недійсним, в разі коли позивач не вимагає застосування наслідків недійсності правочину, судовий збір сплачується як із немайнового спору.

Оскільки ОСОБА_3 не заявила вимог про застосування наслідкі недійсності правочину, вказана позовна заява підлягає оплаті судовим збором в розмі визначеному для немайнових спорів та в відповідному розмірі підлягають сплаті витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. З доданих до позову квитанцій банку слідує, що даний позов оплачено судовим збором в розмірі 8 грн.50 коп. та сплачено 37 грн. в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що відповідає ставкам для немайнових спорів.

Враховуючи наведене, нема підстав вважати, що дана позовна заява, не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а тому відсутні підстави і для її повернення порядку встановленому ст. 121 ЦПК України.

За такого, оскаржувана ухвала судді від 16 березня 2010 року, як не відповідаю процесуальним нормам підлягає скасуванню з поверненням матеріалів позову до того суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312,315 ЦПК України , судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити. Ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2010 року - скасувати, матеріали позову повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: