Решетилівський районний суд Полтавської області
№ 2-1100/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2010 року с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Горулько О.М.

при секретарі - Гудзенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області та управління праці та соціального захисту населення Решетилівської РДА Полтавської області про визнання дій протиправними, перерахунок та виплату додаткової пенсії та допомоги на оздоровлення як особі, віднесеній до категорії 3 громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

-Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області в частині невиконання з січня 2008 року приписів ч. 2 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо перерахунку їй, як особі, віднесеній до категорії 3 громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю;

-зобовязати управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області здійснити перерахунок їй щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням проведених виплат здійснити відповідні виплати за період з січня 2009 року по 01.09.2010 року;

-визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Решетилівської РДА Полтавської області в частині невиконання з січня 2008 року по даний час приписів ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо нарахування їй щорічної грошової допомоги на оздоровлення;

-зобовязати управління праці та соціального захисту населення Решетилівської РДА Полтавської області перерахувати їй щорічну грошову допомогу на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат як особі, віднесеній до категорії 3 громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи третьої категорії. Вважає, що відповідно до вимог статей 48, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком. Одначе управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі з січня 2009 року виплачує їй додаткову пенсію у розмірі, меншому, ніж передбачено законом, а управління праці та соціального захисту населення Решетилівської РДА не виплачує їй допомогу на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, третьої категорії.

Відповідач - управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області подав до суду заперечення на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що при призначенні пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, він керується постановами Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», № 654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» та № 530 від 28.05.2008 року, які і визначають конкретні розміри державної та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Пенсія позивачці призначена та виплачується згідно з вимогами зазначених вище постанов КМУ. Крім того відповідач не вважає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» законом прямої дії, оскільки він не передбачає механізму реалізації права, а також відповідач посилається на відсутність коштів для виплати позивачці пенсії у визначеному нею розмірі.

Відповідач - управління праці та соціального захисту населення Решетилівської РДА Полтавської області подав до суду заперечення на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення позивачкою строків звернення до суду, на те, що порядок призначення та виплат допомоги на оздоровлення та її розміри визначаються постановами КМУ, на положення Законів України про державний бюджет України на 2009-2010 роки та на відсутність коштів.

В судове засідання позивачка та представники відповідачів не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи та наявних у ній доказів судом встановлено наступне:

згідно ксерокопії посвідчення серії Б № 468031, виданого 20 листопада 1993 року Житомирською обласною державною адміністрацією, позивачку ОСОБА_1 віднесено до третьої категорії громадян, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи.

Із позовної заяви та заперечень відповідачів вбачається, що відповідачем - управлінням Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області призначена та виплачувалася позивачці додаткова пенсія у розмірі, меншому, ніж передбачено ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відповідачем - управлінням праці та соціального захисту населення Решетилівської РДА Полтавської області допомога на оздоровлення, передбачена статтею 48 цього Закону, позивачці не виплачувалася.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у відповідачів підстав для нарахування та виплати позивачці додаткової пенсії та допомоги на оздоровлення у розмірі, зазначеному в позовній заяві, суд виходить наступного:

Відповідно до ч. 1,2 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статті 8, 22 Конституції України закріплюють принципи верховенства права та гарантованості конституційних прав і свобод, забороняють при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод.

Статтею 49 ЗУ " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( далі Закон № 796-ХІІ) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а)державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч.2 ст. 51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, зі змісту статті 51 Закону № 796-ХІІ випливає, що під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 ЗУ " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У 2009-2010 роках базовий закон - Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не був скасований, змінений чи визнаний неконституційним, а тому протягом цього періоду, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, відповідач не мав законних підстав керуватися постановами Кабінету Міністрів України, а повинен був керуватися зазначеним вище Законом.

Вирішуючи питання щодо порядку здійснення виплат, суд виходить з необхідності застосування до спірних правовідносин положень ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом. Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір, або встановлював інший розмір, немає.

Відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачкою конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України, та права на отримання пенсії та додаткової пенсії, передбаченої ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Посилання відповідача - управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області на відсутність джерела фінансування спірного підвищення до пенсії суд також не приймає до уваги і визнає їх безпідставними, оскільки відсутність коштів не може бути обґрунтуванням правомірності невиконання своїх законних та конституційних зобовязань перед позивачкою.

Відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачці пенсії у належному розмірі.

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобовязань, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірним дій або бездіяльності відповідача.

Таким чином суд приходить до висновку, що право позивачки на одержання додаткової пенсії за період з 01 січня 2009 року по 01 вересня 2010 року у передбаченому законом розмірі порушене і підлягає поновленню.

Позивачкою серед інших поставлені перед судом позовні вимоги про покладення на управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області обовязку здійснити виплату їй перерахованої додаткової пенсії. Суд находить, що позовні вимоги в цій частині не ґрунтуються на законі, оскільки вказані кошти відповідачем, як органом, якому державою делеговані повноваження по призначенню та виплаті пенсій, нараховані не були.

Враховуючи те, що даний спір виник у сфері соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, судовим рішенням повинні відновлюватися права особи шляхом накладення на відповідача обовязку провести відповідні нарахування (перерахування) належних позивачці сум відповідно до спеціальних законів.

Тому позовні вимоги в частині покладення на відповідача обовязку виплатити не нараховані суми суд вважає безпідставними.

Стосовно позовних вимог в частині визнання неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення Решетилівської РДА Полтавської області та покладення на управління праці та соціального захисту населення Решетилівської РДА Полтавської області обовязку здійснити перерахунок позивачці допомоги на оздоровлення, суд виходить з положення частини четвертої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає право на одержання допомоги на оздоровлення лише учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії. Виплата допомоги на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії і не є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, цим Законом не передбачено.

Позивачка має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, і віднесена до 3 категорії, але не є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому не має права на отримання передбаченої частиною 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» допомоги на оздоровлення, отже позов в цій частині є безпідставним.

Керуючись ст. 8, 19, 22, 46, 55, 64, 95, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 48,49,51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 ЗУ " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", 10, 11, 60, 212, 214, ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області в частині невиконання з січня 2008 року приписів ч. 2 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо перерахунку ОСОБА_1, як особі, віднесеній до категорії 3 громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, з 01 січня 2009 року по 01 вересня 2010 року

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 01 січня 2009 року по 01 вересня 2010 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Головуючий :