Справа № 2 - 1383 /10 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 березня 2010 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальової С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом МКП «Миколаївводоканал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2009 р. МКП «Миколаївводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Позивач вказує на те, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення в тому числі і відповідачам. Посилаючись на те, що постачальник свої зобовязання по наданню послуг виконує в повному обсязі, а споживачі оплату за надані послуги з водопостачання та водовідведення не здійснюють, а також на положення ст.ст. 267, 639, ЦК України, ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання, ст.ст. 64, 68 ЖК України, п.20, 21 «Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів суму заборгованості за надані послуги за період з липня 1997 року по 1 вересня 2009 року у розмірі 1929 грн. 93 коп.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнила, вказуючи на те, що відповідачі частково сплатили наявну заборгованість, зменшила вимоги до 1477 грн. 67 коп., просила позов задовольнити. Вказувала також на те, що у 2005 році відповідачі за надані послуги сплачували більше, ніж було нараховано їм щомісячно, що свідчить про визнання ними боргу та переривання перебігу позовної давності.

Відповідачі позови не визнали. Вказували на те, що з 2005 р. оплату за надані послуги здійснюють щомісячно, заборгованості по поточним платежам не мають. Посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, просили в позові відмовити з цих підстав.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідачі у справі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 та є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення, які надає за цією адресою позивач.

За період з 01.07.1997 р. по 01.09.2009 р. станом на 11 березня 2010 р. відповідачам нараховано заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення у розмірі 1477 грн. 67 коп.

Згідно із ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.п.4,5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд не визнає поважними причини пропуску.

Згідно ст.71, 75, 76, 80 ЦК УРСР (1963 року), який був чинний на час виникнення правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), - три роки. Позовна давність застосовується незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов.

Закінчення позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови у позові.

В ході розгляду справи відповідачами було заявлено про необхідність застосування строку позовної давності.

Як слідує з наявних у справі розрахунків заборгованості у відповідачів за надані послуги водопостачання в межах строку позовної давності на даний час немає.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що в позові МКП «Миколаївводоканал» про стягнення заборгованості слід відмовити.

При цьому посилання представника позивача на те, що платежі, які вносили відповідачі у 2005 році, перевищують суму нарахованих платежів, і це свідчить про визнання боргу та переривання перебігу позовної давності, суд вважає безпідставним, оскільки за останні три роки, що передували зверненню до суду з позовом, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідачами за надані послуги було сплачено менше ніж нараховано. А тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення заборгованості, нарахованої поза межами трирічного строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові МКП «Миколаївводоканал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за наданні послуги з водопостачання та водовідведення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя : Н.А. Спінчевська