Справа №240/10 14.07.2010 14.07.2010 14.07.2010
Провадження №22ц-4867/10
Справа № 22ц - 4867/10 Головуючий першої інстанції: Кваша С.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2010 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Галущенка О.І.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі: Красилюку В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

представника позивача ОСОБА_2

на ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2010 р., яка постановлена за позовом

ОСОБА_3

до

акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк»

(далі АКІБ «УкрСиббанк»),

товариства з обмеженою відповідальністю «Васса-плюс»

(далі - ТОВ «Васса-плюс»)

про визнання недійсним договору поруки,

в с т а н о в и л а:

2 березня 2010 р. ОСОБА_3 звернувся з позовом до АКІБ «УкрСиббанк», ТОВ «Васса-плюс» про визнання недійсним договору поруки.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2010 р. позовну заяву залишено без руху з наданням строку для виправлення недоліків, а ухвалою судді того ж суду від 12 квітня 2010 р. позовну заяву повернуто позивачеві як неподану.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на незаконність вимог судді щодо сплати судових витрат, просить ухвалу судді про повернення позовної заяви скасувати, а матеріали - направити на розгляд до місцевого суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без руху з наданням строку для усунення недоліків, та повертаючи її ухвалою від 12 квітня 2010 р. позивачу, суддя вважав, що позивачем не дотримано вимог щодо оплати судового збору та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи при зверненні до суду і не виконано відповідні вимоги суду.

Однак з таким погодитись не можна.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач звернуася з позовом про визнання недійсним договору поруки без застосування наслідків недійсності, а тому цей спір є немайновим.

Відповідно до п.п. «Д» п. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 р. із позовних заяв немайнового характеру держмито сплачується у розмірі 0.5% неоподаткованого мінімуму доходів громадян, тобто 8 грн. 50 коп., а витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з заяв немайнового характеру становить 37 грн. (п.п. 6 п. 3 «Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів», затверджених Постановою КМУ № 1258 від 21 грудня 2005 р.).

Позивачем сплачено 8 грн. 50 коп. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи . Отже, вимоги закону щодо сплати судових витрат позивачем виконані.

За такого, висновки судді про необхідність сплати судового збору та про наявність встановлених ч. 2 ст. 121 ЦПК України підстав для повернення позовної заяви є помилковими.

Таким чином, ухвала судді від 12 квітня 2010 р. підлягає скасуванню з направленням позовної заяви до суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2010 р. скасувати , а позовну заяву ОСОБА_3 до АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Васса-плюс» про визнання недійсним договору поруки направити до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: