Справа №2-2103/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста ОСОБА_1

в складі: головуючої - судді Мороз К.В.

при секретарі Горбік Т.А.

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті ОСОБА_1 ради про зобов'язання здійснити донарахування та виплатити щорічну допомогу, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті ОСОБА_1 ради про визнання права на отримання щорічної допомоги на оздоровлення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у розмірі, передбаченому ч.4 ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і просить визнати неправомірними дії відповідача по наданню позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС, який став інвалідом ІІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки в меншому розмірі, ніж у розмірі передбаченому ч.4 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і зобов'язати провести перерахунок щорічної грошової допомоги на оздоровлення згідно ч.4 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2007, 2008, 2009 роки і зробити виплати. Позивач мотивує свої вимоги тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом III групи і знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті ОСОБА_1 ради. Відповідно до ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач має право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат на момент виплати допомоги. Однак вказана вище допомога на оздоровлення позивачу нараховувалась та виплачувалась відповідачем .без дотримання вимог ч. 4 ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у меншому, ніж це передбачено цим Законом.

Позивач, представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, послалась на письмові заперечення ( а. с. 16- 17), просила в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно посвідчення Серії А № 435761 (а. с. 9) ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та громадянином, захворювання яких пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, згідно посвідчення серії Б № 091552 (а. с. 8). Згідно довідки МСЕ-ЧНВ № 354154 ( а. с. 11) визначено, що захворювання пов'язане з виконанням обов'язків по ліквідації катастрофи ЧАЕС.

Особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і є інвалідами III групи, відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХП від 28.02.1991 року виплачується щорічна допомога на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач звертався до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті ОСОБА_1 ради із заявою про донарахування і виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки, у задоволенні якої Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті ОСОБА_1 ради йому було відмовлено (а.с. 10).

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законами України N 489-V від 19.12.2006"Про Державний бюджет на 2007рік" та N 107-VI від 28.12.2007 "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесені зміни до ч.4 ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і визначено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Зазначену зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

Згідно довідки № 4279/05 від 07.06.2010 року ( а. с. 18) позивачу в 2007 року проведена виплата щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 100 гр. - 18 жовтня 2007 року, за 2008 рік в розмірі 90 грн. щорічної допомоги на оздоровлення виплачена 14 серпня 2008 року, за 2009 рік в розмірі 90 грн. щорічної' допомоги на оздоровлення виплачена 06 лютого 2009 року.

Враховуючи, що виплати щорічної допомоги на оздоровлення позивачу в 2007 році та 2008 році здійснена після прийняття Конституційним судом України рішення N '6-рп/2007 від 09.07.2007 року та рішення N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, здійснення виплати в 2007, 2008, 2009 роках проводилося у розмірі визначеному Постановою KM України № 562 від 12 /У липня 2005 року, а не у розмірі визначеному ч.4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", хоча Постанова KM України № 562 від 12 липня 2005 року є підзаконним нормативним актом і вона суперечить ч.4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і ст. 22 Конституції України, а тому виходячи із пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами в частині визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення підлягає застосуванню Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а посадові особи органів місцевого самоврядування відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на зазначені обставини позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом визнання неправомірними дій Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті ОСОБА_1 ради щодо виплати в 2007, 2008, 2009 року ОСОБА_2, інваліду III групи внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічної допомоги на оздоровлення в меншому розмірі ніж визначено ч.4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті ОСОБА_1 ради здійснити перерахунок та виплатити з урахуванням проведеної виплати ОСОБА_2 інваліду З групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічну допомогу на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки в розмірі визначеному ч.4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 37 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і на користь держави судовий збір в сумі 08 грн. 50 коп..

Керуючись ст.ст. 3,10,11, 60, 88 208, 212-215 ЦПК України, ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22, 46, ч.2 ст. 152 Конституції України, ст. ст. 15 ЦК України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р., Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р., суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті ОСОБА_1 ради про зобов'язання здійснити донарахування та виплатити щорічну допомогу - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті ОСОБА_1 ради щодо виплати в 2007, 2008, 2009 року ОСОБА_2, інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічної допомоги на оздоровлення в меншому розмірі ніж визначено ч.4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті ОСОБА_1 ради здійснити перерахунок та виплатити з урахуванням проведеної виплати ОСОБА_2 інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічну допомогу на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки в розмірі визначеному ч.4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті ОСОБА_1 ради на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 37 грн. 00 коп..

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті ОСОБА_1 ради на користь держави судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста ОСОБА_1, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів, після подання заяви про апеляційне оскарження рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано

Суддя Новозаводського

районного суду міста ОСОБА_1 Мороз