06.04.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22-812/2010
Категорія 27 Головуючий в І інстанції Званчук В.М.
Доповідач Кутурланова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2010 року колегія судців судової палати в цивільних сиріших апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів Кутурланової О.В.

ОСОБА_1

при секретарі Дягілєвій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну сирішу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 па рішепни Суворовського районного суду м. Херсона від 15 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалися на те, що 29.04.2004 року вони передали ОСОБА_4 грошові кошти у сумі еквівалентній 2630 доларів ('ПІД для купівлі на їх ім»я автомобіля для здійснення підприємницької діяльності надання транспортних послуг населенню. Відповідач порушив досягнуті домовленості, оформив кредит на придбання автомобіля на своє ім»я і не повернув їм грошові копгги у сумі 2630 доларів США, які зобов»язався повернути до кінця 2004 року, у зв»язку із чим просили стягнути заборгованість за договором позики у сумі 14018,16 грн., що еквівалентно 2630 доларам США.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15 квітня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просили рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному об"ємі, зазначаючи, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд ухвалив рішення з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга %)воленню не підлягає зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) Передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені Р°Довими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві гаку ж суму Фоціових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених Р°Довими ознаками.

Судом встановлено і ці обставини не заперечувалися сторонами у суді перщ0ї Та апеляційної інстанції, що подружжя ОСОБА_3 звернулося до ОСОБА_4 з проханням допомогти їм у придбанні автомобіля для здійснення підприємницької діяльності - надану транспортних послуг населенню. З цією метою ОСОБА_4 отримав у банківській установі кредит на своє ім»я для придбання транспортного засобу і 05.03.2004 року придбав на своє ім»я автомобіль ГАЗ-3110-411 Р, вартість якого складала 37560 грн., при цьому ОСОБА_3 вніс у касу торгівельної організації суму, еквівалентну 2600 доларам США.

06 березня 2004 року, за дорученням власника автомобіля ОСОБА_4, ОСОБА_3 отримав у МРЕВ ДАЇ тимчасовий реєстраційний талон, що посвідчував право володіння та керування транспортним засобом (а.с.9) та, як вбачається з пояснень сторін, почав використовувати його для надання населенню транспортних послуг.

В суді першої та апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_2 підтвердила, щ0 29.04.2004 року грошові кошти відповідачу не передавалися, а розписку від 29.04.2004 року ОСОБА_4 написав, оскільки між ними була досягнута домовленість, що автомобіль залишиться відповідачу, а він поверне ОСОБА_3 кошти сплачені за його придбання у сумі 2600 доларів США.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої

інстанції про відсутність між сторонами зобов»язань, що випливають із договору позики. Враховуючи, що позивачі заявили вимоги з підстав, передбачених ст.ст. 1046,1049 ЦК України і в подальшому підстави позову не змінювали, а відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою з"ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін та дослідив надані сторонами докази, яким дав правильну оцінку, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і передбачені законом підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, як не обґрунтовані законом, доказами та такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 15 квітня 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді