Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № ц-12-3819/10
РІШЕННЯ

Іменем України

14 жовтня 2010 року Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Гречаної С.І.,

при секретарі Мусієнко М.Ю.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства ОТП Банк про визнання кредитного договору удаваним, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ЗАТ ОТП Банк про визнання недійсним кредитного договору №CL-401/006/2007 від 06.02.2007 року посилаючись на те, що зазначений договір укладений всупереч ст. 524 Цивільного кодексу України та п.в) ч.4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання та валютного контролю.

В подальшому позивач ОСОБА_3 змінила позовні вимоги, просила визнати укладений між нею та ПАТ ОТП Банк кредитний договір №CL-401/006/2007 від 06.02.2007 року удаваним, тобто укладеним в грошовій одиниці України в сумі 126250 грн.00 коп. на умовах, визначених в договорі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити позивачу в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

06.02.2007 року між ОСОБА_3 та ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк був укладений кредитний договір №CL-401/006/2007. За умовами зазначеного договору ЗАТ ОТП Банк зобов'язався надати позивачу кредитні кошти у розмірі 25000,00 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12,49% річних для купівлі автомобіля марки Volkswagen golf 1.6.

ОСОБА_3 на підставі договору № 102963, укладеного 01.02.2007р. з ТОВ Флагман-Авто придбала автомобіль марки Volkswagen golf 1.6 за 131300 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 235 Цивільного кодексу України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України, Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, розяснено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини.

Отже, метою удаваного правочину є приховання іншого правочину, але для досягнення цієї мети необхідні умисні дії обох сторін.

Кредитні кошти в сумі 25000,00 доларів США відповідачем були надані позивачу відповідно до умов кредитного договору. Здійснення позивачем в подальшому обміну (конвертації) отриманої іноземної валюти на національну валюту України для розрахунку гривнею за купівлю автомобіля чинним законодавством не заборонено. Вказане свідчить про фактичне розпорядження позивачем одержаними кредитним коштами. Подальший обмін позивачем одержаної за кредитним договором іноземної валюти на національну валюту України не є підставою для визнання договору удаваним.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу України зобовязання має бути грошовій одиниці України - гривні, але згідно з ч. 3 цієї статті використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом.

Згідно ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльність на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

Статтею 2 Закону України Про банки і банківську діяльність передбачено, що кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

У відповідності до ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії кредитування.

Пунктом 2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого постановою Правління НБУ від 17.07.2001р. № 275, передбачено, що за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу НБУ банк має право здійснювати операції з валютними цінностями, до яких належить і іноземна валюта. При цьому п.5.3 цього Положення визначено, що письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями є генеральною ліцензією на здійснення операцій згідно з Декретом Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю.

Отже чинне законодавство України надає право банкам, які мають банківську ліцензію та письмовий дозвіл, здійснювати валютні операції, у тому числі видавати кредити в іноземній валюті.

Як вбачається з банківської ліцензії Національного банку України № 191, виданої 08 липня 2009 року ПАТ ОТП Банк, зареєстрованому Національним банком України 02 березня 1998 року за № 273, ПАТ ОТП Банк надано право здійснювати банківські операції визначені ч.1 та п. 5- 11 ч.2 статті 47 Закону України Про банки і банківську діяльність.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, але будьяких доказів існування між сторонами іншого правочину, а саме правочину щодо видачі кредиту в національній, а не в іноземній валюті позивачем та його представником суду надано не було.

За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено, що сторони 06.02.2007 умисно оформили кредитний договір на отримання позивачем кредиту в доларах США, маючи на меті приховати інший правочин договір щодо надання кредиту в національній одиниці України в сумі 126250 грн.00 коп.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України , суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства ОТП Банк про визнання кредитного договору удаваним відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.І. Гречана