Справа № 2-504/10
Провадження № 2-504/10
РІШЕННЯ

Іменем України

22.10.2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О. Г.,

при секретарі Бабаєвій Х.О.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділ частки у натурі, визначення порядку землекористування, -

В С Т А Н О В И В:

21. 09. 2007 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виділ частки у натурі, визначення порядку землекористування.

Ухвалою суду від 17. 12. 2009 до участі у справі у якості співвідповідача було залучено ОСОБА_5, оскільки останній є спадкоємцем померлої ОСОБА_7.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона є власником 39/100 частин домоволодіння № 104 по вул. 4-й Слобідській в м. Миколаєві. Між позивачем та іншими співвласниками домоволодіння - ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 виникли суперечки з приводу порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою. Дійти згоди у вирішенні даного питання сторони не можуть. Дані обставини стали підставою для звернення позивачки до суду.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила виділити їй в натурі 39/100 частин домоволодіння № 104 по вул. 4-й Слобідській в м. Миколаєві, визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною ділянкою відповідно до до II варіанту порядку користування земельною ділянкою домоволодіння за ідеальними частками співвласників, вказаному у висновку експертизи № 120-1128 від 24. 06. 2008. Позов підтримала, обставини, викладені в позові, підтвердила, просила суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, вважають за можливе провести поділ земельної ділянки домоволодіння № 104 по вул. 4-й Слобідській в м. Миколаєві відповідно до I варіанту порядку користування земельною ділянкою домоволодіння за порядком користування, що склався, вказаному у висновку експертизи № 120-1128 від 24. 06. 2008. У задоволенні позову просили відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з висновком експертизи № 120-1128 від 24. 06. 2008 не згоден, вважає за необхідне визначити порядок користування земельною ділянкою домоволодіння за первісними частками співвласників домоволодіння, проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, сторонам належить на праві спільної часткової власності домоволодіння № 104 по вул. 4-й Слобідській в м. Миколаєві. Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння частки співвласників становлять: ОСОБА_2 39/100 частини домоволодіння, ОСОБА_3 19/100, ОСОБА_6 22/100, ОСОБА_7 20/100. 19. 04. 2008 ОСОБА_8 померла, спадкоємцем є ОСОБА_5.

Позивач придбала в 1979 році за договором купівлі-продажу 25/100 частини домоволодіння № 104 по вул. 4-й Слобідській в м. Миколаєві. Рішенням Заводського районного виконавчого комітету від 19. 06. 1987 частки співвласників було перераховано, частка позивачки склала 39/100.

Відповідач ОСОБА_4 набула право власності на 26/100 частини домоволодіння за договором дарування від 12. 09. 1981. Рішенням Заводського районного виконавчого комітету від 19. 06. 1987 частка відповідачки склала 22/100.

Кожен зі співвласників займає належні їм будівлі та споруди, однак між сторонами виник спір щодо виділу часток домоволодіння в натурі та порядку користування земельною ділянкою домоволодіння.

Заходами добровільного досудового розподілу власності сторони дійти згоди не змогли, а тому звернулися до суду з метою вирішення зазначеного питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Суд дійшов висновку про необхідність проведення судової експертизи, оскільки для правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання.

Ухвалою суду від 09. 10. 2007 у справі було призначено судову будівельно - технічну експертизу для визначення порядку користування земельною ділянкою домоволодіння № 104 по вул. 4-й Слобідській в м. Миколаєві, оскільки вирішення спору без проведення даної экспертизи не можливе.

Відповідно до висновку експертизи № 120-1128 від 24. 06. 2008 експертом було запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою домоволодіння: I варіант - за порядком користування, що склався; II варіант - за ідеальними частками співвласників.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 вважають за можливе провести поділ земельної ділянки домоволодіння № 104 по вул. 4-й Слобідській в м. Миколаєві відповідно до I варіанту вказаної експертизи, тоді як позивачка відповідно до II варіанту.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 вказував на необхідність визначення порядку користування земельною ділянкою домоволодіння з урахуванням первісної частки у розмірі 20/100, оскільки спадкодавець ОСОБА_7 придбала 11. 08. 2006 частину домоволодіння у попереднього власника (Шнейсер) саме у такому розмірі. Зазначене відповідає вимогам ст. 377 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст. 1225 ЦК України, ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч 1. ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд зясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвіря тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала в користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, визначення розміру часток сторін у земельній ділянці здійснюється відповідно до розміру часток у будинку на час виникнення спільної часткової власності (п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Наступні зміни розміру часток у спільній власності на жилий будинок, повязані з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть змін установленого учасниками спільної власності порядку розпорядження земельною ділянкою та користування нею.

Таким чином, суд вважає, що при визначенні порядку користування земельною ділянкою необхідно виходити з розміру первісних часток співвласників домоволодіння, за якими у позивачки ОСОБА_2 25/100 частини, ОСОБА_3 15/100, ОСОБА_4 26/100, ОСОБА_5 (ОСОБА_8С.) 20/100.

Суд дійшов висновку, про неможливість встановлення порядку користування земельною ділянкою домоволодіння за 2 варіантом експертизи, оскільки вказаний порядок користування земельною ділянкою обмежує права співвласників домоволодіння (зокрема, ОСОБА_4, первісна частка якої становить 26/100, ОСОБА_5, первісна частка якого є 20/100).

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановлену цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 64 Конституції України право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені, невизнані або оспорені.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Судом були надані рівні можливості сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості.

Суд з урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги невизнання позивачем порядку користування, що склався, з метою недопущення порушення прав інших співвласників домоволодіння, прийшов до висновку, про неможливість задоволення позовних вимог позивача, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділ частки у натурі, визначення порядку землекористування відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у строк та в порядок, передбачені ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська