Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2010 року

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судці: Худякова А.М., суддів : Олексієнка М.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Назаренко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2009 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві (далі - Пенсійного фонду) про стягнення недоплаченої надбавки до пенсії, передбаченої Законом України "Про соціальний захист дітей війни" (далі - Законом),

встановила:

У травні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на неправильне нарахування та виплату відповідачем їй надбавки до пенсії.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від ,„23 вересня 2009 року відновлено пропущений строк для звернення до суду та визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови перерахунку позивачу розміру пенсії як дитині війни. Стягнуто з Пенсійного фонду на користь ОСОБА_2 невиплачену надбавку до пенсії, як дитині війни, в розмірі 742,62 грн. В іншій частині позову відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач порушує питання про скасування вказаної постанови в частині задоволеного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами", який набрав чинності з 10 березня 2010 року, апеляційним судом здійснюється розгляд вказаної категорії справ у порядку цивільного судочинства.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус дитини війни, перебуває на обліку у відповідача, проте протягом 2007 року не отримував від Пенсійного фонду надбавку до пенсії (а.с.8-12) згідно ст.6 Закону.

Так, статтею 6 Закону передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розмір прожиткового мінімуму на одну особу в 2007 році встановлений ст.62 Закону України "Про ОСОБА_3 бюджет України на 2007 рік".

Положення ч.3 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Частиною 1 ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Розмір мінімальної пенсії за віком в Україні становив: з 01.04.2007 р. - 410 грн.; з 01.10.2007 р. - 415 грн.

Оскільки позивач підвищення до пенсії отримав в розмірі меншому, ніж передбачено Законом, а розпорядником коштів є відповідач, суд першої інстанції правильно стягнув з нього на користь позивача з липня по грудень 2007 року 742 грн.62 коп.

Спосіб, у який судом відновлено порушені права позивача, узгоджується з положенням п.4 ст. 162 КАС України (в порядку якого було розглянуто справу).

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності визначення розміру стягнутої суми. Тому в цій частині законність оскаржуваного судового рішення не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки це є бюджетні кошти, яких не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст.6 Закону, є безпідставними, оскільки саме на територіальні управління Пенсійного фонду України, згідно Положення "Про Пенсійний фонд України", покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. З огляду на викладене не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо необхідності притягнення до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_3 казначейство України.

За вказаних обставин, постанова ухвалена із дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якої відсутні.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві відхилити. Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2009 року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і скарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя:

Судді: