Іванківський районний суд Київської області
Справа № 2-504/2010
14 липня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючої - судді Тетервак Н.А.,
при секретарі - Мельниченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Іванківському районі про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання здійснення перерахунку та виплати підвищення до пенсії,
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача щодо відмови у виплаті щомісячної компенсації до пенсії, як дитині війни , відповідно до Закону України» Про соціальний захист дітей війни»,- неправомірними. Зобовязати відповідача перерахувати та виплатити недоплачену надбавку до пенсії, виходячи з розміру 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 01.01. 2006 року по 01.04. 2010 року в сумі 5534 грн. 10 коп.
Зобовязати відповідача, призначити їй щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни, відповідно до ст.. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Відшкодувати за рахунок відповідача витрати на правову допомогу в сумі 300 грн., державне мито в сумі 56 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.
Позивачка посилається на те, що згідно ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни і у звязку з цим їй повинна виплачуватися державна допомога в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 6 цього Закону, починаючи з 01.01. 2006 року.
Проте, відповідач, Управління пенсійного фонду в Іванківському районі цю надбавку їй виплачує лише в розмірі 10%, чим порушує її конституційні права.
Позивачка просить визнати незаконною відмову управління пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області щодо нарахування і виплати несплаченої їй державної соціальної допомоги як дитині війни з 01.01. 2006 р. по 31.12. 2008 року. Зобовязати управління пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області нарахувати їй та виплатити у повному обсязі недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну 30% надбавку,що передбачено ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»,починаючи з 01.01. 06 року по 01.04. 2010 року загальною сумою 5 534 грн. 10 коп. Зобовязати відповідача призначити їй щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни,відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та стягнути з відповідача судові витрати: за надання правової допомоги в сумі 300грн, державне мито - 56 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн.
В судове засідання позивачка та представник не зявилися. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача. Позов підтримує.
Відповідач до суду не зявився. Подали письмові заперечення, просять розглядати справу без участі представника відповідача та застосувати ст.. 257 ЦПК України про застосування трирічного строку позовної давності.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004року № 2195-IV, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.
Судом встановлено, що ОСОБА_2, 23.05. ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, отримує пенсію за віком і є дитиною війни (а.с. 9-11), має право на пільги передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року №2195-IV. Підвищення до пенсії позивачці, як дитині війни, виплачується відповідачем з 01.01.2008 року, тому частина позовних вимог, що стосується періоду з 01.01.2006 року до 31.12.2007 року задоволенню не підлягає через те, що таке підвищення їй не нараховувалося і не виплачувалося .
В силу приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно пп. 2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на
2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року №2195-IV, викладено в новій редакції згідно якої, Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною 4 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-ХІІ визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, пп.2 п.41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI, визнано неконституційним.

Судом встановлено, що з 1 січня 2008 року позивачці підвищено виплату пенсії на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції від 28.12.2007 року), що підтвердив відповідач у своєму запереченні проти позову. З 22 травня 2008 року, на підставі рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 перерахунок пенсії з урахуванням ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції від 18.11.2004 року) відповідачем не проводився.

З вище викладеного виходить, що з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008 року позивачці правомірно управлінням Пенсійного фонду України в смт. Іванків Київської області нарахована надбавка до пенсії у розмірі 10 відсотків від прожиткового мінімуму7 для осіб, які втратили працездатність, і тому в цій частині у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

З 22 травня 2008 року позивака має право на отримання підвищення пенсії, не на

9відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Що стосується вимог позивачки щодо виплати надбавки до пенсії починаючи 3

01.01.2009року, то відповідно до статті б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004, чинній у 2009, 2010 роках) дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами вказана норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, нарахування та виплата у 2009 році і у 2010 роках дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Нормами Законів України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та крім цього ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Відповідно до Закону України №1715-VI від 06.11.2009 року «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» статтю 54 після частини першої доповнено новою частиною, якою визначено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць. Ст. 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» також встановлені розміри прожиткового мінімуму. Розміри державних соціальних гарантій на з 2009 та 2010 роки, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Тому, відповідач зобовязаний здійснити перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, згідно законодавства України, в цій частині вимоги підлягають задоволенню.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги.

Органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивачка є дитиною війни, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством, не приймається судом до уваги, оскільки ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. З огляду на викладене, дане питання цілком врегульоване чинним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком на наявному у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому ч.3 ст. 28 цього Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч. 1 цієї статті, застосовується виключно до розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком та зважаючи на позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії ( Yvonne van Duyn v.Home Office (Cace 41 /74 van Duyn v.Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсій за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає у якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.1, п.3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007р. № 1261 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з

основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 213-215, 294 ЦПК, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії посадових осіб відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області - неправомірними.

Зобовязати відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області - здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії згідно ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», з відрахуванням виплачених сум, та провести виплату перерахованих сум за період з 22.05.2008 року та стягнути перераховані кошти.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження та протягом 20 днів з дня подачі такої заяви апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо вона подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заява була подана, але апеляційна скарга не була подана в строк 20 днів після її подання, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Суддя: