Іванківський районний суд Київської області
Справа 2-1075/ 2010 р
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Грищенко Т.М.. при секретарі Євтушенко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання здійснення перерахунку та виплати підвищення до пенсії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати неправомірними дій по недоплаті їй підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»; з урахування норм ч. і ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 09.07.2007 року.

В обґрунтування вимог вказує, що вона, як дитина війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак, така допомога відповідачем виплачувалась у значно меншому розмірі.

Відповідачем надані заперечення, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначив про відсутність коштів для такої виплати, так як не передбачена статгя видатків у бюджеті Пенсійного фонду України на покриття витрат по сплаті щомісячної допомоги дітям війни. Вказує, що управління не може бути належним відповідачем у справі, так як до компетенції Пенсійного фонду н входять функції щодо встановлення розмірів виплат, які проводяться відповідно до розмірів, встановлених Кабінетом Міністрів України. Пенсійний фонд дії відповідно до бюджетного законодавства та постанов КМ України.

Позивач у судове засідання не заявилися, написала заяву у якій просила справу розглянути без її у часті.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, про що є підтвердження у матеріалах справи, у запереченні позовні вимоги не визнав повністю, просить справу розглянути без участі представника управління.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступного.

Судом встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», так як народилася 10.09.1944 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 р. № 2195-1V, набрав чинності 01.01.2006 р.)

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бу ти обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, пункту 12 ст. 71 «Про Державний бюджет на 2007 рік». Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року зворотної дії в часі не мас. відтак на період до 09 липня 2007 року не поширюється. Тому задоволенню підлягають вимоги позивача лише з 13 серпня 2007 року (враховуючи трирічний строк позовної давності, на якому наполягає відповідач) по 31 грудня 2007 року.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача виплачувати їй в 2008 році щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги частково обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61. 62. 63. 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22. 24-100 розділу 2 Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (с неконституційним) положення плі.41 розділу 2 Закочу України «Про Державний бюджет па 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст. 52 Конституції України, суд дійшов висновку, то з 22.05.2008 року відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп.,41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про " внесення змін до деяких законодавчих актів України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Між тим. до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни" в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25. а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, ч. З ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn /. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, ідо на думку суду не суперечить вимогам ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України», здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається відповідними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є управління - Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області. Враховуючи вищевикладене, суд вважає управління Пенсійного фонду Українив Іванківському районі Київської області належним відповідачем по даній справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача за період з 13 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року, і починаючи з 22.05.2008 року з підвищенням пенсії на 30 % з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проводити відповідні виплати.

Суд вважає за необхідне припинити знущання з дитини війни і провадження даних виплату провадити на весь період дії цього закону, що відповідає вимогам закону і є обовязком суду.

Позивач не наполягає на поверненні судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64 Конституції України,ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду д з прав людини», ст.ст. 5-12, 197, 212-2185 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Дії Відповідача щодо нарахування та виплати надбавки, як дитині війни ОСОБА_1 визнати неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області здійснити перерахунок та стягнути перераховану суму ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний встановленого ч. 1 ст. 28 Закону серпня 2007 року по 31 грудня 2007 та з 22.05.2008 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Від сплати судового збору звільнити

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: