Справа № 2-1174/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 грудня 2010 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Сербіної Н. Г. ,

при секретарі Карпенко Н. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Фінансова група «Страхові традиції» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.11.2008 року повертаючись до дому виявив пошкодження свого автомобіля марки « VOLKSWAGEN», моделі CADDY № АА 0947НО, який належить позивачу на праві власності, що підтверджується договором купівлі - продажу № ФФ - 2008 - 1165 від 23.07.2008 року. Згідно умов договору страхування № 06/81513/10405/08 від 25.07.2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем, позивач відразу повідомив відповідача про пошкодження його траспортного засобу. Згідно постанови Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві виявити порушника та з»ясувати обставини, при яких було пошкоджено авто, не представилось можливим. 03.11.2008 року страховику було надана письмова заява з додатками, що підтверджують настання страхового випадку та розмір збитків. 30.04.2009 року позивач направив на адресу відповідача претензію щодо виплати страхового відшкодування. У відповідь на претензію, листом № 3290/ю від 28.04.2009 року відповідач відмовив у виплаті, керуючись ст. 9.1.5, 8.3.13, 13.2.5 договору страхування, де зазначено що страховик має право відмовити у виплаті якщо страхувальник відмовився від майнових вимог до винної особи. Перешкод, для забезпечення страховику можливості скористатися правом вимоги до винної особи, позивачем заподіяно не було. 28.05.2009 року до відповідача був направлений лист про спростування вищезазначених пунктів договору, оскільки на думку позивача, жодних підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, що передбачено п. 13 договору страхування у страховика не було. У відповідь відповідач знову відмовив у випалті страхового відшкодування. Таким чином страховиком були порушені умови договору страхування щодо здійснення страхового відшкодування, що свідчить про невиконання страховиком своїх зобов»язань за договором страхування. Згідно з п. 8.1.5 договору страхування, страховик несе відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування шляхом сплати пені у розмірі 0,01% суми страхового відшкодування за кожен день просрочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на день виникнення прострочення. Таким чином, станом на 16.07.2009 року сума пені становить 218,57 грн. Крім цього відповідач зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Заборгованість з виплати страхового відшкодування з врахуванням інфляційних витрат складає 10744,04 грн. Три поценти річних від суми заборгованості з виплати страхового відшкодування складають 193,44 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 10744,04 грн., три проценти річних від простроченої суми, що становить 193,44 грн., пеню в розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожен день прострочення, що становить 218,57 грн. а також стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих же підстав, просив його задвольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 25.07.2008 року між позивачем та ЗАТ «ФГ «Страхові традиції» був укладений договір добровільного страхування автотранспортних засобів № 06/81513/10405/08 (а. с. 10 - 17). Об'єктом страхування є автомобіль марки «

VOLKSWAGEN», моделі CADDY № АА 0947НО, який належить позивачу на праві власності, що підтверджується договором купівлі - продажу № ФФ - 2008 - 1165 від 23.07.2008 року ( а. с. 4). За умовами договору відповідач зобов'язався при настанні страхового випадку відшкодувати

завданий збиток в межах страхової суми, а позивач зобов'язався своєчасно сплатити страховий платіж та виконати інші обов'язки.

02.11.2008 року повертаючись додому позивач виявив пошкодження свого автомобіля.

Про ДТП своєчасно було повідомлено відповідача та були надані всі необхідні для виплати страхового відшкодування документи.

Листом від 28.04.2009 року відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування посилаючись на п. 13.2.5 розділу 13 « Загальних умов страхування» ( а. с. 24).

В своєму листі відповідач зазначає: « Відповідно до п.9.1.5 «Загальних умов страхування» до Договору у разі настання передбаченої Договором страхування події, яка призвела до збитків і може бути визнана як страховий випадок, Страхувальник зобов»язаний не відмовлятись від майнових вимог до інших учасників події і не створювати передумов, за яких здійснення права вимоги до винних осіб стане неможливим.

Згідно висновку Деснянського РУ ГУ МВС України від 07 листопада 2008 року по факту пошкодження автомобіля вбачається, що Ви звернулись до міліції з метою фіксування даного випадку та отримання довідки для страхової компанії.

Крім того, пунктом 8.3.13 Розділу 8 «Загальних умов страхування» до Договору передбачено зобов»язання Страхувальника вжити всіх заходів для забезпечення Страховику можливості скористатися правом вимоги до особи, винної в виникненні збитків ( за наявності такої).

Згідно п. 13.2.5 Розділу 13 «Загальних умов страхування» до Договору Страховик відмовляє у виплаті страхового відшкодування, якщо Страхувальник відмовився від свого права вимоги до особи, відповідальної за збитки, що відшкодовуються Страховиком за умовами договору страхування, або якщо здійснення цього права стало неможливим з вини Страхувальника.

Однак, суд вважає, що відмова відповідача у виплаті позивачу страхового відшкодування є безпідставною.

Так, відповідно до постанови начальника Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 07.11.2008 року було розглянуто заяву ОСОБА_2 про пошкодження автомобіля « VOLKSWAGEN», моделі CADDY № АА 0947НО, який належить позивачу на праві власності та було відмовлено в порушенні кримінальної справи за ознаками складу злочину передбаченого ст. 194 КК України. ( а. с. 20). З вказаної постанови вбачається, що позивачу не відомо при яких обставинах були нанесені пошкодження його автомобілю. Прийнятими ж мірами розшуку та проведеними оперативно - розшуковими заходами, встановити обставини події та особу, що причетна до скоєння вказаного діяння не представилось можливим.

Відповідно до п. 2.1.3 умов договору страхування страховик бере на себе зобов»язання відшкодувати страхувальнику в межах страхової суми, прямі збитки, що виникли протягом строку діїї договору а саме: протиправних дій третіх осіб у вигляді умисного чи необережного знищення або пошкодження застрахованого ТЗ.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були виконані всі умови Договору страхування.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля « VOLKSWAGEN», моделі CADDY № АА 0947НО в результаті його пошкодження в ДТП, складає 9586,55 грн. ( а. с. 23).

Оскільки страхове відшкодування позивачу не виплачено, його сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за рішенням суду, оскільки позивачем доведено, що подія є страховим випадком, і позивачем всі документи для виплати страхового відшкодування відповідачеві надані.

Що стосується позовних вимог про стягнення суми заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних та пені у розмірі 0,01%, то вони задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений частково, а тому підлягає частковому задоволенню.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

На підставі наведеного, ст. ст. 22, 626, 629, 979, 988, 992 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про страхування", керуючись ст. ст. 10, 88, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Фінансова група «Страхові традиції» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 9586 грн. 55 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 252 грн., а всього стягнути 9838 грн. 55 коп. ( дев»ять тисяч вісімсот тридцять вісім грн. 55 коп.).

В задовленні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Фінансова група «Страхові традиції» на користь держави судовий збір в сумі 98 грн. 39 коп. ( дев»яносто вісі грн. 39 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_3