АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 1460 Головуючий суддя І інстанції Малихін
Провадження № Суддя доповідач Шевченко Н.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Харківської області в складі:

головуючого - Бобровського В.В.

суддів - Шевченко Н.Ф., Кокоші В В.

при секретарі - Андрійко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 26 січня 2010 року по справі за скаргою ОСОБА_1, зацікавлена особа - Державне казначейство України на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, посилаючись на те, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Люботинським міським судом Харківської області, про відшкодування за рахунок Державного казначейства України на його користь завданої йому незаконним притягненням до адміністративної відповідальності моральної шкоди в розмірі 3000 грн., а також витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту в розмірі 63,50 грн. Зазначене рішення суду першої інстанції було виконано, але його, заявника, в порушення ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», не було сповіщено про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, а також неналежно перераховано стягнуті за рішенням суду грошові кошти.

Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 26 січня 2010 року скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2В залишена без розгляду, як така, що подана з пропуском встановленого строку звернення на дії або бездіяльність державного виконавця і з заявою про його поновлення заявник не звертався.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду суд виходив з того, що заявник подав скаргу на дії або бездіяльність державного виконавця з пропуском встановленого строку, а із заявою про його поновлення не звертався.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони спростовуються наявними матеріалами справи.

Відповідно до положень ст.ст. 383-385 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби у десятиденний строк з дня коли особи дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бур носа Є. В

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилався нате, що З0 жовтня 2007 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Люботинським міським судом Харківської області, про відшкодування за рахунок Державного казначейства України на його користь завданої йому незаконним притягненням до адміністративної відповідальності моральної шкоди в розмірі 3000 грн., а також витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту в розмірі 63,50 грн. Зазначене рішення суду першої інстанції було виконано, але його, заявника, в порушення ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», не було сповіщено про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, а також неналежно перераховано стягнуті за рішенням суду грошові кошти.

В своїй скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що про обставини відносно надіслання державним виконавцем коштів на неналежний рахунок та закінчення виконавчого провадження і наявність постанови від 29 грудня 2007 року йому стало відомо тільки 16 жовтня 2009 року із змісту ухвали Люботинського міського суду по справі № 4-С-2/09.

Без перевірки вказаних обставин, ухвалу суду про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду, не можна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд по суті.

Керуючись ст.ст.30З, 304, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Люботинського міського суду Харківської області від 26 січня 2010 року скасувати, справу направити до Люботинського міського суду Харківської області для розгляду по суті.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: