Справа № 2-365/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2010 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Якубіної В.Б.

при секретарі Тарадюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» про стягнення суми вкладу у розмірі 30 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.12.2008 р. між сторонами укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» № 732417 оформлений в рамках пакету послуг ПП «Базовий+» № 1421979, відповідно до якого позивачем були внесені до каси банку гроші у сумі 30 000 грн., строком на 3 місяці, з умовою виплати позивачем відсотків по вкладу у розмірі 20,3% річних. 25.03.2009 р. позивач подав заяву про повернення йому зазначеного вкладу. Проте, відповідач свого обовязку за договором № 732417 не виконав, суму вкладу не повернув. Посилаючись на ці обставини просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму вкладу у розмірі 30 000 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати, а саме витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 позовні вимоги уточнив, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму вкладу у розмірі 30 000 грн., відсотків за вкладом у розмірі 2 252 грн., витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, зазначивши, що позивач неправомірно розповсюджує дію Закону України «Про захист прав споживачів» на умови договору банківського вкладу. Відповідно до чинного цивільного законодавства договір банківського вкладу до зобов'язального права і статтею 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона - банк, що прийняла, від другої сторони - вкладника, грошову суму та зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на умовах та в порядку встановленому договором. Тим самим, на договірні зобов'язання між банківськими установами та фізичними особами дія Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується, а тому підстав для застосування положень зазначеного Закону при вирішенні спору немає. Для стабілізації роботи банку, захисту інтересів вкладників, кредиторів та забезпечення належного рівня ліквідності з 10 лютого 2009 року в банку працює Тимчасова адміністрація, яку призначено Національним банком України відповідно до постанови Правління НБУ № 59 від 10 лютого 2009 р. «Про призначення тимчасової адміністрації у ВАТ КБ «Надра» - Правління Національного банку України керуючись Законом України «Про банки і банківську діяльність» призначило строком на 1 рік з 10.02.2009 р. до 10.02.2010 р. тимчасовим адміністратором Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» фізичну особу - незалежного експерта (за договором з Національним банком України) ОСОБА_2 Рішенням правління НБУ від 10 лютого 2010 р. термін роботи Тимчасової адміністрації банку продовжено на один рік. Наразі Тимчасовим адміністратором вже впроваджено комплекс заходів, який дозволяє відновити нормальну роботу банку та виконувати зобов'язання перед клієнтами. В зв'язку з певними тимчасовими фінансовими труднощами, відповідач не зміг забезпечити видачу готівковими коштами в розмірі вкладу позивача та продовжує зберігати та обліковувати належним чином згідно регламенту, встановленого тимчасовою адміністрацією так звана картотека платежів. Також зазначив, що відповідач повинен виконувати всі постанови та розпорядження свого регуляторного та контролюючого органу Національного Банку України і не може впливати на запроваджену фінансову політику з його боку в період загальної економічної та фінансової кризової ситуації. Позивач має повне право захистити свої

заощадження шляхом продовження дії договору і отримувати проценти на свій поточний рахунок за новими умовами.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2008 р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 (вкладник) укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» № 732417 оформлений в рамках пакету послуг ПП «Базовий+» № 1421979. Відповідно до п. 1, п. 2 договору позивач передав банку, а банк прийняв грошову суму вкладу у розмірі 30 000 грн., строком на 3 місяця, і банк зобовязується виплатити вкладникові суму вкладу та проценти. Пунктом 2.3 Договору передбачено, що процентна ставка по внеску становить 20,3 %.

Згідно з пунктами 3.4.3, 3.4.4 договору передбачено, що банк зобовязався забезпечити повне збереження та повернення вкладу з нарахованими відсотками, сплатити вкладнику проценти шляхом перерахування коштів на рахунок в останній день строку дії вкладу, а також у випадках дострокового розірвання договору. Пунктом 3.4.5. договору передбачено, що банк зобовязується повернути вкладнику вклад за його вимогою в кінці терміну дії вкладу чи у випадках дострокового розірвання договору шляхом перерахування коштів на рахунок.

25.03.2009 р. позивач звернувся до відповідача із заявою з вимогою про повернення суми вкладу у повному обсязі. Банківський вклад позивачеві у встановлений строк повернутий не був.

Усно відповідач повідомив позивача 26 про неможливість повернення суми вкладу внаслідок того, що з 10.02.2009 р. згідно із Законом України «Про банки та банківську діяльність» до ВАТ КБ «Надра» введено тимчасову адміністрацію та тимчасовий мораторій на задоволення вимог кредиторів з метою захисту інтересів кредиторів та вкладників, забезпечення схоронності капіталу та активів, стабілізації діяльності, поліпшення фінансового стану банку. У наданні письмової відповіді відмовив.

Аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що правовідносини сторін ґрунтуються на договорі строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» № № 732417 оформлений в рамках пакету послуг ПП «Базовий+» № 1421979.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банки мають право приймати вклади (депозити) від юридичних і фізичних осіб.

В статті 1 цього Закону визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобовязаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнту банку.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 633 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідачем по справі не надано суду доказів виконання зобовязання, не надано доказів неможливості виконання зобовязання.

Представник відповідача обґрунтовуючи свої заперечення, посилається на ОСОБА_3 правління Національного Банку України № 59 від 10 лютого 2009 року «Про призначення тимчасової адміністрації у відкритому акціонерному товаристві комерційного банку «Надра», відповідно до якої в Банку призначено тимчасову адміністрацію та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком з 10.02.2009 р. до 10.02.2010 р.

Згідно зі ст.ст. 75, 85 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 р. Національний банк України зобовязаний призначити тимчасову адміністрацію у разі істотної загрози платоспроможності банку та накласти мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Але, відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщенні клієнтами на їх іменних рахунках у

банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору; мораторій зупинення виконання банком майнових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів, строк виконання яких настав до дня введення мораторію, та зупинення заходів спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів, застосованих до прийняття рішення про введення мораторію; кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобовязань.

Таким чином, мораторій під час здійснення тимчасової адміністрації вводиться на вимоги кредиторів, а не на вклади, які розміщені клієнтами банку на їх депозитних рахунках.

Крім того, 11.10.2008 р. була прийнята ОСОБА_3 Нацбанку № 319 «Про додаткові заходи щодо діяльності банків» Правління Національного банку, з метою нейтралізації впливу зовнішньої фінансової кризи та забезпечення стабільності банківської системи, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків, керуючись ст.ст. 7, 15, 55 Закону України «Про Національний банк України», ст.ст. 66,67 Закону України «Про банки та банківську діяльність», постановляє: банкам у сфері проведення активно-пасивних операцій виконувати свої зобовязання за всіма типами договорів із залученням коштів у будь-якій валюті лише в разі настання строку завершення зобовязань, незалежно від категорії контрагентів.

Але, дана ОСОБА_3 не може бути визнана такою, що відповідає діючому законодавству і підлягає обовязковому застосуванню, оскільки суперечить Цивільному Кодексу України, Закону України «Про банки та банківську діяльність», Закону України «Про Національний банк». ОСОБА_3 також суперечить вимогам ст.1060 ЦК України, згідно з якою договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про Національний банк» Національний банк України видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обовязковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організації та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкції, положень правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку.

Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам, і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом помякшують або скасовують відповідальність. Нормативно-правові акти Нацбанку підлягають обовязкової державної реєстрації в Мінюсті і набирають чинності відповідно до законодавства. ОСОБА_3 не зареєстрована у Міністерстві юстиції.

Відповідно до ст.ст. 61, 63 Закону України «Про Національний банк України» Нацбанк здійснює державне регулювання діяльності банків у формах, визначених Законом України «Про банки та банківську діяльність», як безпосередньо так і через створені ним органи банківського нагляду. Нацбанк не має права вимагати від банків виконання операцій та інших дій, не передбачених законами України та нормативними актами Нацбанку.

Відповідно до ст. 85 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 р., Національний банк України, з метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану банку, який відповідав би встановленим цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України вимогам, має право введення мораторію на задоволення вимог кредиторів під час здійснення тимчасової адміністрації, але на строк не більше шести місяців. Мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюється на зобовязання, строки виконання яких настали до призначення тимчасової адміністрації.

Як вбачається зі змісту даної постанови, вона розповсюджується на діяльність усіх банків, зокрема і в тих, де немає тимчасової адміністрації, та вимагає здійснювати дії, які не передбачені законами України та суперечать останнім.

Крім того, п. 7 постанови Нацбанку № 413 від 04.12.2008 р. постанова № 319 від 11.10.2008 р. була визнана такою, що втратила чинність.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат, які підтверджені квитанцією, а саме витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі 30 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59,60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на користь ОСОБА_1 суму вкладу у розмірі 30 000 грн., відсотків за вкладом у розмірі 2 252 грн., витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» сплату судового збору у розмірі 322 грн. 52 коп. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: В.Б. Якубіна