Справа №2-а-5607/09 19.08.2010 19.08.2010 19.08.2010
Справа №22ц-3901/10 Суддя першої інстанції Алєйніков В.О.
Категорія 57 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів - Мурлигіної О.Я., Шолох З.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради

на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2009 року

за позовом

ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради (далі - департамент праці та соцзахисту населення) про визнання дій незаконними та стягнення разової щорічної допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог він посилався на те, що він, як учасник бойових дій, має право на щорічну разову грошову допомогу до Дня Перемоги. Ця допомога у 2009 році виплачена йому у меншому розмірі, ніж передбачено ч.5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з наступними змінами (далі - Закон). Замість п'яти мінімальних пенсій за віком, що складає 2490 грн., йому виплачено 340 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у перерахунку і виплаті щорічної разової грошової допомоги за 2009 рік та стягнути недоплачену допомогу .

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2009 року позов задоволено частково. З Департаменту праці та соцзахисту населення стягнуто на користь позивача 2380 грн. недоплаченої за 2009 рік разової грошової допомоги до 5 травня. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Департамент праці та соцзахисту населення, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просив постанову скасувати і ухвалити нову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, з чим погоджуються сторони, що позивач є учасником бойових дій.

У відповідності до ч.5 ст. 12 Закону (із змінами, внесеними Законом від 25 грудня 1998 року) учасникам бойових дій передбачена виплата щорічно до 5 травня разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, що у 2009 році складає 2490 грн.

Встановивши, що позивачу у 2009 році виплачено лише 340 грн., а перерахунок та виплату допомоги у встановленому Законом розмірі відповідач проводити відмовляється, суд дійшов правильного висновку щодо порушення прав позивача.

Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд не врахував вимог КАС України, а тому неправильно визначив спосіб захисту порушеного права позивача.

Так, виходячи з положень ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

У зв'язку з чим, установивши порушення відповідачем норм права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен був визнати такі дії незаконними та зобов'язати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Крім того, суд не звернув уваги на підстави позовних вимог ОСОБА_3, який посилався на ст. 12 Закону, і вирішив спір на підставі ч. 5 ст. 14 Закону. Тоді як вказана норма права регулює виплати учасникам війни, а не учасникам бойових дій.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що постанову суду у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволенні позову. Необхідно визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у перерахунку і виплаті позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2009 році та зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити таку допомогу за 2009 рік відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону, з урахуванням сум, що ним отримані.

Посилання апелянта на необґрунтованість висновків суду про розмір допомоги не можуть бути взяті до уваги оскільки Законом України "Про Державний бюджет України на 2009 рік на відмінність від попередніх років, обмежень щодо застосування ст. 12 Закону України статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не встановлено.

Щодо постанови Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року № 211 "Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань", то вона має нижчу юридичну силу ніж Закон, вимогами якого й слід керуватися при визначенні розміру допомоги.

Не можуть бути взяті до уваги посилання апелянта на те, що Департамент праці та соцзахисту населення не є належним відповідачем. Згідно зі ст. 171 Закону, щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення, до яких і відноситься відповідач.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2009 року скасувати та постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради щодо відмови у перерахунку і виплаті ОСОБА_2 за 2009 рік щорічної до 5 травня разової грошової допомоги.

Зобовязати Департамент праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради нарахувати виплатити ОСОБА_2 недоплачену за 2009 рік щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, виходячи з пяти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням сум, що ним отримані.

Рішення апеляційного суду є остаточним і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: