Єдиний унікальний номер 2-459/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2010 року.Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: Скуляка І.А.

при секретарі: Рудій А.І.

за участю позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, треті особи на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту.

Посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1, а також співвласником земельної ділянки площею 0,0337 га, що по вул. Довбуша, 30-1. Власником сусідньої земельної ділянки по вул.Довбуша, 28 м. Чернівці являється відповідач ОСОБА_5, користування даним будинком та земельною ділянкою здійснює ОСОБА_2

Зазначив, що він не має змоги повноцінно користуватись своїм двором, так як прохід, заїзд та виїзд на власному легковому автомобілі проходить через земельну ділянку відповідача. Пояснив, що між ним та попереднім власником будинку та земельної ділянки 04.11.2005 року було укладено мирову угоду, якою передбачено безоплатний земельний сервітут на право проходу, заїзду та виїзду легкового автомобіля по земельній ділянці по вул. Довбуша, 28 м. Чернівці.

Проте, відповідач та третя особа перешкоджають йому вільно користуватись належною квартирою та земельною ділянкою шляхом заборони проїзду по земельній ділянці №28 по вул. Довбуша м. Чернівці.

Просив встановити безоплатний земельний сервітут на безстрокове користування частиною земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_5 розміром: ширина - 2,48 м., довжина 19,9 м. для забезпечення права проходу, заїзду та виїзду легковим автомобілем у свій двір.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав. Пояснив, що земельний сервітут з попереднім власником земельної ділянки №28 по вул. Довбуша встановлено не було. Між будинками №30 та №28 фактично існує прохід до квартири позивача, що і надає йому можливість користуватись власною земельною ділянкою без встановлення сервітуту. Вважає, що вимоги позивача про надання йому можливості проїзду транспортним засобом по земельній ділянці ОСОБА_5 порушить його права власника, оскільки здійснення такого проїзду створить загрозу руйнації його будинку. Просив в позові відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_6 позов не визнав. Пояснив, що встановлення земельного сервітуту шляхом проїзду автомобільним транспортом позивача призведе до руйнації житла відповідача, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_2, 30 м. Чернівці, що підтверджується копією свідоцтва про право власності (а.с.4), а також співвласником земельної ділянки №30 по вул..Довбуша м. Чернівці, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку(а.с.5).

Відповідач ОСОБА_5 являється власником земельної ділянки №28 по вул.Довбуша м. Чернівці, площею 0,0264 га, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.41), а також власником житлового будинку з відповідними спорудами на вказаній земельній ділянці (а.с.42).

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.100 Земельного кодексу України, земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду.

Як вбачається з пояснень сторін, між власниками сусідніх земельних ділянок домовленості, щодо заїзду та виїзду легкового автомобіля досягнуто не було, відповідач заперечує проти встановлення земельного сервітуту.

Твердження позивача про те, що ним та попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_7, згідно мирової угоди, затвердженої судом, було передбачено безоплатний земельний сервітут на право проходу, заїзду та виїзду легкового автомобіля у двір - не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні та спростовується наступними доводами.

Так, як було встановлено судом, 04.11.2005 року Першотравневим районним судом м.Чернівці ухвалою суду дійсно було визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.10-11).

Відповідно до ч.3 ст.100 Земельного кодексу України, право земельного сервітуту виникає після його державної реєстрації в порядку, встановленому для реєстрації прав на земельну ділянку.

Як видно, з дослідженої у судовому засіданні довідки №665 від 17.06.2010 року Головного управління держкомзему у Чернівецькій області, сервітути на земельну ділянку №28 по вул. Довбуша м. Чернівці у визначеному законодавством порядку не встановлені (а.с.39).

Згідно ч.4 ст.98 вказаного Кодексу, земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до п. б ч.2 ст.102 Кодексу, на вимогу власника земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, дія цього сервітуту може бути припинена в судовому порядку у випадках коли встановлення земельного сервітуту унеможливлює використання земельної ділянки, щодо якої встановлено земельний сервітут, за її призначенням.

Так, представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що позивач щоденно користується його земельною ділянкою шляхом проходу по ній до своєї квартири, будь-яких перешкод у цьому він йому не чинить. Даний факт позивач не заперечував, а тому, в порядку ч.1 ст.61 ЦПК України, суд визнає дану обставину такою, що не підлягає доказуванню.

01.02.2010 року комісією управління житлового господарства Першотравневої районної ради м. Чернівці з метою визначення технічного стану будинку №28 по вул.Довбуша м. Чернівці було проведено його огляд та встановлено, що будинок старої забудови, одноповерховий з мансардою. Стіни саманні, покрівля металева. Зовнішні стіни будинку мають ненормативну площину, на внутрішній та зовнішній стороні стіни з боку проїзду у внутрішній двір спостерігається система вертикальних тріщин, що свідчить про їх наскрізний характер. За висновками комісії ОСОБА_5 рекомендовано обмежити проїзд автотранспорту у внутрішній двір будинку та замовити в одній з ліцензованих проектних організацій міста технічну документацію на виконання капітального ремонту та провести ремонтні роботи (а.с.37,38).

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №327/9 від 25.05.2010 року було вирішено надати містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок ОСОБА_5 на реконструкцію житлового будинку з прибудовою на власній земельній ділянці площею 0,0264 га по вул. Довбуша, 28 м. Чернівці.

10.06.2010 року відповідач ОСОБА_5 розпочав виконання будівельних робіт по реконструкції житлового будинку з прибудовою на власній земельній ділянці по вул.Довбуша, 28, що підтверджується копією повідомлення до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області.

Відповідно до п.222 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку, суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Аналізуючи зміст наведених вище норм Закону, враховуючи те, що чинним законодавством чітко не встановлено умови, за яких земельний сервітут не може бути встановлено судом, суд вважає за можливе застосувати ч.1 ст.8 Цивільного кодексу України - аналогію закону, застосувавши до даних спірних правовідносин вимоги ч.2 ст. 102 Земельного кодексу України.

Так, як було встановлено судом, на спірній земельній ділянці, яка належить ОСОБА_5С, останнім було розпочато виконання будівельних робіт по реконструкції житлового будинку з прибудовою, згідно рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради.

Крім того, суд, також, приймає до уваги ту обставину, що зважаючи на технічний стан будинку №28 по вул. Довбуша м.Чернівці управлінням житлового господарства Першотравневої районної ради м. Чернівці було рекомендовано відповідачу обмежити проїзд автотранспорту у внутрішній двір будинку.

Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлення безоплатного безстрокового земельного сервітуту - щодо забезпечення права заїзду та виїзду легкового автомобіля позивача, суперечитиме цільовому призначенню земельної ділянки, що по вул. Довбуша, 28 м. Чернівці.

Відповідно до ст..212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та посередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що між сторонами було досягнуто домовленості щодо права проходу позивача по спірній земельній ділянці, суд вважає, що позов Куцака ОСОБА_8 та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 102 ЗК України, ст.321 ЦК України, ст.ст.8, 57, 60, 61, 209,212-215, 218ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через першотравневий районний суд м. Чернівці шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_9