Справа № 22-8001-2009 р.
Головуючий у 1 інстанції -
Доповідач - Лапчевська О.Ф,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2 010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Лапчевської О.Ф.

Суддів - Слюсар Т.А., Корчевного Г.В. при секретарі - Пересунько Я.В .

за участю

представника апелянта - ОСОБА_2

позивача - ОСОБА_3

представника позивача - ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 12 травня 2008 року в справі за позовом ОСОБА_6

Іванівни, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Солом»янської районної в м. Києві ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулись з вказаним позовом про визнання за ними права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 на прибудову, збудовану в 1964 році і узаконену в 1997 році до жилого будинку за адресою АДРЕСА_1, а саме: санвузол 2-1 площею 3,6 кв.м., кухня 2-2 площею

6,5 кв.м., коридор 2-3 площею 5,8 кв.м., тамбур 2-6 площею 1,1 кв.м., два погреба під прибудовою «а», гараж «Г» з оглядовою ямою, два погреби «П», вбиральня «В».

Свої вимоги мотивували тим, що після смерті 13 листопада 2002 року ОСОБА_10 відкрилася спадщина на 1/4 частини спірного домоволодіння, що відповідає квартирі АДРЕСА_2. Фактичним вступом у володіння спадковим майном вони прийняли спадщину, належним чином нею користуються та сплачують всі належні платежі.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 12 травня 2008 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину домоволодіння по АДРЕСА_3 в рівних частках, що складається з наступних приміщень: житлової кімнати 2-4 площею 17,1 кв.м, житлової кімнати 2-5 площею

19,5 кв.м., санвузол 2-1 площею 3,6 кв.м., кухня 2-2 площею 6,5 кв.м., коридор 2-3 площею 5,8 кв.м., тамбур 2-6 площею 1,1 кв.м., два погреба під прибудовою «а», гараж «Г» з оглядовою ямою, два погреби «П», вбиральня «В» згідно технічного паспорту. Стягнуто з Солом»янської районної в м. Києві ради на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 держмито в розмірі 300 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн., а всього 330, 00 грн.

ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що вказаним рішенням суду були порушені її права, як співвласника будинку. До участі у розгляді справи її притягнуто не було. Вважає, що позивачі не можуть звертатися з вказаними позовними вимогами, оскільки вони вже були предметом розгляду в Єолом»янському районному суді м. Києва та рішенням Солом»янського районного суду від 25 травня 2004 року в частині позовних вимог про визнання за позивачками права власності на прибудовані приміщення, а саме тамбура 2- 6 площею 1,1 кв.м., два погреба під прибудовою «а», гараж «Г» з оглядовою ямою, два погреби «П», вбиральня «В», було відмовлено. Вважає, що рішення суду підлягає до скасування, а провадження по справі закриттю.

ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, змінив вимогу на направлення справи на новий розгляд. Вимоги мотивувала тим, що справа була розглянута у відсутність ОСОБА_12, права якої, як співвласника майна, були порушені спірним рішенням.

Представник позивачів - ОСОБА_13 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Позивачка ОСОБА_3 - також заперечила проти задоволення вказаної апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Лапчевської О.Ф., пояснення сторін, представників, дослідивши та обговоривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що згідно договору на право забудови від 20.07.1953 року ОСОБА_3 була надана земельна ділянка під забудову житлового будинку по АДРЕСА_3/ площею 1 625 кв.м.

На зазначеній ділянці забудовник збудував одноквартирний одноповерховий житловий будинок, що складався з 4 кімнат за № 1- 3,1-4,1-7 та 1-8, кухні № 1-6, передня 1-2, санвузла № 1-5 та веранди № 1-1, корисною площею 113, 13 кв.м., з них житлової 75,07 кв. м. Будинок був зданий в експлуатацію згідно рішення виконавчого комітету Жовтневого району м. Києва № 13 від 07.01.1957 року.

Рішенням Жовтневого району суду м. Києва від 24 вересня

1964 року, яке було уточнене ухвалою Жовтневого районного суду м. Києва від 27.11.1964 року за ОСОБА_15 було визнано право власності на 1/4 частину будинку, яка складається з двох кімнат 19,5 кв.м. та 17,1 кв.м.,/а.с. 36-37 справа 2-288/02/

Поділ будинку в натурі фактично був завершений в серпні

1965 року співвласниками шляхом закриття дверного проходу з приміщень 1/4 частини домоволодіння в 3/4 частини домоволодіння.

12 жовтня 1965 р. за № 12812 вказана 1/4 частина будинку була зареєстрована за ОСОБА_15, в БТІ м. Києва. /а.с. 2б/

Рішенням виконкому Жовтневої райради м. Києва від 14.07.1960 р. № 413 ОСОБА_15 було дозволено на обладнання окремого ходу з будівництвом пристройки - тамбура 2,0 на 2,0 кв.м. Фактично за кошт ОСОБА_15, було зроблено прибудову розміром 5,15 на 4,13 кв.м., загальною площею 22,0 кв.м. В цій прибудові розташовані приміщення 2-1 санвузол -3,6 кв.м., 2-2 кухня - 6,5 кв.м., 2-3 коридор 5, 8 кв.м., 2-6 тамбур 1,1 кв.м. /а.с. 15 справа 2-288/02/

Рішенням Жовтневої Ради народних депутатів м. Києва від 13.08.1990 р. № 331 ОСОБА_15 дозволено зареєструвати в БТІ гараж, побудований на належній йому частині будинку АДРЕСА_3

Рішенням Жовтневого районного суду м. Києва від 25 жовтня 1996 року за ОСОБА_9 та ОСОБА_10, в порядку спадкування, визнано право власності на 1/8 частину будинку за кожним , що належала ОСОБА_15

06.06.1997 р. ОСОБА_9 звернулась з заявою про введення в експлуатацію прибудови до належної їй частини, що складається з кухні, коридору санвузла /а.с. 28/, та дозволом № 192 від 13.06.1997 р. Управління державного архітектурно- будівельного контролю Київської міської державної адміністрації вказана прибудова а-1 була прийнята в експлуатацію. /а.с. 25/

Відповідно до договору дарування від 11.07.1997 р. ОСОБА_16 подарувала належну їй 1 /8 частину будинку своєму сину ОСОБА_10 з відповідними господарчими та побутовими будівлями. /а.с. 8/

Рішенням Жовтневого районного суду м. Києва від ЗО травня 2001 року ОСОБА_5 було відмовлено у задоволені зустрічного позову про визнання неправомірним дозволу на введення в експлуатацію прибудови від 13.06.1997 р., визнання недійсним реєстрації в БТІ прибудов, визнання договору дарування від 11.07.1997 р. частково недійсним,відмовлено.

Цим же рішенням суду було відмовлено у задоволенні основного позову ОСОБА_10 про визнання права власності на прибудову, як новостворене майно, та зміну долі у праві власності на домоволодіння, мотивуючи це тим, що вказана прибудова не було побудована ОСОБА_10, після набуття ним права власності на частину будинку, а є такою, що зазначена у договорі дарування від 11.07.1997 р. ОСОБА_9 1/8 частини домоволодіння на його користь. /а.с. 32 справа 2-288/02/

13 листопада 2002 року ОСОБА_10 помер.

Задовольняючі позовні вимоги про визнання за спадкоємцями , позивачами по справі, права власності на 1/4 частину будинку в рівних частях до якої входять житлова кімната 2-4 площею 17,1 кв.м., житлова кімната 2-5 площею 19,5 кв.м., приміщення прибудови а-1, а саме санвузол 2-1 площею 3,6 кв.м., кухня 2-2 площею 6,5 кв.м., коридор 2-3 площею 5,8 кв.м., тамбур 2-6 площею 1,1 кв.м., два погреби під прибудовою а-1, гараж «Г» з оглядовою ямою, два погреби «П», вбиральня «В», що фактично виділені в квартиру № 2 згідно Технічного паспорту на жилий будинок, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що вказані приміщення належали померлому ОСОБА_10 на праві власності, відповідно до рішення суду та договору дарування. Ці приміщення прийняті в експлуатацію в установленому порядку.

Жодним чином права ОСОБА_5 цим рішенням суду порушені не були, оскільки не змінені розміри часток у праві власності на будинок,її право власності на 3/4 частини будинку жодним чином не змінено. Жодних прав на спадкування майна після смерті ОСОБА_10 вона не має.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи вказані обставини та керуючись ст.ст. 311, 314- 315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 12 травня 2008 року залишити без змін .

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді