Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-1635/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Бабка Г.Г.

за участю позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЖБК №18 «Дніпросільмаш», третя особа - Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контра, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування кого зазначив, що він є двоюрідним братом ОСОБА_5, померлого 11.04.2007 року. Після смерті останнього відкрилась спадщина до складу якої входить квартира АДРЕСА_1. 18.07.2007 року він подав заяву про прийняття спадщини до Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Відповідно до ст.1266 ЦК України спадкодавців першої, другої, третьої і четвертої черги немає. Він є двоюрідним братом померлого та у відповідності до ст.1265 ЦК України має право на спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 Родичі ближчого ступеня споріднення відсутні. Відповідач ЖБК №18 «Дніпросільмаш», після смерті його двоюрідного брата позбавив його можливості користуватись квартирою, замінив замки на вхідних дверях до вирішення питання про право власності на квартиру в судовому порядку. У звязку з тим, що двоюрідний брат не оформив належним чином право власності на квартиру, він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріальній конторі. В звязку з цим, просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та, посилаючись на викладені в заяві підстави та надані докази, просив суд задовольнити її в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували посилаючись на те, що відповідачем не надано будь-яких доказів родинних відносин з померлим ОСОБА_5, а також на те, що останній не був власником спірної квартири.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився. В наданій до суду заяві просили справу розглянути за відсутності представника нотаріальної контори.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_5 вселився та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ордеру №6029 від 12.01.19990 року (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер 11.04.2007 року, про що відділом реєстрації смерті ОСОБА_6 міського управління юстиції Дніпропетровської області 17.04.2007 року зроблено відповідний актовий запис №3131 (а.с.8).

Як вбачається з копії спадкової справи №453/2007, 17.07.2007 року ОСОБА_1 у відповідності до ст.1269 ЦК України звернувся до Пятої ОСОБА_6 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, в якій він зазначив, що є двоюрідним братом останнього. Інші особи з заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с.114-118).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 17.07.2007 року та з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті останнього 30.07.2007 року.

Проте, ані нотаріусу, ані суду до теперішнього часу не надав жодних документів на підтвердження родинних стосунків із померлим ОСОБА_5 та не ставив питання про встановлення вказаного факту в судовому порядку.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю.

Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її.

У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Як зазначив сам позивач в своїй заяві та підтвердили представники відповідача в судовому засіданні, спірна квартира АДРЕСА_2 не належала померлому ОСОБА_5 на праві приватної власності та не була викуплена ОСОБА_5 за час його життя.

Таким чином, ОСОБА_5 на момент смерті мав лише право користування квартирою на підставі ордера про вселення, а тому остання не може бути включена до складу спадщини після його смерті.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1217,1218,1265,1269 ЦК України, ст.ст.10-11,58-60,88,169,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ЖБК №18 «Дніпросільмаш», третя особа - Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контра, про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час

проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак