Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
Справа № 2-216/2010р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 жовтня 2010р. м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги мобільного зв'язку,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2009 року Закрите акціонерне товариство «Український мобільний зв'язок», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги мобільного зв'язку у сумі 1524,53 грн. та понесених при подачі позову до суду судових витрат.

З зазначеним позовом позивач звернувся до суду, оскільки ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.11.2008р. був скасований судовий наказ від 05.09.2008р. про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги мобільного зв'язку.

З зазначеним позовом позивач звернувся до суду, оскільки ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23.12.2008р. був скасований судовий наказ від 23.10.2008р. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги мобільного зв'язку.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, 31.12.2003 року та 08.05.2004р. СП «УМЗ», правонаступником якого є позивач, уклало з відповідачем ОСОБА_1 Договори № 1482739 та №1641002 на надання послуг мобільного телефонного зв'язку, а також Додаткову угоду до договору №1641002. Для використання телефону було надано телефонний номер, а також особовий рахунок, згідно якого він повинен був вчасно оплачувати рахунки за надані йому послуги мобільного зв'язку. За змістом п.3.1. Договору рахунки за надані послуги Абонент зобов'язаний оплатити в термін до п'ятнадцятого числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідно до п.1.1 Додаткової угоди до Договору, відповідач уклав додаткову угоду на 548 днів, тобто до 08.11.2005р.. Відповідно до п.5.2 Додаткової угоди, позивач повинен сплачувати договірну санкцію у розмірі 3.65 грн. за кожен день, що залишився до закінчення дії додаткової угоди. Виставлені позивачем рахунки за період з 01.06.2005р. по 28.08.2005р. не оплачені відповідачем по теперішній час. Сума заборгованості за надані послуги становить 505,98 грн. Внаслідок несплати рахунків, 8.08.2005р. договір був автоматично розірвано і був виставлений рахунок на оплату договірної санкції, яка відповідно до п.1.1,1.2 Додаткової угоди склала 959,95 грн. Також відповідачем не сплачені внески до ПФУ - 8,00 грн., та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 50,60грн. Загальна сума заборгованості складає 1524,53 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. В разі неявки відповідача без поважних причин в судове засідання, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України та на підставі ст.169 ЦПК України, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача в заочному порядку.

Вивчивши матеріали справи суд встановив наступне.

Ухвалою суду від 18.12.2009р. було скасовано заочне рішення суду від 20.05.2009р., яким було задоволено позов у повному обсязі.

Згідно з ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг, одна сторона зобов'язується надати послугу, а друга сторона зобов'язується оплатити зазначену послугу.

Відповідно до ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовним зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що 31.12.2003 року та 08.05.2004р. СП «УМЗ», правонаступником якого є позивач, уклало з відповідачем ОСОБА_1 Договори № 1482739 та №1641002 на надання послуг мобільного телефонного зв'язку, а також Додаткову угоду до договору №1641002. ( а.с5-7).

Відповідачем не заперечується факт отримання від позивача послуг мобільного телефонного зв'язку.

За умовами договорів ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання проводити оплату за отримані послуги мобільного зв'язку до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем. Забезпеченням виконання зобов'язання ОСОБА_1 перед оператором зв'язку є договірна санкція, яка застосовується, зокрема, в разі, коли дія основного договору достроково припиняється на підставі п. 5.2 основного договору, у разі коли Абонент має несплачені рахунки і не погасив наявну заборгованість протягом одного місяця після відправлення йому письмового повідомлення, а також у випадках, передбачених Правилами користування мережами мобільного зв'язку UMC. Розмір санкції становить 3 грн. 65 коп. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дії договору (пп. 1.1 - 1.2 додаткової угоди).

У період з 01.06.2005р. по 28.08.2005р. ЗАТ "Український мобільний зв'язок" виставляло відповідачу рахунки для оплати наданих послу, але вони не були оплачені. Заборгованість за цими рахунками становить 505,98 грн., заборгованість по збору до ПФУ - 8,00 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем рахунків за період з 01.06.2005р. по 28.08.2005р. ЗАТ "Український мобільний зв'язок" в односторонньому порядку обмежив надання послуг мобільного зв'язку, а 28.05.2005р. договори з ОСОБА_1 були розірвані і ЗАТ "Український мобільний зв'язок" із часу припинення надання послуг нарахувало ОСОБА_1 959,95 грн. у вигляді санкцій за дострокове розірвання договору.

Однак відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З метою належного виконання зобов'язання його може бути забезпечено неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, а також іншими видами забезпечення, встановленими договором або законом (ст. 546 ЦК України).

За змістом цих норм закону забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) - це санкція, спрямована на виконання зобов'язання, що може бути застосована лише до реальних зобов'язань, які є чинними й дія яких не припинена; нею може забезпечуватися лише дійсна вимога, розмір якої обраховується із суми невиконаного, неналежно виконаного чи несвоєчасно виконаного зобов'язання за фактично надані послуги. У разі ж розірвання договору така санкція не може нараховуватися на майбутнє, оскільки надання послуг припинилося.

Судом установлено, що договори між сторонами було розірвано 28.08.2005р. з ініціативи ЗАТ "Український мобільний зв'язок" за несплату відповідачем заборгованості за надані послуги зв'язку за період з 01.06.2005р. по 28.08.2005р., відповідно до п.1.2 Додаткової угоди за невиконання вимог п.5.2 Основного договору.

Пунктом 5,2 Основних договорів передбачено, що дія договору припиняється, якщо Абонент має несплачені рахунки і не погасив наявну заборгованість протягом одного місяця після відправлення йому письмового повідомлення, а також у випадках, передбачених Правилами користування мережами мобільного зв'язку UMC.

Позивачем не надано доказів того, що відповідач письмово повідомлявся про необхідність погашення заборгованості.

За таких обставин. Суд приходить до висновку, що позивач в односторонньому порядку 28.08.2005р. і з цього часу зобов'язання між сторонами було припинено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню тільки в частині стягнення заборгованості у сумі 505,98 грн., а в частині стягнення санкції у сумі 959,95 грн. необхідно відмовити.

В частині стягнення пені у сумі 50,60 грн. також необхідно відмовити, оскільки позивачем пропущений річний строк позовної давності, встановлений п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України до позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути документально підтверджені судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі 30,00 грн., а також судовий збір у сумі 51,00 грн. ( з урахуванням сплачених судових витрат при подачі заяви про видачу судового наказу), всього стягнути 81,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 509, 546, 627, 901, 903 ЦК України та ст.ст. 10,15,60, 88, 169,208, 212-215, 224-228 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» заборгованість за послуги мобільного зв'язку у сумі 505 (п'ятсот п'ять) грн. 98 коп. та судові витрати у сумі 81,00 грн.

В задоволенні позову про стягнення пені у сумі 50.60 грн. та штрафної договірної санкції у сумі 959,95 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.П.Прінь