Справа №2-940/10р.
25 листопада 2010 року Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
судді Доброва П.В.
при секретарі Ємельяненко М.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Комінтернівське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,
Позивач звернувся до суду з дійсним позовом 23.09.2009 року, та представник позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог послався на наступне:
З цією метою та на вимогу ОСОБА_2, в рахунок належних за договором платежів та на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання ОСОБА_1 Відповідачу були передані гроші у сумі 28 000 (двадцять вісім тисяч) ЄВРО. Факт отримання Відповідачем вищенаведеної суми грошей та, відповідно, факт вчинення між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 правочину, підтверджується розпискою від 13 березня 2008 року.
Але, станом на 21 вересня 2009 року, ані автомобіль MAN, ані напівпричіп KRONE Відповідачем передані не були.
Більш того, на момент виникнення правовідносин купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, Відповідач не був власником предмету договірних відносин.
Факт відсутності у власності Відповідача автомобілю MAN та напівпричепу KRONE підтверджується переліком власних транспортних засобів ТОВ «Семенюк Лоджістікс» та свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу від 25.07.2006 року серії РСА № 517498 та від 29.07.2006 року серії РСА № 559271, у графі «власник» яких зазначено ТОВ «Семенюк Лоджісгікс».
Законним власником майна, на момент виникнення правовідносин купівлі-продажу між ОСОБА_1 та Відповідачем, було ТОВ «Семенюк Лоджістікс».
Відповідач не мав права власності на автомобіль MAN та напівпричіп KRONE (у тому числі усі складові цього права, як то: право володіння, розпорядження, користування), а отже, і не міг розпоряджатися (визначати долю речі) зазначеним майном (у тому числі укладати договори купівлі продажу відносно цього майна).
Відповідач знав, що не зможе виконати свого обов'язку, як продавця майна.
З таких підстав позивач вимушений звернутися до суду для стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.
Статтею 655 ЦК України, встановлені наступні обов'язки сторін: обов'язок продавця передати у власність покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; обов'язок покупця прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 12 Закону "Про господарські товариства" від 19.09.1991 року № 1576-ХІ, встановлено, що товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.
Згідно ч. 2 ст. 538 ЦК України, сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.
Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зов'язана повернути потерпілому це майно.
Згідно розписки від 13 березня 2008 року, з метою придбання зазначеного майна в рахунок належних за договором платежів та на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання ОСОБА_1 відповідачеві були передані гроші у сумі 28 000 (двадцять вісім тисяч) ЄВРО.
Станом на 21 вересня 2009 року, автомобіль MAN та напівпричіп KRONE відповідачем позивачеві передані не були.
На момент виникнення правовідносин купівлі-продажу між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, останній не був власником предмету договірних відносин, що підтверджується переліком власних транспортних засобів ТОВ «Семенюк Лоджістікс» та свідоцтвами при реєстрацію транспортного засобу від 25.07.2006 року серії РСА № 517498 та від 29.07.2006 року серії РСА № 559271, у графі «власник» яких зазначено ТОВ «Семенюк Лоджісгікс».
Тобто, законним власником майна, на момент виникнення правовідносин купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було ТОВ «Семенюк Лоджістікс».
Згідно довідки №1-06/24 від 25.11.2010 року Комінтернівського відділення ВАТ «Держощадбанк України», офіційний курс гривні до евро станом на 25.11.2010 року згідно службового розпорядження НБУ від 24.11.2010 року №417/456 склав 1058,9432 грн. за 100 євро.
З таких підстав суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованим, а отже позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, ст.ст. 192, 546, 570, 655, 538, 1212 ЦК України, ст. 12 Закону "Про господарські товариства" від 19.09.1991 року № 1576-ХІ, керуючись ст.ст. 10, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -
Позовну заяву - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії КЕ №270884, виданий Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області 12.07.1996 року) на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 296504,09 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою вимогою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: