Добропільський міськрайонний суд Донецької області
Рішення

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого- судді Здоровиці O.B

при секретарі Єфименко Т.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля Донецької області про стягнення недоплаченої щомлйчної соціальної допомоги як «дитині війни» за 2007, 2009 роки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля Донецької обд^стш просить стягнути з відповідача недоплачену щомісячну соціальну допомогу як «дитині війни» за 2007, 2009 роки. Позовні дй$§?с% позивача мотивовані тим, що згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за вітам. Aie позивачу за 2007р. та 2009 p., внаслідок зупинення дії ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", ця допомога виплачувалася в'значно меншому розмірі. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. та від 22.05.2008 р. зупинення положення статті 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" були визнанні неконституційними. Таким чином позивач вважає, що відповідачем порушені його права і останній повинен нарахувати на його користь недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за вказані періоде виходячи з розміру 30% від розміру мінімальної пенсії за віком Тому просить суд стягнути з відповідача недоплачену йому щомісячну державну соціальну допомогу за 2007 та 2009 роки виходячи з розміру 30% від розміру мінімальної пенсії за віком.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити.

Представник відповідача, діючий на підставі довіреності ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не,визнав, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що після прийняття Конституційним Судом України рішень щодо конституційнбсті Ь^ШШШ норми закону та зміни редакції, Закону України J62195-1V питання фінансування підвищення пенсії у розмірі 30 відсотків мішмітьнвї пенсії за віком в законодавчому порядку не було врегульоване, тоді як фінансове забезпечення соціальних гарантій здійснюється за рахунок: коштів Державного бюджету Відповідно до постанови КМУ від 28 травня 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" п.8 дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, проводиться виплата підвищення у визначених твердих розмірах відповідно до чинного на певний час законодавства. Просить суд позов позивача залишити без задоволення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і лрвно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на

забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з. незалсжнюсвід них

обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. , я

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які набули правового статусу дітей війни, "основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закрігріеш в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" - дитина війни - це особа, яка є громадянином ОСОБА_4 якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Зокрема статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком

Наявність у позивача права на призначення підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (стаття 46 Конституції України).

ОСОБА_1 Mil. є дитиною війни, що підтверджується пенсійним посвідченням, копією паспорта Зазначені обставини визнані

відповідачем. ІЙІіі&іь lOpMfoд;

З огляду на наведене позивач має право на отримання державної соціальної підтримки - підвищення до пенсії вЦрсзмірі 30%,

мінімальної пенсії за віком. =, vibe%uetw^''

Як вбачається з довідки, яка мається в матеріалах справи, в 2007 році підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком позивачу відповідачем не виплачувалося. В 2008-2009 роках вищевказана надбавка позивачу виплачувалась відповідачем в наступних розмірах: з 01.01.2008 по 31.03.2008 р - 47,00 грн., з 01.04.2008 по 30.06.2008 р. - 48,10 грн., з 01.07.2008 по 30.09.2008 р. - 48,20 грн,', з 01.10.2008 р -49,80 грн. довічно. Даний факт в судовому засіданні сторонами не заперечувався.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, Прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних пайків або грошової компенсації зайЙтыних

Відповідно до ст .3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за залип ом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст..4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ст..16 ЦК України є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади.

Згідно з п. п. 7 п. 2.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,.

Частина 3 ст.22 Конституції України передбачає, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до .чинних лаконів^ие, допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд з приводу спірних правовідносин щодо неотриманого підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальних пенсії за віком .як, дитині війни в 2007-2008 роках зазначає наступне.

Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням статті 111 цього Закону, якою було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для; учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі N 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 12 статті 71, стаття 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року N 489-У, яким була зупинена на 2007 рік дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деякю законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-УІ, що набрав чинності з 1 січня 2008 року, стаття 6 Закону України "Пре соціальний захист дітей війни" викладена в новій редакції, а саме: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Пре статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціально допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, щі виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дан підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів".

Зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змі: до деяких законодавчих актів України» були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N ІО-рп/2008. У вказаному рішенні Конституційним судом України бул зазначено, що положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих акті України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішенг Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін л деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскарже та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виниш внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визна неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, рішення Конституційного Суду України не мають зворотної сили, а закони, інші правові акти або їх окремі положення, г визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, враховуючи особливість юридичних наслідків визнання неконституційним нормативно-правового акту (я проявляється в тому, що не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішен про їх неконституційність) суд вважає, що рішення Конституційного Суду України зворотної дії у часі не мають і не можуть у зв'язку з ці бути поширеними на правовідносини, які мали місце на час дії відповідної правової норми, до дня ухвалення Конституційним Судом Украї рішення про її неконституційність.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дії суб'єктів владних повноважень, які були вчинені у відповідності до вимог закоь інших правових актів або їх окремих положень, до моменту визнання останніх неконституційними, є законними і такими, що відповідай вимогам частини 2 статті 19 Конституції України.

Отже, право позивача на нарахування за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 р. відновилося з дня прийняття рішень Конституційн Судом України при цьому в тому правовому режимі, який існував до дня набрання сили змін, визнаних в подальшому неконституційними.

Таким чином, нарахування підвищення в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком мало бути вчинено з дня ухвалеї вищевказаних рішень Конституційного Суду України, тобто з 09.07.2007 року на підставі положень статті 6 Закону України «Про соціальї захист дітей війни»у редакції, що діяла до 01.01.2007 року.

Таким чином, в 2007 році право позивача на виплату підвищення до пенсії за віком як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пєі за віком виникло з 9 липня 2007 року.

Щодо питання здійснення розміру нарахувань підвищення суд вважає за необхідне керуватися наступним.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реаліз державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1 року № 966-14, а також Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2( III, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, я відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткої мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноси до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний біад України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року № 489-5, був затверджі прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1 жовтня - 395 гривені

Зазначена стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в новій редакції з 28 березня 2007 р якою прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жов' 411 гривень. При цьому, зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру п за віком відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'. частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410 грн. 06 коп; 415 грн. 11 коп.

Таким чином, для позивача розмір підвищення до пенсії в 2007 році з 09 липня повинен був розраховуватися, виходячи із навед

розмірів.

З приводу спірних правовідносин щодо недоотриманого підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальних пенсії за віком як ді війни в 2009 році суд зазначає наступне

Зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення до деяких законодавчих актів України» були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згі; Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 1О-рп/2008. У вказаному рішенні Конституційним судом України зазначено, що положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Ріп Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв': правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення з/ деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними.

З 22 травня 2008 року стаття 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» знаходиться в редакції, яка діяла до 01.01.2007 року.

Будь-яких змін протягом 2009 року в ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» не вносилось.

Згідно ч.З ст.54 ЗУ «Про державний бюджет на 2009 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормаї правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-VJ було

надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства

визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними

бюджетними програмами. ЇЧ. .

Враховуючи те, що названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним

критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки

розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної

пенсії за віком. v : jjAfjP

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічний §ггримання чи державної соціаіьної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинна була здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Статтею 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, а з 1 листопада 2009 року прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність дорівнює - 573 грн.

Враховуючи наведене суд вважає, що в 2009 році дії відповідача щодо невиплати підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мініМ|Дбної пенсії за віком є незаконними. Тому ці виплати повинні були нараховуватися відповідачем виходячи з розміру прожиткового мінімуму, а саме з 01.01.2009 року по 31.10.2009р - 498 гривень, аз 01.11.2009 по 31.12.2009 р. - 573 гривні.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Згідно ст..4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права.; ті інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з 4.2 ст.1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї: сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Законом № 1691-УШ внесено зміни відповідно до ч.І ст.15 ЦПК України, згідно яких розгляд спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна пайків або грошової компенсації замість них визначено в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Згідно абз.1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 раку за №121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до зазначеного Положення, на Пенсійний фонд України покладено обов'язок щодо: призначення пенсії; підготовки документів для її виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах,, звурдженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Згідно з п. п. 7 п. 2.1. вказаного Положення управління, відповідно до покладених на нього завдань, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом України "Про соціальний захист дітей війни", покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачці 30% доплати до пенсії та поклала виконання ii|jOrq обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів у зазначеному розмірі та їх виплати, суд вважає, що, ійіяВо^дад^Щі; виконав своїх повноважень без поважних причини, не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або :; невиконання іншим органом виконавчої влади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачці виплат, гарантованих^ , Конституцією України.

Ураховуючи наведене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у даній справі, а саме в оправі із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд вважає за необхідне, визнав дії відповідача незаконними ухвалити рішення, яким зобов»язати відповідача провести нарахування та виплату позивачу належних сум відповідно до ЗУ «Про сс^ральний захист дітей війни», а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність своїх дій при не нарахуванні позивачеві підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 р., та з 01.01.2009 по 31 12.2009 року, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись стст 1, 3,4, 10,11,16, 60, 212-215 ЦПК України, ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", Рішеннями Конституційного

Суду України N 6-рп/2007 віл 9 липня 2007 року, від 22.05 2008 року № 10-рп/2008, ЗУ «Про державний бюджет на 2007 рік», «Про

Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ЗУ «Про державний бйджет на 2009

рік» стст 19. 22 Конституції України, суд- - , , . ,,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України м Добропілля Донецької області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги як «дитині війни» за 2007 - 2009 роки - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України м. Добропілля Донецької області здійснити нарахування та виплату надбавки до пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, згідно ст.6 Закону України^<Про сошаїьний захист дітей війни», як дитині війни за період з 09.07.2007 по 31 12.2007 р., з 22 05 2008 по 31 122008 р та з 01.01.2009 по 31.12.2009 року, з урахуванням фактично виплачених сум

В іншій частині позовних вимог - відмовити

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонниі) .CjVAjipfteubKpji області протягом десяти днів з дня його проголошення

Головуючий суддя О.В.зДОРОВИЦЯ