Справа № 2-1811/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

судді Курочки В.М.

при секретарі Банчу Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування земельної ділянки і садового будинку, визнання дійсними договорів купівлі-продажу садового будинку і земельної ділянки.-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 16.10.2001 р. зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 У листопаді 2002 року він та його дружина ОСОБА_4 за рахунок спільних коштів подружжя придбали у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,068 га для ведення садівництва, а також розміщений на ній садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Сухолиманська сільська рада, СК «Дорожник-63», ділянка №70. 21.09.2008 р. його дружина ОСОБА_4 померла, після чого йому стало відомо, що замість договорів купівлі-продажу 29.11.2002 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були укладені договори дарування земельної ділянки та садового будинку. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є він та онука покійної неповнолітня Чумачєнко В В., законним представником якого є його мати ОСОБА_5 Посилаючись, що договори дарування були удаваними правочинами, які були вчинені для приховання договорів купівлі-продажу земельної ділянки і садового будинку, позивач просив визнати їх недійсними та визнати дійсними договори купівлі - продажу земельної ділянки та садового будинку.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав.

ОСОБА_5, законний представник неповнолітнього відповідача ОСОБА_3, просила в задоволенні позову відмовити у звязку з його необґрунтованістю.

Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, а тому справа розглянута судом без його участі.

Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин, вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Будь-яких допустимих доказів того, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 29.11.2002 р. насправді були укладені договори купівлі-продажу земельної ділянки і садового будинку, а договори дарування були удаваними правочинами позивачем суду не надано і такі докази у позивача відсутні. У звязку з цим суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 235, 655, 657, 658 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування земельної ділянки і садового будинку, визнання дійсними договорів купівлі-продажу садового будинку і земельної ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя: Курочка В.М.