Решетилівський районний суд Полтавської області
№2-1442/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 р. с-ще Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Микитенко В.М.,

при секретарі - Пустовар Т.В.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 у якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що внаслідок відсутності спільних поглядів на життя, між ними виникали постійні сварки, із жовтня 2010 року фактично шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться, примирення і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивачки. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3, 04.05.2008 р. н. Відповідач інших осіб на утриманні не має, проживає окремо, дитина знаходиться на її утриманні, тому вважає, що відповідач повинен приймати участь в утриманні сина до досягнення ним повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позов та просила суд його задовольнити з підстав у ньому зазначених.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково. Позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав повністю. Заперечив проти стягнення з нього аліментів у визначеній позивачем частці та просив визначити аліменти у розмірі 1/8 частини його заробітку.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, показання свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

У відповідності до ч.2 ст. 112 СК України «Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення».

Виходячи з положень ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову...

За даними свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 009261, 12.11.2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб.

Згідно свідоцтва про народження 1-КЕ № 068632, від 14.05.08., ОСОБА_2 зазначений батьком, а ОСОБА_1 матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно ксерокопії паспорту КО №630966,від 27.11.2005, позивачка ОСОБА_1 із 24.11.2005 року зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, селища Решетилівка, Полтавської області.

Виходячи з даних ксерокопії паспорту КН 000317 від 28.08.1995 р., відповідач ОСОБА_2 із 16.12.2008 року зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3.

У судовому засіданні зясовано, що подальше спільне життя вказаного подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки ОСОБА_1, що має істотне значення.

За таких обставин суд приймає визнання відповідачем ОСОБА_3 позовних вимог про розірвання шлюбу, оскільки це не суперечить закону, не порушує чиї - небудь права, свободи та інтереси і вважає, що позов у цій частині підлягає задоволенню повністю.

Малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити проживати з матірю, оскільки на даний час він проживає із нею та перебуває на її утриманні та із цього приводу заперечень від батька дитини не надійшло.

Правилами от. 180 СК України, передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Водночас, відповідно до от. 183 СК України: „Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначаються судом. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень..

З цих положень, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Тому при визначенні розміру аліментів суд також зважає на особистий обовязок матері на утримання дитини, виходячи із її розумних потреб щомісяця.

Як пояснила позивачка ОСОБА_1 середньомісячні витрати на утримання дитини ОСОБА_3 з урахуванням повноцінного харчування, оплати проживання, одягу, дитячого садка, лікування складають 1500-2000 грн., а відповідач ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги не надає. Окрім того, пояснила, що дитина часто хворіє на простудні захворювання, у звязку з чим потребує придбання ліків. На даний час позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років, винаймає квартиру у м. Полтава та несе додаткові витрати. Дитина проживає із нею, на її повному утриманні.

Свідок ОСОБА_4 показала, що на протязі останнього року подружнього життя між сторонами часто виникали сварки. Зазначила, що відповідач ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, усі витрати несе вона та позивачка ОСОБА_1 Вказала, що із жовтня 2010 року сторони проживають окремо, а їх дитина знаходиться на утриманні позивачки, часто хворіє. Підтвердила середньомісячні витрати на дитину у визначеному позивачкою розмірі.

З довідки № 02-24/1488, від 11.11.2010 року, виданої ТУ ДСА України в Полтавській області, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працює в ТУ ДСА в Полтавській області на посаді заступника начальника управління, його середня заробітна плата на місяць із травня по жовтень 2010 року складала 4738 грн. 13 коп.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 має регулярний дохід, задовільне матеріальне становище та стан здоровя, інших осіб на утриманні не має. Даних, які б свідчили про зворотнє відповідачем не надано, а зважаючи на принципи змагальності сторін та права учасника сімейних відносин на таємницю особистого життя, суд з власної ініціативи додаткової інформації не витребовував.

Водночас, суд вважає, що позивачкою не надано достатньо належних та допустимих доказів необхідності стягнення із відповідача саме ? частки його заробітку (доходу) в якості аліментів на утримання дитини, оскільки на думку суду перевищує розумні потреби дитини на місяць, з урахуванням даних про заробітну плату відповідача та обовязку матері на утримання дитини. Крім того, враховуючи, що розмір аліментів визначений позивачкою у частці заробітку батька, суд рахує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в ред. Закону №2901-IV, від 22.09.05) не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не 1 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, на що заперечень від позивачки не надійшло.

За встановлених обставин справи, із максимально можливим врахуванням інтересів дитини та виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви -15.11.2010 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу, відповідно до п. 1ч. 1 ст.367 ЦПК України, слід допустити до негайного виконання.

Судові витрати у справі, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Вимоги позивачки про стягнення на її користь судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки ці витрати документально не підтверджені. Державне мито при реєстрації шлюбу в органах реєстрації цивільного стану із відповідача також не підлягає стягненню, бо не передбачене законодавством на час розгляду справи.

Керуючись ст.112, 180-183 СК України, ст. 8, 10, 61, 88, ч.4 ст.174, ст.212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 12.11.2005 року відділом РАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 99 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 - розірвати.

Неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити проживати з матірю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.11.2010 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави в особі ТУ ДСА в Полтавській області витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 150 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в розмірі 59 грн. 50 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу допустити до негайного виконання.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів до апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Суддя: