Справа № 2-418/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2010 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Лемішко А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства АКБ «Київ» в особі Подільської філії про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних у сумі 1553 грн. 14 коп.. матеріальної шкоди (упущеної вигоди) у сумі 12942 грн. та моральної - 7000 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2009 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ АКБ «Київ» в особі Подільської філії про повернення банківського вкладу (депозиту), нарахованих процентів, в т. ч. і на поточний рахунок, у зв'язку із закінченням строку дії депозитного договору, компенсацію понесених витрат та відшкодування моральної шкоди.

В ході розгляду справи позивач змінив позовні вимоги, просив стягнути інфляційні втрати та три процентів річних у загальній сумі 1553 грн. 14 коп. за порушення грошового зобов'язання, матеріальну шкоду (упущену вигоду) в сумі 12942 грн. та моральну - 7000 грн..

Зазначав, що 08.02.2008 р. уклав з відповідачем договір банківського вкладу «Новий», відповідно до якого передав на депозит власні грошові кошти в сумі 100000 грн.. з процентною ставкою за користування банківським вкладом (депозитом) - 15,5% річних з виплатою щомісячно, строком на 370 днів, терміном дії по 12.02.2009 р..

Відповідач після закінчення строку дії договору відмовив у поверненні вкладу та нарахованих процентів, незважаючи на його безпосередні та письмові звернення, посилаючись на те. що з 09.02.2009 р. введено у банку тимчасову адміністрацію строком на 1 рік - з 09.02.2009 р. до 09.02.2010 р. та запроваджено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 6 місяців - з 09.02.2009 р. по 09.08.2009 р. з метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану банку відповідно до постанови Національного банку України від 06.02.2009 р. №53.

Протиправно утримуючи та користуючись його грошовими коштами 185 днів, відповідач прострочив грошове зобов'язання, видав вклад і нараховані проценти в загальній сумі 103187 грн. 90 коп. лише 17.08.2009 р..

Тому на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов'язання повинен сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми, що за його розрахунком складає загальну суму 1553 грн. 14 коп..

Порушення відповідачем положень чинного законодавства, Конституції України, умов депозитного договору спричинили йому фізичні та душевні страждання, тяжкі переживання щодо долі своїх багаторічних заощаджень, унеможливили розмістити грошові кошти у сумі 102143 грн. 39 коп. на депозитному рахунку в іншому банку та отримати відповідний дохід, з врахуванням середньої відсоткової ставки - 25%, в сумі 12 942 грн. 83 коп., необхідність переписки з банком, звернення до суду потребувала втрати багато часу, негативно позначилася на його здоров'ї та самопочутті родини, тому моральну шкоду оцінює в 7000 грн..

Позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати, три проценти річних від простроченої суми, що складає 1 553 грн. 14 коп., майнову шкоду (упущену вигоду) у сумі 12 942 грн. 83 коп.. моральну шкоду 7000 грн., і віднести за його рахунок витрати на юридичні, поштові та інші послуги для відновлення порушеного права в сумі 2000 грн..

Відповідач - ПАТ АКБ "Київ" позовні вимоги не визнав, у письмових запереченнях навів наступні підстави.

Згідно до ст.4 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України здійснює регулювання та банківський нагляд відповідно до положень Конституції України, цього Закону, Закону України «Про Національний банк України».

Державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України і всі банківські установи зобов'язанні сумлінно дотримуватися і виконувати нормативно-правові акти Національного банку України.

Постановою правління Національного банку України від 06.02.2009 р. №53 в банку було призначено тимчасову адміністрацію строком на 1 рік - з 09.02.2009 р. до 09.02.2010 р., та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 6 місяців - з 09.02.2009 р. до 09.08.2009 p..

Відповідно до ст. 2 Закону України " Про банки і банківську діяльність " мораторій - зупинення виконання банком зобов'язань перед кредиторами та зобов 'язань щодо сплати податків і зборів (обов 'язкових платежів) та зупинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов 'язань.

Згідно 4.2 ст. 58 Закону України " Про банки і банківську діяльність " банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов'язань у разі оголошення мораторію на задоволення вимог кредиторів, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади.

На підставі ч.З ст. 85 цього Закону "протягом дії мораторію: 1) забороняється здійснювати стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення, та вжиття заходів, спрямованих на забезпечення такого стягнення відповідно до законодавства України; 2) не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків зборів (обов'язкових платежів).

Тому вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних у сумі 1 553 грн. 14 коп., моральної шкоди у сумі 7000 грн., майнової (упущеної вигоди) - в сумі 12 942 грн. 83 коп., і відповідно витрат на юридичні, поштові та інші послуги у сумі 2 000 грн., - не обгрунтованими і безпідставними.

Станом на 14.01.2010 р. зобов'язання за договором, укладеним з позивачем, виконані в повному обсязі, що підтверджує довідкою за вих. № 16 від 14.01.2010 р. Подільського відділення ПАТ «АКБ «КИЇВ» та випискою по особовому рахунку за період з 08.02.2008 р. по 14.01.2010 p.. Просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник на підставі довіреності ОСОБА_2 позов підтримали із наведених у заяві підстав, просять задовольнити.

Представник відповідача - спеціаліст першої категорії ОСОБА_3 на підставі довіреності позовні вимоги не визнав у повному обсязі із підстав, наведених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підтверджений і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1. 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Суд установив, що 08.02.2008 р. сторони уклали договір банківського вкладу «Новий», відповідно до якого позивач передав на депозит власні грошові кошти в сумі 100000 грн., з процентною ставкою за користування банківським вкладом - 15,5% річних, з виплатою щомісячно, строком на 370 днів, терміном дії по 12.02.2009 р. (а.с.11,12).

Відповідач після закінчення строку дії договору суму вкладу та нарахованих процентів позивачу не повернув, видав лише 17.08.2009 р. у загальній сумі 103187 грн. 90 коп., тобто, через 185 днів (а.с. 20, 26,27,49, 74-81).

Проте, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з ПАТ АКБ "Київ" інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних у сумі 1 553 грн. 14 коп., моральної шкоди у сумі 7000 грн. (в т.ч. як не передбаченої чинним законодавством у

договірних правовідносинах), майнової (упущеної вигоди) - в сумі 12 942 грн. 83 коп. виходячи з наступного.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, посилаючись на те. що відповідно до п.4 ч.І ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, щодо відшкодування'збитків у вигляді недоодержаних доходів у разі розміщення депозиту в іншому банку з 12.02.2009 р. по 17.08.2009 р. під 25% річних, і щодо штрафних санкцій у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних на підставі ст. 625 цього Кодексу.

Однак, такі твердження позивача суперечать вимогам ст. ст.58, 85 Закону України « Про банки і банківську діяльність».

Згідно ч.2 ст. 58 Закону України « Про банки та банківську діяльність», банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобов»язань у разі оголошення мораторію на задоволення вимог кредиторів, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади.

Відповідно до п. 2 ч. З ст. 85 цього ж Закону, протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

У зв'язку із погіршенням, фінансового стану банку, зниженням рівня його ліквідності та істотної загрози платежеспроможності Національним банком України постановою № 53 від 06.02.2009 р. у ПАТ АКБ «Київ» призначено тимчасову адміністрацію строком на один рік - 09.02.2009 р. до 09.02.2010 р., та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців з 09.02.2009 р. до 09.08.2010 р. (а.с. 110-111 ).

Враховуючи, що в ПАТ АКБ «Київ» з 09.02.2009 р„ тобто, до спливу дії укладеного між сторонами депозитного договору від 12.02.2008 р., призначено тимчасову адміністрацію та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів до 09.08.2009 р., то відповідно до положень ст ст. 58. 85 Закону України « Про банки і банківські діяльність», суд дійшов висновку щодо безпідставності позовних вимог позивача щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних у сумі 1 553 грн. 14 коп., майнової шкоди (упущеної вигоди) - в сумі 12 942 грн. 83 коп., і відповідно й моральної шкоди у сумі 7000 грн. (в т.ч. і як не передбаченої чинним законодавством при договірних правовідносинах, і відмовляє у задоволенні.

Таким чином, суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних у сумі 1 553 грн. 14 коп., моральної шкоди - 7000 грн., майнової шкоди (упущеної вигоди) - 12 942 грн. 83 коп., - не доведені і не підлягають задоволенню в повному обсязі, тому на підставі ст. 88 ЦПК України відмовляє у відшкодуванні витрат на юридичні, поштові та інші послуги у сумі 2000 грн..

На підставі наведеного, ст. ст. 22, 41, 64 Конституції України, ст. ст. 23, 317, 321, 525, 526, 611, 625, 629, 1060, 1061, 1070 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 58, 85 Закону України « Про банки і банківську діяльність», керуючись ст. ст. 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства АКБ «Київ» в особі Подільської філії про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних у сумі 1553 грн. 14 коп., матеріальної шкоди (упущеної вигоди) у сумі 12942 грн. та моральної шкоди - 7000 грн., та витрат на юридичні, поштові та інші послуги - у сумі 2000 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його оголошення, а апеляційна скарга протягом двадцяти днів з дня подання заяви.

Суддя Л. О. Трегубенко