Іванківський районний суд Київської області
РІШЕННЯ іменем України

21 жовтня 2010р. Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Яковенко B.C.

при секретарі Кулик А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської центральної районної лікарні про перерахунок доплати за роботу на території радіоактивного забруднення

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Іванківської ЦРЛ про перерахунок доплати за роботу на території радіоактивного забруднення. Позивачка посилається на те, що вона працювала в Розважівській районній лікарні з 10.06.1992р. по 7.07.2003р. З 1 квітня 2003р. Розважівська районна лікарня реорганізована в дільничну лікарню. Відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам які працюють на територіях радіоактивного забруднення проводиться доплата, в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, в зоні посиленого радіоекологічного контролю. З 20 червня 1996р. по 7 липня 2003р. вона мала право на вказану доплату щомісяця. В супереч цьому відповідач доплачував їй до заробітної плати лише 5 грн. 10коп. щомісяця, недоплачена сума склала 6880грн.80коп. Вона зверталась 4 червня 2010р. до відповідача з заявою про перерахунок доплати до заробітної плати відповідно до вказаних норм, проте, Іванківської ЦРЛ відмовила їй з посиланням на постанову КМ України №836. Оскільки їй невірно нараховувалась на виплачувалась доплата до заробітної плати, відповідно не вірно була видана довідка для нарахування пенсії і пенсія нарахована також не вірно. Відповідач свідомо порушив Закон України «Про оплату праці» та інші норми, чим порушив її права. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Позивачка просить визнати дії Іванівської ЦРЛ неправомірними, зобовязати Іванківські ЦРЛ перерахувати доплату до заробітної плати відповідно до вимог ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стягнути на її користь з відповідача 6880грн.80коп.

В судове засідання позивачка не зявилась, звернулась до суду з заявою в якій просить слухати справу у її відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача позов не визнав і пояснив суду, що позивачка працювала до липня 2003р. у Розважівській дільничній лікарні, на території, яка відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю і до заробітної плати їй нараховувалась та виплачувалась доплата в розмірі 5грн. 10коп. відповідно до постанови КМ України №836. Визначати чи змінювати розмір доплати лікарня не могла, оскільки ця доплата є соціальної доплатою, не є частиною заробітної плати і виплачується за рахунок спеціальних коштів. Оскільки доплата на яку претендує позивачка не відноситься до заробітної плати, то позивачкою пропущено строк звернення до суду з даним позовом. В позові просить відмовити.

Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов задоволенню не підлягає.

Позивачка перебувала з відповідачем у трудових відносинах до липня 2003р. і відповідача виплачував їй заробітну плату, а також щомісячну доплату до заробітної плати, яка передбачена спеціальним законом, зокрема ст.39 Закону України «Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Відповідно до вказано норми розмір щомісячної доплати в зоні посиленого радіоекологічного контролю, до якої відноситься с. Розважів Іванівського району Київської області, де працювала позивачка, мала становити 1 мінімальну заробітну плату. Фактично позивачці доплата виплачувалась в розмірі визначеному постановою КМ України №836, що порушувало її права. Проте, позивачкою пропущено строк звернення до суду з даним позовом, оскільки з моменту її звільнення з роботи пройшло більше семи років, а відповідач наполягає на застосуванні норми про пропуск строку звернення з позовом до суду. Посилання позивачки на те, що оскільки порушено законодавство про оплату праці, то звернення до суду про стягнення належної заробітної плати не обмежується будь-яким строком, в даному випадку є безпідставним, оскільки доплата до заробітної плати на яку претендує позивачка є соціальної доплатою, а не заробітною платою, регулюється не трудовим законодавством, а спеціальною нормою соціального захисту, зокрема Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки позивачкою пропущено строк звернення до суду з даним позовом, поновити пропущений строк позивачка не просить та не вбачається підстав для поновлення строку, в позові слід відмовити.

Керуючись ст..ст.208,209,212,213 ЦПК України, ст.ст.256,267 ЦК України,суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в позові відмовити.

Рішення набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на нього не буде подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Іванківський райсуд.

Суддя: