Справа №2-о-48/2009 19.10.2010
Провадження №22ц-6313/10
Державний герб України
Справа № 22ц-6313/10 Головуючий першої інстанції: Кушнірові Т.Б.
Категорія: 70 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Колосовського С.Ю.,

ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання: Дудник Ю.П.,

за участю прокурора Круш Т.О., заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 2 жовтня 2009 року, яке ухвалене за заявою прокурора Новобузького району Миколаївської області в інтересах Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и л а :

5 червня 2009 р. прокурор Новобузького району Миколаївської області в інтересах Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області звернувся до суду із заявою про визнання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, відумерлою.

В обґрунтування заяви прокурор вказував, що ОСОБА_4 проживала на території Новополтавської сільської ради і померла 12 лютого 2003 р. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 6,9 га на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія МК № 0206727, виданого 15 лютого 2000 р.

Посилаючись на те, що спадкове майно не було успадковано жодною особою у встановлений законом строк, прокурор просив суд визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 у вигляді права на земельну частку (пай), відумерлою.

В якості заінтересованих осіб до участі у справі залучено відділ Держкомзему у Новобузькому районі Миколаївської області та дочку померлої ОСОБА_3

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 2 жовтня 2009 р. заява прокурора задоволена: визнано спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 померлої 12 лютого 2003 р., а саме: право на земельну частку (пай) розміром 6,9 га, що належало їй на підставі сертифікату серія МК № 0206727, виданого 15 лютого 2000 р., відумерлою та передати вказану земельну ділянку в розпорядження територіальній громаді в особі Новополтавської сільської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що вона як дочка померлої ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги, яка фактично прийняла спадщину, але про слухання даної справи у суді повідомлена не була, а тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянтки, прокурора, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 12 лютого 2003 р. померла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2.

10 лютого 2000 р. ОСОБА_4 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія МК № 0206727, за яким вона має право на земельну частку (пай) розміром 6,9 умовних кадастрових гектар земель, які перебували у колективній власності КСП «Новополтавське».

Задовольняючи заяву прокурора, суд вважав, що є підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_3, яка належним чином повідомлялась про розгляд справи, а також, що спадкоємиця ОСОБА_4 за законом ОСОБА_3 у встановленому порядку спадщину не прийняла, а тому є передбачені ст. 1277 ЦК України для визнання спадщини відумерлою.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, дана справа призначалась до розгляду на 2 і 9 вересня 2009 р. та 2 жовтня 2009 р. В матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_3 про дату судового розгляду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 74, 76 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення рішення), а тому в силу вимог п.1 ч. 1 ст. 169 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення рішення) суд повинен був відкласти розгляд справи.

Порушення прав ОСОБА_3 на участь в розгляді справи позбавило останню можливості надавати заперечення щодо обґрунтованості заяви прокурора та докази того, що вона фактично прийняла спадщину після смерті матері.

Так, з наданих в апеляційній інстанції доказів (довідки Новополтавської сільської ради № 726 від 5 травня 2010 р., копії сертифікату на право на земельну частку пай на імя ОСОБА_4А.) вбачається, що ОСОБА_3 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, вела з нею спільне господарство та здійснювала дії щодо управління та володіння спірним майном (зокрема, забрала оригінал сертифікату).

Крім того, вирішуючи справу, суд керувався положеннями щодо відумерлості майна, визначеними ст. 1277 ЦК України, тоді як відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2001 р., спадкові відносини регулюються ЦК України (пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»).

Суд не звернув уваги, що спадкоємиця померла 12 лютого 2003 р. і встановлений ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР строк прийняття спадщини закінчився до 1 січня 2004 р., а тому спірні правовідносини регулюються положеннями ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 555 ЦК УРСР якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщину, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави.

За такого у Новополтавської сільської ради відсутнє право вимагати визнання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 відумерлою, а держава в особі уповноважених органів має право на оформлення спадщини на державу у разі відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину.

З урахуванням викладеного рішення суду на підставі ч. п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 309 ЦК України рішення суду необхідно скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 2 жовтня 2009 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні заяви прокурора Новобузького району Миколаївської області в інтересах Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: