Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
25 жовтня 2010 року Справа № 2-3636/10
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мірошниченко Н.В.
при секретарі Вдовик Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
У вересні 2010 року ОСОБА_1 (позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві та у судовому засіданні позивач зазначає, що шлюб було зареєстровано 18 вересня 1987 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1833. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між подружжям виникали постійні сварки, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги; від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають; спір про розподіл майна відсутній. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Просила шлюб розірвати.
Відповідача про час і місце судового засідання повідомлено згідно правил ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). В судове засідання не зявився причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 18 вересня 1987 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Їх сімя розпалася з причини несумісності характерів, постійних сварок, які виникали між подружжям, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги, це й призвело у підсумку до остаточного розпаду сімї. Майновий спір між сторонами відсутній.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача у судовому засіданні та в позовній заяві.
У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.
Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені з 2003 року і з цього часу більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 8,10, 11, 31, 57, 60, 88, 212-215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 18 вересня 1987 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1833 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі заяви до Індустріального районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Н.В.Мірошниченко