Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-1622/2010 p.
23 вересня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді Васильків О.В.
прч секретарі - Дикун В.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, суд, -
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 В,Є. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просять стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 9533 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 гри., а також судові витрати в сумі 381 грн. При цьому позивачі посилаються на те, що 22.10.2008 року з вини відповідача сталося затоплення їх квартири №12 будинку №59 «в» корпус 1 по вул. Ак. Вільямса в м. Одесі, про що був складений відповідний акт. В зв*язку з тим, що відповідач відмовляється у добровільному порядку відшкодувати шкоду, позивачі змушені звернутись до суду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просить задовольнити позов у повному обсязі.
Позивач ОСОБА_2 до судового засідання не з*явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення у повному обсязі. При цьому відповідач пояснив, що 22.10.2008 року дійсно сталося затоплення його квартири через несправність бойлера, в результаті : о він боровся з наслідками залиття. Крім того, стверджує, що акт про залиття квартири складений не по формі, передбаченій «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкової території», а саме без його підпису, тому просить відмовити в задоволенні позову.
Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні також позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, пояснення відповідача про залиття їх квартири підтримала.
Вислухавши позивача ОСОБА_1, відповідача та його предтавника, третю особу, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 Г М., свідка - експерта ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, квартира №12 будинку №59-в корпус 1 по вул. Ак.Вільямса в м.Одесі належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності від 22.12.2003 року та договору дарування частини квар . s 20 05 2004 року /а.с.5-8/.
Згідно акту №6 від 22.10.2008 року зафіксовано, що в квартирі №18 будинку №59-в корпус 1 по вул. АкЛЗільямса в м.Одесі, яка належить ОСОБА_3, було проведено дослідження та встановлено протікання бойлеру в ванній кімнаті, що ризвело до затоплення квартир нижчих поверхів. На момент затоплення велика ількість води текла з підлоги 6 поверху на стелю і по стінам в ванній кімнаті, в оридорі, в кімнаті та в кухні, а також на меблі жителів квартири №№15 і 12 пятого і четвертого поверху /а.с. 10/.
Судом по справі призначалася судова будівельно-технічна експертиза, згідно висновку №3978 від 25.06.2009 року якої вбачається, що експерт не зміг встановити причинно-наслідковий зв*язок між поломкою бойлера в квартирі №18 і залиттям квартири №12 /а.с.64-68/.
Допитаний в якості свідка - експерт ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав наданий ним висновок судової будівельно-технічної експертизи, більш нічого по суті пояснити не зміг, при цьому не заперечував, що в квартирі позивачів був ремонт.
Згідно наданого суду робочого проекту Державного науково-дослідницького і проектно-ізискательського інституту від 2008 року вбачається, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі №12 внаслідок залиття жильцями вище розташованої квартири №18 за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Вільямса, 59-В, корпус 1, склала 9533 гривень /а.с. 18-26/.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 І'.М. в судовому засіданні підтвердили факт залиття квартири №12 будинку №59-в корпус 1 по вул. Ак.Вільямса в м.Одесі з вини жильців квартири №18 будинку №59-в корпус 1 по вул. Ак.Вільямса в м.Одесі, в зв*язку з поломкою бойлера, оскільки були присутніми при складанні акту про залиття та підписалися у ньому. Крім того, свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є головою правління ОСББ «Хозяїн» і складала акт про залиття, але у зв*язку з тим, шо на момент залиття квартири позивачів вона недовго працювала на цій посаді і це було перше залиття квартири ои її правлінні, вона не знала якої саме форми потрібно скласти акт, а власник квартири №18 зазначеного будинку, тобто відповідач по справі не підписав акт :ерез його відсутність вдома під час його складання, але затоплення квартири було зафіксоване. Свідок ОСОБА_5 також пояснила, що її квартира теж була затоплена жильцями квартири №18 за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Вільямса, 59-В, корпус 1, однак вона не зверталася до суду через відсутність в її квартирі ремонту, але затоплення квартири позивачів також бачила і вважає, що воно сталося з вини відповідача ОСОБА_3
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними ішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Доводи відповідача та його представника про неналежну форму акту суд вважає не заслуговуючими на увагу, так як актом був зафіксований факт залиття квартири, проти чого сам відповідач не заперечував.
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачів про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі на суму встановлену кошторисом робочого проекту, так як вони обгрунтовані та законі.
Згідно ст.23 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної інемайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних ївищ, заподіяних фізичній особі. При визначенні розміру компенсації моральної іікоди позивачам, суд враховує вимоги справедливості та співрозмірності, арактер спричинених їм моральних страждань, та інші конкретні обставини. А :аме, позива-іі посилаються на те, що вони зазнали душевних страждань у зв'язку
пошкодженням їх майна, вони позбавились можливості нормального користування квартирою, порушений їх звичний уклад життя, попорчені меблі, ;ому просять стягнути на їх користь моральну шкоду, яку оцінюють в 5000 гривень.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 2000 гривень.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 23, 1166-1167 ЦК . країни, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вгеновича - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 9533 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати: держмито у розмірі 51 грн., витрати на ІТЗ в розмірі ЗО грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави держмито у розмірі 44 грн. 33 коп. та 100 грн.; витрати на ІТЗ у розмірі 90 грн.
В іншій частині вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд 'ершої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом есяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в .удовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя: О.В. Васильків