Справа 2-5430/2010 p.
І М EHE М У К Р А І Н И
16 грудня 2010 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Крамаренко Т.В., при секретарі - Пучко І.В., за участю позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (надалі ВАТ «Ощадбанк»), про визнання дій та бездіяльності неправомірними та стягнення моральної шкоди, -
У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Ощадбанк» про визнання дій та бездіяльності неправомірними та стягнення моральної шкоди.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є пенсіонером та отримує пенсію у Миколаївському відділенні №83/51 державного ощадного банку України. У звязку з тим, що відповідач не надає йому квитанції українською мовою та відмовився видати гроші, він вимушений був звертатися до Миколаївської обласної державної адміністрації і до відповідача з приводу додержання останнім вимог Закону України «Про мови в Україні», просив визнати дії відповідача щодо видачі квитанцій російською мовою та відмову у видачі грошей, а також бездіяльність щодо розгляду його звернень на адресу відповідача неправомірними.
Крім того, зазначав, що внаслідок неправомірних дій з боку відповідача йому спричинена моральна шкода, в рахунок компенсації якої він просив стягнути з відповідача 5000 гри..
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги доповнив та остаточно просив визнати неправомірними дії відповідача щодо видачі квитанцій не українською мовою 10.09.2010 року та відмову видати гроші з пенсійного рахунку, 11.09.2010 року, 15.09.2010 року та бездіяльність щодо розгляду його звернень до відповідача відносно видачі квитанцій українською мовою - неправомірними та стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 грн..
Представник відповідача позов не визнав при цьому пояснивши, що програмне забезпечення щодо інформації в квитанціях про отримання готівки для терміналів розробляється централізовано для всієї системи Ощадбанку в України та для того щоб її змінити потрібні кошти, а крім того, в квитанціях вказуються арабські цифри, які використовуються в програмному забезпеченні по всьому світу.
Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.
27 березня 2009 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філією - Міське відділення .№8351 та ОСОБА_1 було укладено договір про видачу та обслуговування платіжної картки Visa Electron та відкрито картковий рахунок в гривнях за дебетовою схемою за якою позивач отримує пенсію у відділеннях «Ощадбанку».
Як вбачається з довідки, виданої Управлінням пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва від 05.07.2010 року за .№8535/07, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 2-ї групи, розмір якої становить 744,45грн..
Згідно квитанцій, про видачу суми готівкою, виданих філіями відділення №>8351 ВАТ «Ощадбанк» у період з 10 по 15 вересня 2010 року, вбачається, що інформація надрукована російською мовою про, що є відмітки позивача про незрозумілість тексту.
Квитанціями і№ 997, №»1000 від 11.09.2010 року та №»165, .№167 від 15.09.2010 року підтверджується факт відмови у видачі ОСОБА_1 відповідачем грошей готівкою у розмірі 100грн.. Цей факт у судовому засіданні підтвердили допитані в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Стаття 10 Конституції України проголошує, що державною мовою в Україні є українська мова.
Законом України «Про інформацію», а саме ст.11 передбачено, що мова інформації визначається Законом «Про мови в Україні», іншими законодавчими актами України в цій галузі, міжнародними договорами та угодами ратифікованими Україною.
Згідно зі ст. 5 Закону України «Про мови в Українській PCP» громадянам України гарантується право користуватися національною мовою.
У відповідності до ст. 14 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, здійснення прав і свобод гарантується без будь-якої дискримінації за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного або соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або інших обставин.
От же, видаючи квитанції про готівку лише російською мовою, відповідач обмежив права ОСОБА_1 відносно української мови, чим завдав моральних переживань та душевних страждань.
Таким чином, суд вважає вимоги позивача про визнання дій відповідача щодо видачі квитанцій про готівку російською мовою та відмову у видачі грошей обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди то такі вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що крім іншого, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку протиправною поведінкою щодо неї.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Визначаючи розмір грошового відшкодування цієї шкоди, суд відповідно до ч.3,4,5 ст.23 ЦК України враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, які полягали у душевному стражданні та обурені через порушення його права на одержання інформації українською мовою та отримання грошей з пенсійного рахунку, матеріальний стан сторін, зокрема, те, що позивач є пенсіонером, який отримує пенсію по інвалідності 2-ї групи, має ряд психічних захворювань, принципи справедливості та розумності.
З урахуванням вказаного, суд вважає 500 гривень справедливою та розумною компенсацією цієї шкоди.
У задоволенні вимог про визнання бездіяльності відповідача відносно звернень позивача щодо забезпечення мовного законодавства при отриманні квитанцій українською мовою слід відмовити.
Оскільки, як вбачається з відповідей ВАТ «Ощадбанк» від 05.03.2010 року за №16-09/67 та від 16.06.2010 року за №16/494 ОСОБА_1, згідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», неодноразово було розяснено, ідо ведеться робота з фірмою, яка забезпечує програмний комплекс «Комунальні платежі населення» версія 3 щодо необхідності внесення коректив до програмного забезпечення для друку квитанцій українською мовою та ця робота потребує певного часу та чималих коштів.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, а саме, на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн. та судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп..
Па підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 62, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати дії Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», щодо видачі ОСОБА_1 квитанцій 10 вересня 2010 року російською мовою, а також відмову видати грошові кошти в сумі 100 гри. з пенсійного рахунку 11 вересня 2010 року та 15 вересня 2010 року - неправомірними.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 500 (пятсот) і гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласною управління відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» па користь держави судовий збір у розмірі 8,50 гри. та витрати на інформаційнє-технічне забезпечення, у звязку з розглядом цивільної справи у розмірі 37 грн., а всього 45 (сорок пять) гривень 50 коп„
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під нас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя