Справа № 2-1917/2010 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

14 червня 2010 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: судді - Тихонової Н.С., при секретарі - Гродновій А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, яким просила розірвати договір довічного утримання, укладений між нею та відповідачкою, посилаючись на неналежне виконування відповідачкою своїх обов'язків за договором. Крім того, просила зобов'язання відповідачку повернути технічний паспорт, скасувати заборону на відчуження та визнати за нею право власності на квартиру.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала.

Відповідачка позов не визнала, наполягала на тому, що виконує обов'язки у повному обсязі, витрачаючи на утримання позивачки кожного місяця навіть більшу суму коштів, ніж передбачено договором.

Вислухавши сторін, свідків, дослідивши матеріли справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.12.1997 року Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням № 5192 від 16.12.1997 року, зареєстрованого в КП ММБТІ 17.02.1998 року за реєстровим № 17596, належала квартираАДРЕСА_1, де вона проживає.

В цьому ж будинку, у квартирі № 39 мешкає ОСОБА_2 із сім'єю.

Сторони підтримували сусідські стосунки.

Уперше в житті занедужавши, у період з 20.07.2009 року по 14.08.2009 року, ОСОБА_1 перебувала у лікарні.

Остаточно не одужавши, будучи занепокоєною станом свого здоров'я, 28.08.2009 року ОСОБА_1 уклала із ОСОБА_2 договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сіряковою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 2090.

Згідно з цим договором, обов'язок набувача визначається у вигляді: забезпечення триразовим калорійним повноцінним харчуванням; забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; забезпечення лікувальними засобами; надання побутових послуг.

При цьому грошова оцінка зазначених у цьому договорі видів матеріального забезпечення на місяць, за згодою сторін, визначається у розмірі 600 грн.

ОСОБА_2 намагалась виконувати зобов'язання в повній мірі.

Проте, не маючи змоги витрачати на утримання позивачки суму грошей, значно більшу ніж зазначено у договорі (600 грн.), забезпечити щоденне триразове калорійне повноцінне харчування , крім того - одяг, взуття, лікування відповідачка була не в змозі.

Через що, між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки.

В жовтні 2009 року позивачка усно та письмово зверталась до відповідачки з проханням розірвати договір, проте остання не погодилась та почала надавати позивачці забезпечення частково грошима, останні місяці - перераховуючи кошти у розмірі, зазначеному у договорі. Але позивачка кошти за переказом не отримує, не бажаючи спілкуватися із відповідачем.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.755 ЦК України договір довічно утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

За таких умов, на підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині розірвання договору та зобов'язання відповідачку повернути технічний паспорт на квартиру. В той же час вимоги позивача щодо скасування заборони на відчуження та визнання права власності на квартиру за позивачем суд вважає зайвими,оскільки це охоплюється поверненням сторін у первісне становище.

На підставі п.1 ч.1 ст. 755 , ч.1 ст. 756 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 30,60,88,212,214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Сергієвною 28.08.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сіряковою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 2090.

Повернути сторони по договору у первісне становище.

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору - 262 грн.73 коп. та витрати на ІТЗ процесу - 120 грн., усього - 382 грн.73 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: