Рівненський міський суд Рівненської області
Справа 2-1698
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2010 pоку м.Рiвне
Рівненський міський суд в особі судді Куцоконя Ю.П.,
з участю:секретаря судового засідання ОСОБА_1,
представників позивача ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_4,
представника відповідача адвоката ОСОБА_5,
представника Рівненського міського центру зайнятості ОСОБА_6,
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному
справу за позовом приватного підприємця ОСОБА_7, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рівненський міський центр зайнятості, до ОСОБА_4 про розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до приватного підприємця ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рівненський міський центр зайнятості, про розірвання трудового договору, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -
Представники позивача ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позов приватного підприємця ОСОБА_7 підтримали і просять суд трудовий договір між працівником і фізичною особою, укладений 17 листопада 2008 року між приватним підприємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_4, розірвати з 11 січня 2009 року на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин. У зустрічному позові ОСОБА_4 просять суд відмовити за безпідставністю позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позов ОСОБА_7 не визнали і просять у позові відмовити. Зустрічний позов підтримали і просять суд трудовий договір, укладений 17 листопада 2008 року між приватним підприємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_4, розірвати на підставі ст.38 КЗпП України, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 9672 грн заробітної плати за час вимушеного прогулу з 11.01.2009 року по 11.02.2010 року та 9672 грн моральної шкоди.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 про розірвання трудового договору на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин підлягають задоволенню частково. Зустрічний позов ОСОБА_4 про розірвання трудового договору на підставі ст.38 КЗпП України та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги є недоведеними та безпідставними.
Судом встановлено, що 17 листопада 2008 року між приватним підприємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_4 був укладений трудовий договір на виконання роботи продавця продовольчих товарів у магазині «Продукти», що знаходиться в місті Рівне на вулиці Кіквідзе,10А. Вказаний договір 17 листопада 2008 року був зареєстрований у Рівненському міському центрі зайнятості.
Як слідує з пояснень сторін, показань свідків, змісту трудового договору, ОСОБА_4 працювала у магазині згідно з графіком через тиждень (тиждень працювала, тиждень відпочивала).
Судом також встановлено, що ОСОБА_4, здавши зміну 11 січня 2009 року, на роботу повинна була вийти 18 січня 2009 року, однак, ні в цей день, ні в наступні дні на роботу не вийшла.
Вказані обставини сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, визнаються, а тому, враховуючи положення ч.1 ст.61 ЦПК України, доказуванню не підлягають.
Належними та достатніми доказами ОСОБА_4 не довела тієї обставини, що її відсутність на роботі з 18 січня 2009 року була обумовлена якимись поважними причинами.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 з 18 січня 2009 року, а не з 11 січня 2009 року, як зазначає позивач, знаходилася у прогулі без поважних причин, а тому і укладений з нею трудовий договір підлягає розірванню на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин з 18 січня 2009 року.
Відповідно до положень ч.1 ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Згідно ч.3 ст.38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, що також вимагає подання працівником відповідної письмової заяви.
Разом з тим, відповідач ОСОБА_4 належними та достатніми доказами не довела того факту, що вона зверталася до позивача із письмовою заявою про розірвання трудового договору, в тому числі і з підстав, передбачених ст.38 КЗпП.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_4 про розірвання трудового договору на підставі ст.38 КЗпП України суд визнає недоведеними та безпідставними.
Недоведеними та безпідставними визнає суд і вимоги ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повязаного із затримкою видачі трудової книжки.
Як встановлено судом, позивачем не приймалося жодного рішення про розірвання трудового договору з відповідачем з будь-яких підстав, а тому не може йти мова і про вимушений прогул, повязаний із затримкою видачі трудової книжки, оскільки, згідно ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний саме в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку.
Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Жодної із обставин, зазначених у ст.237-1 КЗпП України, відповідачем ОСОБА_4 не доведено, а тому суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову і в частині стягнення моральної шкоди.
На підставі ст.24, ст.24-1, ст.38, п.4 ч.1 ст.40, ст.235, ст.237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст.8,10,11,60,61,88,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -
Позов приватного підприємця ОСОБА_7, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рівненський міський центр зайнятості, до ОСОБА_4 про розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, задовольнити частково.
Трудовий договір між працівником і фізичною особою, укладений 17 листопада 2008 року між приватним підприємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_4, розірвати з 18 січня 2009 року на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин.
В зустрічному позові ОСОБА_4 до приватного підприємця ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рівненський міський центр зайнятості, про розірвання трудового договору, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити повністю за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя: