Справа №2-744/10 25.05.2010
Провадження №22ц-2287/10
Державний герб України
Справа № 22ц 2287/10 Головуючий першої інстанції: Тихонова Н.С.
Категорія: 67 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 травня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Колосовського С.Ю.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання: Завтурі О.С.,

за участю позивачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 березня 2010 року, яке ухвалено за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, надання права на спадкування зі спадкоємцем першої черги, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування та відшкодування витрат на поховання спадкодавця,

в с т а н о в и л а :

В червні 2009 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, надання права на спадкування зі спадкоємцем першої черги, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування та відшкодування витрат на поховання спадкодавця.

В обґрунтування своїх вимог позивачка вказувала, що з 1995 р. по день смерті проживала однією сімєю з ОСОБА_6, який помер 8 березня 2008 р.

Посилаючись на те, що вона опікувалася ОСОБА_6, який з листопада 2007 р. через тяжку хворобу перебував у безпорадному стані, надавала йому матеріальну та іншу допомогу, просила встановити факт проживання з померлим однією сімєю з 1995 р. по день смерті, та на підставі ст.. 1259 ЦК України визнати її разом із сином спадкодавця ОСОБА_4 спадкоємицею першої черги, визнати за нею право власності на Ѕ частину належної спадкодавцеві квартири АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача 9000 грн. витрат, повязаних з похованням ОСОБА_6

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 березня 2010 р. позов задоволено частково.

Постановлено встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з 1995 р. по 8 березня 2008 р. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивачки 830 грн. витрат на поховання ОСОБА_6 та 171 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що рішення суду постановлено з порушенням вимог процесуального та матеріального закону, що судом не дана оцінка усім наданим доказам, а тому просить рішення суду змінити в частині відмови у наданні права на спадкування зі спадкоємцем першої черги, визнання права власності на частину спадкової квартири та стягнення Ѕ частини витрат на поховання спадкодавця та задовольнити такі вимоги.

У запереченні на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність доводів позивачки й просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, її представника, відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з 1995 р. проживали однією сімєю. На початку 2006 р. у ОСОБА_6 виявлено онкологічне захворювання, у звязку з чим він був прооперований та визнаний інвалідом другої групи. 8 березня 2008 р. ОСОБА_4 помер. До складу спадкового майна, що залишилось після його смерті, входить квартира АДРЕСА_1.

З заявами про прийняття спадщини у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк до нотаріальної контори звернулися відповідач син спадкодавця та позивачка, яка є спадкоємцем третьої черги за законом.

В силу ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК № 014698 від 26 червня 2007 р. (повторний огляд) зазначені наступні висновки щодо умов та характеру праці ОСОБА_6: може працювати в спеціально створених умовах, виконувати легкі види праці. Згідно довідки № 7 від 2 лютого 2009 р. директора заводу ЗАТ «Завод «Ремпобуттехніка» ОСОБА_6 дійсно працював охоронцем підприємства з 6 жовтня 2006 р. по 8 березня 2008 р. Більш того, в позовній заяві позивачкою зазначено, що без сторонньої допомоги спадкодавець не міг обходитися лише з листопада 2007 р.

За таких обставин суд обґрунтовано зробив висновок, що ОСОБА_6, який працював до дня смерті, не знаходився тривалий час у безпорадному стані, а тому вірно вважав, що відсутні передбачені ч. 2 ст. 1259 ЦК України підстави для надання ОСОБА_2 права на спадкування разом із відповідачем як спадкоємцем першої черги.

При цьому не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги на підтвердження факту безпорадності стану спадкодавця висновок лікаря міської лікарні № 3 від 23 листопада 2009 р. (а.с. 45), оскільки відповідно до змісту цього документа ОСОБА_6 потребував сторонньої допомоги лише після виписки зі стаціонарного лікування 14 вересня 2009 р. Інше тлумачення змісту висновку лікаря суперечить довідці МСЄК та відомостям про роботу спадкодавця.

Також з цих же міркувань суд правильно не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, оскільки стосовно стану здоровя та працездатності ОСОБА_6 вони суперечать наведеним вище письмовим доказам і є неконкретними.

За такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення в частині відмови у наданні позивачці права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги та визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна.

В той же час з висновками суду в частині вирішення позовних вимог про відшкодування витрат на поховання спадкодавця в повній мірі погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

З наданих позивачкою накладних та квитанцій до прибуткових касових ордерів вбачається, що нею витрачено 590 грн. (а.с. 16) на підготовку могили, 1765 грн. на ритуальні послуги (а.с. 20), 8900 грн. на помінальні обіди (а.с. 17-19), 1070 грн. на облаштування огорожі могили (а.с. 21-22) та 7500 грн. та виготовлення й встановлення памятнику (а.с. 22).

З цих витрат до необхідних для поховання померлого спадкодавця та розумних витрат можна віднести лише 590 грн. (а.с. 16) на підготовку могили, 1765 грн. на ритуальні послуги (а.с. 20), 1070 грн. на облаштування огорожі могили (а.с. 21-22) та з врахуванням думки відповідача, висловленої в суді апеляційної інстанції також 1500 грн. за перший помінальний обід і 3500 грн. за памятник, а всього 8425 грн.

За такого з урахуванням вимог позивачки про відшкодування Ѕ частини витрат на поховання ОСОБА_6 з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 4212 грн. 50 коп., у звязку з чим в силу пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в цій частині необхідно змінити, відповідно збільшивши суму стягнення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 березня 2010 року в частині відшкодування витрат на поховання змінити, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 4212 (чотири тисячі двісті дванадцять) грн. 50 коп. витрат на поховання.

В решті рішення суду залити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: