Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-о-22/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2010 р. Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судці - Гаращенко Д.Р.

При секретарі - Сініциної Н.Є.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю зацікавленої особи П'ятої одеської державної нотаріальної контори, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме заповіту, складеного 26 грудня 1992 року ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, оскільки в цьому заповіті було невірно записано по батькові спадкодавця та невірно вказане прізвище спадкоємця, у зв'язку з чим державна нотаріальна контора відмовилась видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Усунути ці неправильні записи іншим шляхом заявник не може, тому і звернувся до суду.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги та просить їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи П'ятої одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява від Завідувача П'ятої одеської державної нотаріальної контори про розгляд справ у відсутності представника зацікавленої особи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Поводом та підставою для звернення до суду ОСОБА_1 став заповіт, складений ОСОБА_4 на користь заявника, посвідчений державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори 26.12.1992 року, реєстр. №3-С-2167, в якому по батькові спадкодавця «Егорівна» вказано невірно, а саме невірно зазначена перша літера «Е» замість правильної літери «Є», а також прізвище спадкоємця «Егармін» вказано невірно, а саме невірно зазначена перша літера «Е» замість правильної літери «Є», що призвело до виникнення протиріч між заповітом та іншими документами спадкодавця та заявника, в яких по батькові спадкодавця та прізвище заявника вказані по-іншому.

Такий правопис в заповіті по-батькові спадкодавця та прізвища спадкоємця унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на заповітом.

З наданих суду документів вбачається, що 26.12.1992 року ОСОБА_2 склала заповіт на користь ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 (зараз М'ясоєдівська) в м. Одесі, який був посвідчений державним нотаріусом П'ятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, реєстр. №3-С- 2167.

11 березня 2009 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12.03.2009 р., актовий запис №425.

Після смерті ОСОБА_4 19 березня 2009 року заявник подав до П'ятої одеської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що була відкрита спадкова справа №154/2009.

25 листопада 2009 року заявник отримав відповідь державного нотаріусу П'ятої одеської державної нотаріальної контори про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину зазаповітом після померлої 11.03.2009 року ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що в заповіті за реєстровим №3-С-2167 спадкоємцем вказаний ОСОБА_3.

Як вбачається з наданих суду документів, правильне прізвище заявника вказується як ОСОБА_1, тому в заповіті була допущена помилка - прізвище «Егармін» було вказано невірно, а саме невірно зазначена перша буква прізвища.

Крім того, з наданих суду документів вбачається, що по батькові спадкодавця «Егорівна», яке вказано в заповіті також не збігається з по батькові «Єгорівна», яке вказано в її паспорті громадянина України, отже в заповіті була допущена помилка - по батькові «Егорівна» було вказано невірно, а саме невірно зазначена перша буква по батькові.

Внести зміни в заповіт є не можливим у зв'язку зі смертю спадкодавця.

Встановлення того, що заповіт був дійсно складений ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 необхідно для отримання заявником свідоцтв.^ про право на спадщину за заповітом, але ж зробити це іншим, ніж судовим способом, не представляється можливим.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. ст. 15, 256-259 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Встановити, що заповіт, складений 26 грудня 1992 року ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, який посвідчений державним нотаріусу П'ятої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, реєстр. №3-С-2167, дійсно б; з складений ОСОБА_4 і належить ОСОБА_1, вересня ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом поданню до Київського районного суду м. Одеси заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий Гаращенко Д.Р.