Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
Справа 2- 1685 2010 р.
Рішення

Іменем України

20 грудня 2010 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого - судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянського прикордонного загону ОСОБА_2 - Чорноморського Регіонального Управління Державної прикордонної служби України про захист честі і гідності, відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями посадової особи органу державної влади,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив і зазначив, що йому стало відомо про розповсюдження про нього інформації, пов'язаної з переміщенням рибальських суден по акваторії Бердянського морського торговельного порту в період з 01. 02. 2008 року по 26. 03. 2008 року. Інформація була розповсюджена начальником Бердянського прикордонного закону ОСОБА_2 - Чорноморського Регіонального Управління Державної прикордонної служби України ОСОБА_2, зокрема, в листах на ім.»я начальника Бердянського міського торговельного порту ОСОБА_3 31. 01. 2008 р., 01. 02. 2008 р., 07. 02. 2008 р., прокурору Запорізької області 26. 02. 2008 року, прокурору м. Бердянська 26. 02. 2008 року.

При цьому його особу було зазначено як судновласника МРТК «Надія» і «Ялта», хоча згідно до свідоцтва про право власності на судна їх власником є ТОВ «Почерк», в листах також було вказано на те, що він, як судновласник несанкціоновано виводить в море рибопромислові судна, не дивлячись на те, що дозвіл на вихід в море портнагляд його судам не надає.

Дана інформаціє є недостовірною, і це завдало йому моральної шкоди, що виразилось у стражданнях, переживаннях, викликало розлагодження його нервової системи, призвело до проявів неадекватного мислення і поведінки у суспільстві. У зв'язку з цим він знаходився на лікуванні в стаціонарному відділенні Бердянської міської лікарні з 23. 04. по 30. 04. 2009 року.

Просить зобов'язати відповідача відкликати вказані листи і стягнути в якості відшкодування моральної шкоди 100 грн.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала і пояснила, що ОСОБА_1 є директором ТОВ «Почерк», і не являється судновласником МРТК «Надія» і «Ялта», обов'язки по вирішенню питання по виходу в море покладені на капітанів суден, і позивач не вправі давати такі розпорядження.

Представник відповідача - Бердянського прикордонного загону в судовому засіданні за довіреністю ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав і зазначив, зокрема про те, що вказана позивачем інформація була дійсно викладено у листах на ім.»я начальника БМТП і прокурора Запорізької області і м. Бердянська, але вона не являється негативною, а значить і не є недостовірною. Власник судна і є судновласником, а не навпаки. ОСОБА_1 - посадова особа, директор ТОВ «Почерк», і за своїми повноваженнями тільки він може віддавати накази про вихід в море риболовецьких суден на промисел, таким чином, він розпоряджається майном ТОВ «Почерк».

Позивач не навів, які саме немайнові права були порушені, не зазначив, в чому саме виразилось негативне ставлення до нього оточуючих.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Позивач зазначає, що в листі начальника Бердянського прикордонного загону ОСОБА_2 на ім.»я начальника Бердянського морського торговельного порту ОСОБА_3 від 31. 01. 2008 року зазначено: «судновласник МРТК «Надія» ОСОБА_6... повідомив, що він має намір здійснити вихід двох суден МРТК «Надія» та МРТК «Ялта».

В листі ОСОБА_2 на ім.»я ОСОБА_3 від 01. 02. 2008 року зазначений ОСОБА_1 як «судновласник МРТК «Надія» і «Ялта».

В листі від 26. 02. 2008 року ОСОБА_7 на ім.»я прокурора Запорізької області ОСОБА_8, в копії прокурору м. Бердянська ОСОБА_9 сказано: «з боку власника рибопромислового судна МРТК «Надія» громадянина ОСОБА_1 продовжуються несанкціоновані виходи в море».

Вважає ці висловлювання недостовірною інформацію щодо нього, оскільки згідно свідоцтва про право власності на судно, судновласником МРТК «Надія» і «Ялта» значиться ТОВ «Почерк», а він тільки являється директором ТОВ «Почерк».

Просить зобов'язати відповідача відкликати вказані листи і стягнути з нього моральну шкоду в сумі 100 грн.

Згідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27. 02. 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомленням в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною є інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Аналізуючи вказане, суд приходить до висновку, що в листах ОСОБА_2 на ім.»я начальника БМТП ОСОБА_3 і прокурора Запорізької області Кулакова В. В. і в копії прокурору м. Бердянська ОСОБА_10 ОСОБА_1 названий судновласником помилково, виходячи з того поняття, що він є директором ТОВ «Почерк», який, в свою чергу згідно сертифікатів, є власником риболовецьких суден. Помилка мала місце стосовно повноважень і статусу позивача по відношенню до риболовецьких суден, і така інформація не може вважатись неповною або перекрученою, а отже - недостовірною, і взагалі інформацією в широкому сенсі слова не являється взагалі, оскільки в даному випадку інформацією можна вважати лише вказання на неправомірні дії, які, на думку ОСОБА_2, вчиняв ОСОБА_1

Пункт 16 Постанови ПВСУ № 1 зазначає, що відповідно до ст.. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатись до органів державної влади , органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди мають мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки в даному випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі, не підтверджені належними доказами, а отже не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 277 ЦК України, п. 15,16 ППВСУ № 1 від 27. 02. 2009 року, ст.. ст.. 10,60,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя Бердянського

Міськрайонного суду: ОСОБА_11