Справа № 2-779/10
25 лютого 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області
головуючого судді Денисюка П.Д.,
при секретарі Шматковій Б.Ю.,
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітню доньку ОСОБА_3 залишити проживати з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 600 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 18 липня 1993 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини між ними припинені, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини, примирення між ними неможливе. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задоволити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був у встановленому законом порядку повідомлений, причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити частково з наступних підстав.
Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 липня 1993 року Бронською сільською радою Березнівського району Рівненської області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ГЮ №261282.
Від спільного подружнього життя у них є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії ІІІ-ГЮ №377113, видане 14 жовтня 1993 року).
Сторони подружні стосунки не підтримують, позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги. При зясуванні фактичних взаємин подружжя, вбачається, що подальше спільне життя подружжя неможливе, їхня сімя розпалася остаточно, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.
Відповідач ОСОБА_3 від добровільного утримання дитини ухиляється, хоча у відповідності до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи викладене, а також те, що відповідач офіційно не працює, суд прийшов до висновку, що позов у цій частині слід задоволити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у мінімальному розмірі, встановленому законодавством, щомісячно від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі ст.ст.112, 180, 182 СК України, керуючись ст.ст. 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов задоволити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 липня 1993 року Бронською сільською радою Березнівського району Рівненської області, актовий запис №5 розірвати.
При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 17 (сімнадцять) гривень державного мита в доход держави. ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.
Неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матірю ОСОБА_1.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно від дня предявлення позову (24 липня 2009 року) і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 51 (пятдесят одну) гривню державного мита в місцевий бюджет та 7 (сім) гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в державний бюджет.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, а саме після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення також може бути оскаржено без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10-дениий строк з дня проголошення рішення.

Головуючий