Справа № 2-1119/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2010 року Іртиський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Линника В.Я,

при секретарі Кузнєцовій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іртиської державної нотаріальної контори, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права володіння спадковим майном та видачу свідоцтва на право власності, -

встановив

До Ірпінського міського суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Іртиської міської державної нотаріальної контори Київської області про визнання права володіння спадковим майном та видачу свідоцтва права власності на нього.

Судом до розгляду справи було залучено в якості третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Після неодноразових уточнень позивач мотивував свій позов тим, що він після смерті

31.03.2007р. його двоюрідної сестри ОСОБА_4 03.04.2007 р. звернувся до Іртиської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. Через вік та стан свогс здоровя він передав тимчасово повноваження по прийняттю спадщини своїй дочці ОСОБА_2В Після поданої ним 03.04.2007 р. до нотаріальної контори відмови від прийняття спадщини ж користь своєї дочки ОСОБА_2, вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини по закону. В кінці серпня 2007 р. йому стало відомо, що ОСОБА_5/ Борисовичем, який безпідставно вважає себе двоюрідним племінником спадкодавці, було такої подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Тому він 13.09.2007 р. подав д< Іртиської державної нотаріальної контори заяву, якою відмінив свою відмову від спадщини. Пр< надходження до нотаріальної контори цієї заяви і прийняття її до уваги йому було повідомлено ж телефону без розяснення йому які в подальшому необхідно вчинити дії для прийняття спадщини.

Відповідачем в порушення вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат в Україні» і п. У Інструкції про прядок вчинення нотаріальних дій було надано йому письмову відповідь в листі ві, 22.05.08 № 2-15/1780 із посиланням на те, що йому не може бути видано свідоцтво про вправі власності на спадщину через те, що ним не було подано заяву про прийняття спадщини, а крім тог є інший спадкоємець ОСОБА_5, який просить не видавати свідоцтво про спадщину звязку із зверненням його до суду.

Вважав, що оскільки завідуюча нотаріальною конторою ОСОБА_6 та нотаріус ОСОБА_7?/ чинили йому перешкоди в прийнятті спадщини, не розяснюючи йому яро необхідність подати д нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після відкликання відмови від неї, відповідн до ст. 212 ЦК України факт прийняття спадщини настав після подачі ним заяви про відкликаній відмови від спадщини, а тому відмова у видачі йому свідоцтва про право на спадщину протиправним.

Просив суд визнати незаконною та скасувати лист-відмову Іртиської державної нотаріальні контори від 22.05.08 № 2-15/1780 про відмову йому у видачі свідоцтва про право на спадщин; Визнати такою, що настала та надати властивості обєктивної дійсності обставини прийняття ни спадщини, що відкрилась 13.03.2007 р. після смерті ОСОБА_4, і підґрунті постійно здійснюваного представниками Іртиської міської державної нотаріальн контори ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перешкоджання настанн обставини прийняття ним спадщини, як умови набрання чинності правочину вчинені нотаріального акту про видачу свідоцтва про право на спадщину; зобовязати Ірпіньську місь? державну нотаріальну контору у розумний строк посвідчити його спадкове право, як єдино' спадкоємця за законом 5-ї черги, першочергового по закликанню до спадкування, через найближ1 ступінь споріднення його із спадкодавицею, вчиненням нотаріального акту видачею йому свідоцт про право на спадщину, що відкрилась 3#1.03.2007 р. після смерті ОСОБА_4; постанови ухвалу про порушення закону ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надіслав до суду заяву, в якій просив :тоаву слухати за відсутності представника.

Третя особа ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні вважали, що позов не підлягає задоволенню, оскільки нотаріальна контора правомірно відмовила позивачу у видачі йому :з:доцтва про право на спадщину, тому що ним своєчасно не було подано заяву про прийняття спадщини.

Такої ж думки в судовому засіданні були третя особа ОСОБА_3 і його представник.

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників розгляду справи, дослідивши докази по :тзеві дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 31.03.2007 р. померла ОСОБА_4. Тісля її смерті щодо її майна Іртиською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова :тоаза № 204 (т. 1 ах. 74-174). Згідно даної спадкової справи позивач ОСОБА_1 звернувся до ірпінської державної нотаріальної контори із заявою від 03.04.2007 р. (т. 1 а.с. 80), в якій вказував, до він має право на спадкування згідно ч. 4 ст. 1266 ЦК України після смерті його двоюрідної сестри ОСОБА_4, яка померла 31.03.2007 р., однак, усвідомлюючи значення своїх дій, відмовляється від прийняття спадщини на користь двоюрідної племінниці ОСОБА_9.

З метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до Іртиської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які вважають себе двоюрідними племінниками спадкодазиці, що підтверджується їх заявами від 03.04.2007 р. та від

10.08.2007р. (т. 1 а.с. 90, 96).

Позивач, в свою чергу, 14.09.2007 р. направив до Ірпінської державної нотаріальної контори заязу від 13.09.2007 р. (т. 1 а.с. 100), в якій відміняв своє рішення про відмову від спадщини на іористь своєї дочки ОСОБА_2.

19.05.2008р ОСОБА_5 було подано до нотаріальної контори заяву від 19.05.2008 р. т 1 а.с. 97), в якій вік просив не видавати свідоцтво про спадщину до вирішення питання розподілу :падкового майна в суді.

В цей же день позивач звернувся до Ірпінської державної нотаріальної контори із заявою від А.С5.2008 р. (т. 1 а.с. 121), в якій просив видати йому свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4.

Однак, листом Ірпінської державної нотаріальної контори від 22.05.08 № 2-15/1780 (т. 1 а.с. 52) -ому було відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, в звязку з тим, що ним не подавалось заяви про прийняття шадщини після її смерті у встановлений законом строк, тому слід встановити пропущений строк в :;-довому порядку.

Крім того, вказано, що із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3, який також подав заяву, в якій просив не видавати свідоцтво про спадщину у звязку з Іого зверненням до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування ¦ясчергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі зіпсутості спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними шадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 1,2 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється, строк у шість їсяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із сзадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України).

Згідно з ч. 6 ст. 1273 цього Кодексу відмова від прийняття спадщини може бути відкликана зсстягом строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус чи інша посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляють у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законові; дії підлягають вчиненню іншим нотаріусом чи іншою посадовою особою; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась недієздатна особа або представник, який не має необхідних повноважень; угода, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, вказаним в її статуті чи положенні.

Нотаріус чи інша посадова особа, що вчиняє нотаріальні дії, на прохання особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, повинні викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У разі коли у вчиненні нотаріальної дії відмовляє нотаріус, він не пізніш як у триденний строк виносить постанову про таку відмову.

Згідно з ст. 50 цього Закону заінтересована особа, яка вважає неправильною вчинену нотаріальну дію або відмову у вчиненні нотаріальної дії, вправі подати про це скаргу до районного, районного у місті, міського чи міськоайоннош суду за місцезнаходженням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів чи робочого місця приватного нотаріуса.

Виходячи із наведеного та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що Ірпінською державною нотаріальною конторою було законно відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки ним було пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після її смерті.

Тому суд відмовляє позивачу в позові в частині визнання незаконною відмови відповідача у видачі йому свідоцтва еро спадщину за законом, зазначеного в листі від 22.05.08 № 2-І5/1780.

Суд відмовляє позивачу у скасуванні такого листа-відмови, оскільки така вимога не ґрунтується на вимогах закону.

Із зазначених підстав суд також відмовляє позивачу в частині позову про зобовязання відповідача видати йому свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4.

Суд відзначає, що відмова у видачі свідоцтва на право на спадщину у звязку із зверненням ОСОБА_3Б до суду є безпідставним, оскільки відповідно до абз. 4 п. 12. Інструкції пре порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в редакції на час звернення позивача і: заявою до відповідача) це є лише підставою для відкладення вчинення нотаріальної дії на строї не більше десяти днів. Однак, зазначене не впливає на законність відмови у видачі свідоцтва пре спадщину в цілому.

Суд також відмовляє позивачу у визнанні факту прийняття ним спадщини, оскільки позивачем з порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано жодних доказів на підтвердження тако обставини. Посилання позивача на норми ст. 212 ЦК України є безпідставними, оскільки н< регулюють відносини з приводу спадкування.

Суд відмовляє позивачу в позові в частині постановления окремої ухвали відносно працівники Іртиської державної нотаріальної контори, оскільки такий спосіб захисту порушених прав ні встановлено законом.

Таким чином, суд відмовляє в позові повністю.

На підставі ст.ст. 1258, 1268, 1269, 1270, 1274 ЦК України, ст.ст. 34, 49, 50 Закону України «Пр< нотаріат», керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 62, 202, 203, 209-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в

Відмовити у позові ОСОБА_1 до Іртиської державної нотаріальне контори, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнанн права володіння спадковим майном та видачу свідоцтва на право власності.

Рішення в повному обсязі буде виготовлено до 20.06.2010 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Ірпіиський міський су шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів після оголошення рішення і наступного подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Суддя: