Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

"20" грудня 2010 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М. ,

суддів: Широковой Л.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №9 м.Житомира на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 10 листопада 2010 року по цивільній справі за позовом комунального виробничого житлового ремонтно- експлуатаційного підприємства №9 м.Житомира до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги,

встановила:

У липні 2010 року комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9 м.Житомира (далі - КВЖРЕП №9 м.Житомира) звернулось в суд з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ОСОБА_2 є наймачем квартири АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що відповідач своєчасно не розраховується за надані житлово- комунальні послуги, в зв'язку з чим станом на 30.06.2010 року виникла заборгованість в розмірі 2927 грн.71 коп., позивач за вказаних підстав просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 10 листопада 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КВЖРЕП №9 м.Житомира заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з липня 2007 року по 30.06.2010 року в сумі 2366 грн.91 коп. В задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь КВЖРЕП №9 м.Житомира заборгованості за період до липня 2007 року відмовлено в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 51 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі КВЖРЕП №9 м.Житомира, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постановлене рішення в частині відмови в позові і ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема, вказує на те, що суд не в повній мірі дослідив докази по справі, що стало підставою для невірного висновку про пропуск строку позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи

апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Рішення суду про стягнення з відповідача заборгованості за період з липня 2007 року по 30.06.2010 року сторонами не оскаржується, тому його законність й обгрунтованість в цій частині суд апеляційної інстанції не перевіряє.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за останні три роки до дня подачі позову, тобто в межах строку позовної давності.

Такий висновок суду є правильним, оскільки відповідає вимогам закону і ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 14.07.2010 року КВЖРЕП №9 м.Житомира звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги, яка виникла в період: з вересня 2006 року по травень 2010 року включно.

Оскільки переривання позовної давності можливе лише в двох випадках - при пред'явленні позову в установленому порядку та визнанні боржником свого боргу (ст.264 ЦК України), суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з відповідача заборгованість в межах трирічного строку.

Доводи апеляційної скарги безпідставні і на правильність судового рішення не впливають. В процесі розгляду справи позивач не подав доказів, які б свідчили про переривання строку позовної давності, а посилання в скарзі на звернення до суду в листопаді 2009 року із заявою про видачу судового наказу матеріалами справи не підтверджено.

Рішення є законним й обгрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №9 м.Житомира відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 10 листопада 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя