14 вересня 2010 року Приморський районній суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Турецького О.С.,
при секретарі Курченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності на квартиру,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності на квартиру, просить суд визнати договір довічного утримання, укладений між ним з одного боку таОСОБА_2, померлою 22 листопада 2005 року та ОСОБА_3, померлою 11 серпня 2000 року з іншого боку - дійсним, визнати за ним право власності наквартиру АДРЕСА_1, що складається з житлової кімнати площею 19,5 кв. м, загальною площею 43,3 кв. м., вказуючи, що при житті ОСОБА_2 та ОСОБА_3, потребували постійного догляду, тому він з ними уклав договір довічного утримання, згідно якого, позивач зобов'язався надавати необхідну допомогуОСОБА_2, померлої 22 листопада 2005 року та ОСОБА_3, померлої 11 серпня 2000 року, в тому числі допомагати по господарству, купувати необхідні медичні препарати, продукти харчування, погасити комунальні борги, а у разі смертіОСОБА_2 та ОСОБА_3 організувати їх поховання, за, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язалися після смерті передати належну їмквартиру № 12 в будинку № 20 по вул. Скісна в м. Одесі позивачу.Після укладання вказаного договору позивач погасив комунальні борги, що підтверджується угодою про погашення заборгованості від 12 травня 2000 року, здійснював догляд за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до моменту їх смерті.
ОСОБА_2 померла 22 листопада 2005 року.
ОСОБА_3 померла 11 серпня 2000 року.
Після їх смерті позивач прийняв на себе всі витрати, які були пов'язані з похованням.
Скласти нотаріально посвідчений договір вони не змогли через скрутний стан здоров'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
В зв'язку з тим, що позивач виконав всі взяті на себе зобов'язання за договором довічного утримання, однак засвідчити договір нотаріально не має можливості, тому і звернувся з позовом до суду.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що дійсно при житті ОСОБА_2, яка померла 22 листопада 2005 року та ОСОБА_3, яка померла 11 серпня 2000 року, потребували постійного догляду, тому вони з позивачем уклали договір довічного утримання, згідно якого, позивач зобов'язався надавати необхідну допомогу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в тому числі допомагати по господарству, купувати необхідні медичні препарати, продукти харчування, погасити комунальні борги, а у разі смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 організувати їх поховання, за, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язалися після смерті передати належну їмквартиру АДРЕСА_1 йому позивачу.
Після укладання вказаного договору позивач погасив комунальні борги, що підтверджується угодою про погашення заборгованості від 12 травня 2000 року, здійснював догляд за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до моменту їх смерті.
ОСОБА_2 померла 22 листопада 2005 року.
ОСОБА_3 померла 11 серпня 2000 року.
Після їх смерті позивач прийняв на себе всі витрати, які були пов'язані з похованням, про, що свідчать довідка КП «ЖРО», товарний чек ЧП «Стикс» про витрати, пов'язані з похованням.
Згідно зі ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання /догляду/ одна сторона /відчужувач/ передає другій стороні /набувачеві/ у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має зачну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням або доглядом довічно.
Як встановлено в ході судового розгляду справи, позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання за договором довічного утримання, здійснював за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 догляд до дня їх смерті, здійснив їх поховання.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
При таких обставинах суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності на квартиру, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст. ст. 638, 744, 745, 746, 748, 749 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 213, 214,215,224, 225,226,227,228, 367 ЦПК України, суд, -
Позовні вимогиОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності на квартиру - задовольнити.
Визнати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 з одного боку таОСОБА_2, померлою 22 листопада 2005 року та ОСОБА_3, померлою 11 серпня 2000 року з іншого боку - дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, що складається з житлової кімнати площею 19,5 кв. м, загальною площею 43,3 кв. м.
Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ Турецький О.С.

14.09.2010