Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-1937 2010 рік РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 13 травня 2010 року Деснянський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Лісовської О.В. при секретарі - Пархоменко Л.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизайнпроектбуд" про визнання майнового права на об′єкт будівництва, - ВСТАНОВИВ: Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання майнового права на об′єкт будівництва, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.12.2005 року він уклав інвестиційний контракт № ДБ-0185 (про інвестування у житлове приміщення). Згідно п. 2.1 Контракту ТОВ зобов"язується передати йому у власність об"єкт інвестування, а Інвестор зобов"язується внести інвестицію шляхом сплати грошових коштів за закріплений об"єкт інвестування та прийняти об"єкт на визначених Контрактом умовах. Пунктом 2.3 Контракту визначено характеристику Об"єкта інвестування, а саме: об′єкт інвестування однокімнатна квартира, поверх: 12, квартира № 53, кількість кімнат: 1, загальна площа: 51, 41 кв.м., адреса об"єкта будівництва: ж/м Троєщина у Деснянському районі м. Києва, Секція 12-В, 26а. строк введення в експлуатацію 30.03.2009 року. Позивачем на рахунок ТОВ внесено 100 % вартості вказаного об"єкту інвестування, що підтверджується Довідкою про обсяг сплаченого інвестором майна до Контракту. На день звернення з позовом до суду ТОВ "Деснабуд" Об′єкт інвестування не переданий позивачу, оскільки ТОВ не має фінансових можливостей закінчити будівництво будинку та передати йому у власність об"єкт інвестування. Так відповідач порушив прийняті на себе зобов′язання щодо передачі позивачу у встановлений договором строк об′єкту інвестування, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, просить визнати за ним майнове право на частку в об"єкті незавершеного будівництва, а саме на однокімнатну квартиру № 53, загальною площею 51, 41 кв.м., що знаходиться за адресою: Секція 12-В, 26а мікрорайон ж/м Троєщина у Деснянському районі м. Києва, відповідно до Інвестиційного контракту № ДБ-0185 від 05.12.2005 року, а також визнати за позивачем майнове (речове) право на отримання в натурі вказаної квартири. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, повністю підтримав викладене в позовній заяві, просив суд визнати за ним майнове право на частку в об"єкті незавершеного будівництва, а саме на однокімнатну квартиру № 58, загальною площею 51, 41 кв.м., що знаходиться на 13 поверсі за адресою: Будинок 12 Секція В, 26а мікрорайон ж/м Троєщина у Деснянському районі м. Києва, відповідно до Інвестиційного контракту № ДБ-0185 від 05.12.2005 року, а також визнати за позивачем майнове (речове) право на отримання в натурі вказаної квартири. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2005 року між позивачем ОСОБА_1, з однієї сторони, та відповідачем ТОВ "Дизайнпроектбуд", з другої сторони, був укладений Інвестиційний контракт № ДБ-0185 (про інвестування у житлове приміщення). Згідно п. 2.1 Контракту ТОВ зобов"язується передати позивачу у власність об"єкт інвестування, а Інвестор зобов"язується внести інвестицію шляхом сплати грошових коштів за закріплений об"єкт інвестування та прийняти об"єкт інвестування на визначених Контрактом умовах. Контрактом визначено характеристику Об"єкта інвестування, а саме: об′єкт інвестування однокімнатна квартира, поверх: 12, квартира № 53, кількість кімнат: 1, загальна площа: 51, 41 кв.м., адреса об"єкта будівництва: ж/м Троєщина у Деснянському районі м. Києва, секція 12-В, 26а, строк введення в експлуатацію 30 березня 2009 року. В подальшому між сторонами була укладена Додаткова угода до інвестиційного контракту від 12.04.2010 року, відповідно до якого було змінено об"єкт інвестування, а саме номер квартири з № 53 на № 58, а поверх з 12 на 13. Позивачем на рахунок ТОВ внесено 100 % вартості вказаного об"єкту інвестування, що підтверджується Довідкою про обсяг сплаченого інвестором майна до Контракту. Станом на день звернення до суду з даним позовом ТОВ об"єкт інвестування не переданий позивачу, оскільки ТОВ не має фінансових можливостей закінчити будівництво об"єкту. Так відповідач ТОВ Дизайнпроектбуд" порушив прийняті на себе зобов′язання щодо передачі позивачу у встановлений договором строк об′єкту інвестування. Таким чином, на сьогоднішній день склалась ситуація, коли порушуються права позивача, як інвестора Об′єкта інвестування, а тому він вимушений звернутися до суду з метою захисту шляхом визнання за ним майнового (речового) права на майбутнє (побудоване в майбутньому) житло, тобто майнового права на об′єкт інвестування. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних справ та обов′язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір це домовленість щодо встановлення, зміни або припинення зобов′язання як правовідношення. Предметом договору є зобов′язання, в якому одна сторона (боржник) зобов′язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов′язку. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільного права є визнання права. Статтею 177 ЦК України визначено, що об′єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Майном, як особливим об′єктом згідно із ст. 190 Кодексу вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов′язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Майнові права визначаються як суб′єктивні права учасників цивільних правовідносин, пов′язані з володінням, користуванням, розпорядженням речами, а також майновими вимогами, що виникають між учасниками цивільного обороту з приводу цих речей та обміну речей, робіт, послуг. Майнові права виникають з юридичних фактів, передбачених ЦК України, іншими актами законодавства. За будь-якими договором про передавання речі боржник має передати річ, а кредитор має право вимоги передавання такої речі, яке є майновим. Згідно із ст. 1 Закону України Про інвестиційну діяльність інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об′єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Статтею 2 Закону встановлено, що інвестиційною діяльність є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Згідно із ст. 5 Закону України Про інвестиційну діяльність інвестори - суб′єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об′єкти інвестування. Статтею 7 цього Закону встановлено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об′єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Статтею 9 Закону передбачено, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб′єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов′язань, будь-який інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб′єктів інвестиційної діяльності. Умови договорів, укладених між суб′єктами інвестиційної діяльності, згідно із ст. 18 Закону, чинні на весь строк дії цих договорів і у разі, коли після їх укладення законодавством (крім податкового, митного та валютного законодавства, а також законодавства з питань ліцензування певних видів господарської діяльності) встановлено умови, що погіршують становище суб′єктів або обмежують їх права, якщо вони не дійшли згоди про зміну умов договору. Стаття 19 Закону визначає, що захист інвестицій це комплекс організаційних, технічних та правових заходів, спрямованих та створення умов, які сприяють збереженню інвестицій, досягненню цілі внесення інвестицій, ефективній діяльності об′єктів інвестування та реінвестування, захисту законних прав та інтересів інвесторів, в тому числі права на отримання прибутку (доходу) від інвестицій. Держава гарантує захист інвестицій незалежно від форм власності. Так, Законом України Про інвестиційну діяльність не передбачено механізму передачі майнових прав інвестору на об′єкти інвестицій. Разом з тим, ч. 7 ст. 8 ЦПК України визначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону). Таким чином, спеціальне законодавство України передбачає передачу майнових прав на об′єкти інвестування, в тому числі й на ті об′єкти, які на момент передачі таких прав не прийняті в експлуатацію, а отже і право на визнання за конкретною особою інвестором майнового права на об′єкт інвестування. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов′язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таким умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов′язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Предметом договорів інвестування є зобов′язання однієї сторони інвестора внести грошові кошти, а другої за рахунок внесених інвестицій передати конкретну кількість квартир. Предметом договірного зобов′язання за цими договорами є вчинення конкретних дій сторін зі сплати грошових коштів та передавання майна. Матеріальними об′єктами договірних зобов′язань є наприкінці майно і гроші, що їх сторонами мають передати одна одній, саме вони є предметом виконання за договорами, з урахуванням інтересу кожної із сторін та відповідної мети цих договорів. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, враховуючи конституційні права громадян на житло та їх право на інвестування грошових коштів в будівництво, той факт, що на даний час будівництво зупинено, строки здачі будинку в експлуатацію прострочені, тому за позивачем ОСОБА_1 повинно бути визнано майнове право на Об′єкт інвестування з такими характеристиками: квартира № 58, загальною площею 51, 41 кв.м., поверх 13 в будинку № 12 секція В, 26а мікрорайон ж/м Троєщина у Деснянському районі м. Києва. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті державного мита в сумі 1.700 грн. та по сплаті інформаційно-технічних послуг в сумі 120 грн. На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, Конституцією України, ст. 11, 12, 16, 177, 178, 190, 328, 525, 526, 876 ЦК України, Законом України Про інвестиційну діяльність, Законом України Про планування і забудову територій, Законом України Про заставу, Законом України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, - ВИРІШИВ: Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 майнове право на частку в об"єкті незавершеного будівництва, а саме на однокімнатну квартиру № 58, загальною площею 51, 41 кв.м., поверх 13 в будинку № 12, секція В, 26а мікрорайон Троєщина у Деснянському районі м. Києва, відповідно до Інвестиційного контракту № ДБ-0185 (про інвестування у житлове приміщення) від 05.12.2005 року. Визнати за ОСОБА_1 майнове (речове) право на отримання в натурі однокімнатної квартири № 58, загальною площею 51, 41 кв.м., поверх 13 в будинку № 12, секція В, 26а мікрорайон Троєщина у Деснянському районі м. Києва, відповідно до Інвестиційного контракту № ДБ-0185 (про інвестування у житлове приміщення) від 05.12.2005 року. Стягнути з ТОВ "Дизайнпроектбуд" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті державного мита в сумі 1.700 грн. та по сплаті інформаційно-технічних послуг в сумі 120 грн. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення, або протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Головуючий: