Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-1791/10р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2010 року Кіровський районний суд міста ОСОБА_1 в складі: головуючого-судді Гончарова О.В.

при секретареві Кібало Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1 державна нотаріальна контора, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

16 березня 2010 року позивач звернулася з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1 державна нотаріальна контора, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 22 травня 2009 року померли її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5. У звязку з тривалістю розгляду кримінальної справи з приводу загибелі її батьків, вона питанням своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини не займалася. А коли справа була розглянута апеляційним судом Дніпропетровської області звернулася до нотаріальної контори за місцем знаходження майна батьків, але їй було повідомлено, що вона пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини у звязку з чим вимушена звернутися з позовом до суду. Враховуючи, що строк на прийняття спадщини нею пропущений у звязку з тривалістю проведення слідства у кримінальній справі з приводу вбивства її батьків та розгляду в суді, вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Тому просила суд визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в шість місяців.

В судовому засіданні позивач в повному обсязі підтримала позовну заяву, та посилаючись на ті ж підстави, просила суд задовольнити її в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, в своїй заяві просить суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, та просить встановити його сестрі позивачу у справі, додатковий строк для прийняття спадщини у вигляді будинку в п.Таромське, в якому після смерті батьків вона постійно проживає та веде господарство.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом, просили справу розглянути за відсутності їхнього представника.

Суд, заслухавши пояснення учасників, що беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав, а саме:

В судовому засіданні встановлено, що 22 травня 2009 року померли батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Після смерті яких відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння 189, розташованого по вулиці Мостова у мкр Таромське в місті Дніпропетровську, на земельній ділянці, площею 1687 кв.м.

Зазначене майно було зареєстроване на імя ОСОБА_4І, на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.1987 року, посвідченому Другою ОСОБА_1 нотаріальною конторою та зареєстрованому у КП ДМБТІ 16.11.1987 року, про що було зроблено запис у реєстрі за № 28-41.

Відповідно до вимог ст.ст. 1222-1224 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно заповіту, складеного ОСОБА_4 за життя та посвідченого 04.08.2000 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований у реєстрі за № 1071, усе належне їй майно вона заповідала ОСОБА_2 позивачу у справі.

Батьки позивача загиблі від рук злочинців, кримінальна справа тривалий час розслідувалася, а потім розглядалася апеляційним судом Дніпропетровської області. На сьогоднійшній день стосовно осіб, які вбили батьків позивача винесено вирок.

Після загибелі батьків позивач оселилася в будинку, де мешкали батьки, тому як після їхньої смерті залишилося господарство, за яким необхідний уход. В цьому будинку вона проживає і дотепер.

Відповідно до вимог ст. 1279 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Після розслідування та розгляду криміанльної справи стосовно осіб, які вбили моїх батьків, позивач в січні 2010 року звернулася до Другої ОСОБА_1 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, тому що вважала, що фактично прийняла спадщину, тому як постійно мешкала в домоволодінні, 189 по вулиці Мостова у мкр Таромське в місті Дніпропетровськ. Але нотаріусом було її повідомлено, що у звязку з тим, що вона зареєстрована не за місцем проживання, і не могла бути зареєстрована, тому як власники будинку померли, то вона пропустила строк, встановлений для подачі заяви про прийняття спадщини, тому їй необхідно звернутися до суду заявою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Єдиними спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, померлих 22 травня 2009 року, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно зі ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідач, не заперечує проти оформлення позивачем спадщини після смерті батьків понад встановлені ст. 1279 ЦК України строки.

Враховуючи, що загибель батьків дуже відбилася на моральному стані позивача, тривалий час вона була свідком подій, повязаних з розслідуваням їх загибелі, тому суд приходить до висновку про те, строк визначений для подачі заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин.

Тому позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визначеня їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, померлих 22 травня 2009 року підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 319, 383, 391, 1221, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10-12, 27, 31, 58-62, 88, 169, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1 державна нотаріальна контора, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлої 22 травня 2009 року та ОСОБА_5, померлого 22 травня 2009 року, тривалістю в шість місяців, після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста ОСОБА_1 протягом десяти днів з моменту проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження рішення, а протягом двадцяти днів після подачі заяви на апеляційне оскарження апеляційної скарги.

Суддя О.В.Гончаров