Справа №2-587/09 18.11.2010 18.11.2010 18.11.2010
Справа № 22-ц-334/10 р. Головуюча 1 інстанції Кішковська З.А.
Категорія 46 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Поліщук Ю.В.,

за участю позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 грудня 2009 року за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3, ОСОБА_4, орган опіки та піклування Снігурівського району Миколаївської області, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5,

про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

26 червня 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, на загальну суму 50 575 грн. Позивачка просила з урахуванням інтересів дітей виділити їй ? частину житлового будинку, автомобіль ВАЗ-2109, меблеву стінку, два крісла, пральну машинку, газову плиту, кухонний куток, DVD-плеєр, а всього на 26 395 грн. Все інше майно, а також ? частину житлового будинку, просила залишити відповідачу.

Відповідач ОСОБА_6 позов в суді першої інстанції визнав частково, проти запропонованого позивачкою розподілу майна не заперечував, але просив також залишити йому автомобіль ВАЗ 2109 та автомобільний причеп.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 грудня 2009 року позов задоволено частково. Постановлено відступити від засад рівності часток подружжя та збільшити частку позивачки у грошовому вираженні вартості майна з 25 287 грн. 50 коп. до 27 750 грн. Поділ майна проведений наступним чином.

Виділено у власність ОСОБА_2: ? частину житлового будинку № 22 по вул. Черкаська в м. Снігурівка з надвірними та господарськими будівлями і спорудами, вартістю 6805 грн.; автомобіль марки ВАЗ-2101, 1973 року випуску, вартістю 10 000 грн.; автомобільний причеп, вартістю 3 500 грн.; шафу вартістю 100 грн., два буфети кожний по 100 грн.; трюмо вартістю 50 грн., тумбу під телевізор вартістю 450 грн.; два письмових столи загальною вартістю 100 грн.; меблеву стінку вартістю 1000 грн.; мякий куточок за 1500 грн.; два ліжка загальною вартістю 100 грн.; два крісла загальною вартістю 1000 грн.; пральну машинку вартістю 825 грн.; газову плиту за 880 грн.; меблевий кухонний куточок за 640 грн.; два столи загальною вартістю 100 грн.; стіл кухонний вартістю 50 грн.; холодильник «Донбас» вартістю 150 грн.; DVD плеєр вартістю 300 грн., а всього на загальну суму 27 750 грн.

Виділено у власність ОСОБА_6: ? частину житлового будинку № 22 по вул. Черкаська в м. Снігурівка з надвірними та господарськими будівлями і спорудами, вартістю 6805 грн.; автомобіль марки ВАЗ-2109, 1989 року випуску, вартістю 15 000 грн.; два ліжка загальною вартістю 200 грн.; диван вартістю 20 грн.; шафу вартістю 100 грн.; телевізор марки «Горизонт» вартістю 700 грн., а всього на загальну суму 22 825 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині розподілу житлового будинку змінити та ухвалити нове рішення, яким виділити їй весь житловий будинок. На думку апелянта, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, так як суд не відступив від засад рівності її частки з відповідачем при розподілі житлового будинку.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2010 року провадження по справі було зупинено до вирішення питання про правонаступництво після смерті відповідача ОСОБА_6, яка настала 19 січня 2010 року.

Ухвалою цього ж суду від 09 вересня провадження у справі відновлено та залучені до участі у справі в якості відповідачів правонаступники: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та орган опіки та піклування Снігурівського району Миколаївській області, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, в межах її доводів, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції в межах заявлених вимог, повно з'ясував обставини справи, дав належну правову оцінку доказам, які були представлені сторонами, і дійшов правильного висновку про те, що спірне майно є спільною сумісною власністю сторін, та їх частки майна, як дружини та чоловіка, є рівними. Але, з врахуванням розміру аліментів, які відповідач сплачував на утримання двох неповнолітніх дітей, суд правильно відступив від засад рівності часток подружжя. Тому суд обґрунтовано задовольнив позов частково.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 травня 1994 року по 10 червня 2009 року. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розлучення діти сторін залишилися проживати з матірю у будинку № 22 по вул. Черкаська в м. Снігурівка Миколаївської області.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Таким чином, збільшення частки майна на користь відповідачки можливе лише за наявності певної умови якщо розмір аліментів, які вона одержує від позивача на утримання дитини, недостатній для забезпечення його фізичного, духовного розвитку та лікування.

Як вбачається з матеріалів справи, середня заробітна плата відповідача за 2009 рік складала 1392 грн. (а.с. 32) та розмір аліментів на утримання двох дітей складав 464 грн., тобто по 232 грн. на кожну дитину. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З Закону України № 1646-VІ «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» вбачається, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 листопада 2009 року складає 776 грн., тобто 30 % від зазначеної суми складає 232 грн. 80 коп.

Проте, розмір аліментів, який сплачував відповідач на утримання дітей, на час розгляду справи та ухвалення рішення, є достатньою сумою для забезпечення їх фізичного та духовного розвитку.

Доводи апеляційної скарги, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, так як суд не відступив від засад рівності її частки з відповідачем при розподілі житлового будинку є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга в межах її доводів, на підставі ст. 308 ЦПК України, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді