Справа № 2 - 522/10 р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 травня 2010 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської Н.А.,
при секретарі - Ковальової С.В.,
за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,
У грудні 2009 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.
Позивачка вказує на те, що відповідачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з її сином ОСОБА_4, який помер 26 лютого 2008 року.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 жовтня 2008 року їй на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1, після смерті сина.
Інша 1/2 частина зазначеної квартири належить ОСОБА_3
В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачка та неповнолітній ОСОБА_5
Посилаючись на те, що відповідачка на свій розсуд використовує спірну квартиру, здаючи її в оренду, які не допускають її до житла, не даючи їй ключі від квартири, та на теперішній час вона потребує житла, на підставі ст..ст. 150, 152 ЖК України просила вселити її у квартиру АДРЕСА_1 та зобовязати відповідачку не перешкоджати їй користуватися даним житлом.
В судовому засіданні представник позивачки та позивачка підтримали заявлений позов, просили про його задоволення.
Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином.
Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.
Відповідно до ст.. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ММБТІ від 18 листопада 2008 року, реєстраційний № 10992607, 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину (5-1555 від 21 жовтня 2008 року) на праві приватної спільної часткової власності.
Як свідчать матеріали справи та пояснення позивачки, представника позивачки, відповідачка перешкоджала позивачці проживати та користуватися квартирою № 50 по вул. Південній,27 у м. Миколаєві, здала в оренду квартиру, не дає позивачці ключів від квартири.
Ст.. 391 ЦК України встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
Норми ЦК України (ст..ст. 317, 358, 361) передбачають право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, право на надання кожному із співвласників у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності та право співвласника самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Власник при цьому може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення ї не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням є обґрунтованим та на підставі ч.3 ст.9 ЖК України підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - задовольнити.
Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартиру АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А. Спінчевська