Заводський районний суд м. Миколаєва
справа №2-4303-10 30.11.2010 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Алексєєва А.П.

при секретарі Сокіл Ю.М.

представника відповідача - публічного акціонерного товариства „Страхова компанія „Універсальна ОСОБА_1

представника третьої особи - публічного акціонерного товариства „ОТП Банк ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_3

до

ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА „СТРАХОВА КОМПАНІЯ „УНІВЕРСАЛЬНА в особі Миколаївської філії

ВСТАНОВИВ:

30.03.2010 року до Заводського районного суду м. Миколаєва звернувся із позовом ОСОБА_3 з проханням змінити договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №32-31/17/0109 ОТП, укладеного між ним та ВАТ „Страхова компанія „Універсальна (перетворена у ПАТ „Страхова компанія „Універсальна) шляхом виключення з нього пунктів 4.2.4, 5.1.7, 7.9, 9.1.6, 9.1.10 та стягнути з відповідача на його користь 48420,45 грн.

У судовому засіданні позивач судові пояснив, що між ним та ЗАТ „ОТП Банк (перетворений у ПАТ „ОТП Банк") був укладений кредитний договір №МТL-400/002/2008 від 09.07.2008 року, відповідно до якого він позичив у банка 8053,50 доларів США для купівлі мотоциклу марки „НYOSUNG GT 650-R. Одним із пунктів зазначеного кредитного договору, а саме п.1.3 передбачено, що момент виникнення права позичальника на отримання кредиту повязується з наданням банку договору страхування транспортного засобу, який укладається в страхових компаніях, погоджених з банком та на умовах, визначених банком. У противному випадку банк не надав би йому кредиту. За сприяння банку 23.06.2008 року ним було укладено договір страхування з відповідачем за №32-31/17/0109 ОТП. Банком йому було запропоновано на вибір декілька страхових компаній. 25.09.2008 року мотоцикл, застрахований на повну вартість, було викрадено і він звернувся до відповідача із заявою за страховою виплатою. Проте, відповідачем йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування із посиланням на невиконання умов договору, а саме на те, що ним не представлено копії постанови про порушення кримінальної справи за фактом викрадення мотоциклу (п.7.9.), не надано доказів застосування протиугінних приладів (п. 4.2.4), не надано оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорту) (п. 5.1.7). Вважає, що відповідач безпідставно відмовив йому у виплаті страхового відшкодування, тому що не має підстав для відмови у виплаті відшкодування, які перелічені у ст. 26 Закону України „Про страхування. Також вважає, що умови договору страхування, які містять вимоги про надання копії постанови про порушення кримінальної справи, оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, застосування додаткової протиугінної системи, а також, що виплата 60% страхового відшкодування проводиться у разі закінчення кримінальної справи є наперед несправедливими, а відповідно до ст. 18 Закону України „Про захист прав споживачів продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачами умови, які є несправедливими. В результаті укладення договору страхування йому з огляду на обставини, що сталися завдано матеріальних збитків у розмірі належної до виплати суми страхового відшкодування. На його думку договір страхування є договором приєднання відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і в силу цього він не міг запропонувати свої умови договору, а змушений був погодитися на умови відповідача. У разі можливості впливати на умови страхування він не уклав би договір страхування із переліком надуманих та таких, що не впливають на ризики страхової компанії, підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування. Просив суд змінити договір страхування шляхом виключення пунктів, які виключають та обмежують відповідальність відповідача та містять умови, явно обтяжливі для нього, як споживача. Відповідно до додатку № 1 до договору страхування страхова сума визначена на рівні 46500 грн., а франшиза по ризику протиправного позбавлення транспортного засобу складає 10%. Згідно його заяви від 06.05.2009 року ним було надано відповідачу документи, що підтверджують порушення кримінальної справи за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом. Отже відповідач повинен був йому сплатити станом на 06.05.2009 року 41850 грн. Пунктом 12.1.1. договору страхування передбачена відповідальність страховика за несвоєчасне здійснення страхової виплати у розмірі 0,05 % від суми, що підлягає сплаті, за кожен день прострочення. Вважає, що відповідач прострочив сплату на 314 календарних днів, в зв'язку з чим розмір пені становить 6570,45 грн.

Представник позивача позов не визнав, надав судові письмові заперечення, а також усно пояснив, що договір страхування із ОСОБА_3 відповідно до ст. 525, 526 ЦК України є обовязковим до виконання. При укладанні договору позивач був ознайомлений з його умовами і погодився з ними, що підтверджується його підписом у договорі. Договір страхування не є договором приєднання в зв'язку з тим, що відповідач підходить до кожного клієнта індивідуально і намагається повністю задовольнити їх потреби у страхуванні. Якщо договір страхування і був би договором приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України позивач все одно не доказав в чому полягає обтяжливість умов договору і неможливість їх виконання. Позивач у позовній заяві не довів, що він виходячи зі своїх інтересів, не прийняв б цих умов за наявності у нього можливості брати участь у визначенні умов договору. Вказав, що позивач не в змозі виконати умови договору через власну недбалість. Договір страхування, який укладено з позивачем розроблений на підставі Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) від 27.02.2007 року, які зареєстровані у Держкомфінпослуг України 29.03.2007 року.

Відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування в тому числі і повторно після порушення кримінальної справи через невиконання позивачем вимог п. 4.2.4 договору, ненадання оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тобто через невиконання позивачем вимог п. 5.1.7 договору страхування.

Представник залученого у якості третьої особи ПАТ „ОТП Банк просив вирішити справу на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи суд встановив наступне.

09.07.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №МТL-400/002/2008.

Відповідно до п. 1.3 вказаного кредитного договору позивач має право на отримання кредиту за умови надання договору страхування майна, яке придбавається за кредитні кошти.

З метою отримання кредиту саме в ЗАТ „ОТП Банк" 23.06.2008 року позивачем був укладений договір страхування наземного транспортного засобу, а саме мотоциклу, з ВАТ „СК „Універсальна.

25.09.2008 року мотоцикл марки „НYOSUNG GT 650-R. було викрадено, про що він повідомив органи міліції та відповідача.

26.09.2008 року позивачем було подано повідомлення відповідачу про страховий випадок.

На його заяву про виплату страхової суми відповідачем було відмовлено з початку листом за №1581/09/08 від 13.11.2008 року, а повторно листом №896/09-108 від 09.06.2009 року у зв'язку з невиконанням п. 5.1.7 договору (в разі протиправного позбавлення транспортного засобу страхувальник зобов'язаний протягом 3-х днів вчинити наступні дії: передати страховику технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію ТЗ), повний комплект карток активних та пасивних активаторів всіх електронних та електронно-механічних засобів (пристроїв) проти викрадення, усіх ключів від механічних пристроїв проти викрадення та пультів управління охоронною сигналізацією, що застосовуються на застрахованому ТЗ, в іншому випадку страховик може відмовити у виплаті). Відповідач послався на пояснення позивача від 26.09.2008 року та від 21.05.2009 року, відповідно до яких мотоцикл було викрадено разом із технічним паспортом, сигналізацією та іншими протиугінними приладами мотоцикл обладнаний не був, окрім штатного механізму блокування керма, ключі від якого позивач передав представнику відповідача за розписками.

У судовому засіданні представник відповідача погодився з доводами позивача, що ним вживалися заходи проти викрадення транспортного засобу шляхом блокування керма штатною системою запирання, ключі від якої позивачем було передано відповідачу. Про це вказано у повідомленнях позивача від 26.09.2008 року та від 21.05.2009 року, адресованих відповідачу. Також передача комплекту ключів від мотоциклу відповідачу підтверджується розписками представника відповідача, які містяться матеріалах цивільної справи. Незважаючи на це, позивачем все одно не виконані вимоги п. 5.1.7 договору страхування щодо надання відповіла оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорту).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страховог випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій осос визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі:

1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації;

2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку;

4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала;

5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

В ході судового розгляду справи позивачем не обґрунтовано в чому умови договору страхування щодо надання страхувальником свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є несправедливим і таким, що ставлять у нерівні становища позивача та відповідача. Згідно письмових пояснень, які надавалися позивачем відповідачу (копії, містяться у матеріалах справи) свідоцтво про реєстрацію у момент викрадення мотоциклу знаходилося у його багажнику. Таким чином, позивач, знаючи про умови договору страхування,,допустив недбале зберігання важливого документа разом із транспортним засобом, що призвело до його викрадення разом із мотоциклом.

Встановлено, що договір страхування, укладений із позивачем, розроблений на підставі діючих у той момент Правил страхування.

Відповідно до ст. 17 Закону України „Про страхування Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування.

На виконання вимог вказаної статті Закону відповідачем застосовувалися правила, погоджені із Держкомфінпослуг України.

Також в ході судового розгляду справи позивач не довів, що відповідно до ст.ст. 651, 652 ЦК України є підстави для зміни договору страхування шляхом виключення з нього окремих пунктів.

На підставі вищевикладеного суд приходить до переконання, що вимоги позивача стосовно змінити договору страхування шляхом виключення пунктів та стягнення суми страхового відшкодування разом із пенею є безпідставними, що не відповідають договору страхування.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України договір є обовязковим до виконання.

Керуючись ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ „Страхова компанія „Універсальна'' в особі Миколаївської філії - відмовити повністю.

Вказане рішення може бути оскарарження протягом апеляційного суду Миколаївської області через Заводський визначеному ст. ст. 294, 295, 296 ЦПК України.

Суддя А.П. Алексєєв