Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-3592 2010 р.
РІШЕННЯ

МЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2010 року

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал 1.0.

за участю секретаря Скоробогагової А.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами та ? частини автомобіля, придбаних під час шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на 14 частину домоволодіння та автомобіля, придбаних під час шлюбу,.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

З 08.08.1981 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Шлюб розірвано 14.05.2009 року. Під час шлюбу вони з чоловіком побудували домоволодіння № 29 по вул..Молодіжній в смт.Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області та купили автомобіль ВАЗ - 2107, н/з 450 - 57 АВ. Право власності визнано за її чоловіком. Однак, оскільки домоволодіння вони будували разом під час шлюбу, воно є спільною сумісною власністю, як і автомобіль ВАЗ - 2107, н/з 450 - 57 АВ. Зараз після розлучення вона бажає узаконити за собою половину домоволодіння та половину автомобіля, які були придбані під час шлюбу. За таких обставин звернулась до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що вони з чоловіком розлучились і не мешкають разом, тому вона просить суд визнати за нею половину їх сумісного домоволодіння та автомобіля, придбаного в шлюбі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, погодився, що перераховане майно придбано під час шлюбу.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги, згідно зі ст. 355, 372 ЦК України та ст.60, 61, 70, 71 СК України, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.355 ЦПК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Стаття 372 ЦПК України передбачає, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як встановлено в судовому засіданні, з 08.08.1981 року по 14.05.2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.12-13). Під час шлюбу сторони побудували житловий будинок (а.с.10-11). Домоволодіння записано на відповідача. Однак, оскільки домоволодіння сторони будували разом під час шлюбу, воно є спільною сумісною власністю. Крім того, під час шлюбу був куплений автомобіль ВАЗ - 2107, який теж є спільною сумісною власністю подружжя. Позивачка бажає узаконити за собою половину домоволодіння та автомобіля, які є сумісною власністю сторін.

Тому, за таких обставин, суд не бачить підстав для відмови в задоволенні позову і вважає за

можливе визнати за позивачем право власності на /2 частину спірного домоволодіння та автомобіля.

Враховуючи викладене та керуючись ст.355, 372 ЦК України, ст.60, 61, 70, 71 СК України,

ст.64, 145, 146 ЖК України, ст.3-1 і, 30, 57-60, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами, розташованого в смт.Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області по вул.Молодіжній, 29, який є спільним сумісним майном подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ - 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2, який є спільним сумісним майном подружжя

Зняти арешт з будинку з надвірними спорудами, розташованого в смт.Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області по вул.Молодіжній, 29.

Зняти арешт з автомобіля ВАЗ - 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першовї інстанції може бути подано простягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий - суддя: