Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-672/2010
21 січня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Бабка Г.Г.
за участю представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про передачу в заклад заставленого майна шляхом вилучення, звернення стягнення на заставлене майно,-
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на ті ж підстави, просив суд задовольнити позов.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки бо якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що справу необхідно розглядати за відсутності відповідача у заочному порядку.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.2.2.2 кредитного договору відповідач зобовязаний сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.п.1.1,2.3.1,2.3.2,2.3.3,3.1,3.2,6.9 договору.
Відповідно до п.2.3, 4.1 договору в разі неналежного виконання відповідачем обовязків за кредитним договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати відсотків, а останній також сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Згідно п.п.1,2,34.4 договору застави №DND0AL01966194 від 16.05.2006 року, укладеному між сторонами по справі, предметом останнього є надання заставодавцем в заставу автотранспорту, а саме: автомобілю DAEWOO, модель Lanos TF69Y, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий седан В, номер кузова/шасі: SUPTTF69YD7W321692, реєстраційний номер НОМЕР_1, в забезпечення виконання зобовязань позичальника перед заставодержателем за кредитним договором (а.с.9-11).
Відповідно до п.15.8 заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку дострокового розірвання кредитного договору або зміни його умов, при наявності невиконаних зобовязань на момент розірвання або внесення змін.
Згідно службового розпорядження НБУ №417/165 від 30.04.2009 року офіційний курс гривні по відношенню до долара США з 05.05.2009 року становить 7,70 грн. за один долар (а.с.5).
Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено факт порушено відповідачем зазначених вище умов кредитного договору щодо своєчасної сплати відсотків за користування кредитом. При цьому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком щодо розміру заборгованості за кредитним договором та вважає, що останній зроблений у відповідності до умов договору та діючого законодавства.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.611 ЦПК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про заставу» застава це спосіб забезпечення зобовязань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Відповідно до ст.3 вказаного вище Закону Заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобовязання.
Відповідно до ст.19 Закону за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Відповідно до ч.ч.1,6 ст.20 Закону заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше пятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕС №019333, виданого РЕВ 1-го МВ ДАІ м.Дніпропетровська 15.05.2007 року, заставлений автомобіль DAEWOO, модель Lanos TF69Y, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий седан В, номер кузова/шасі: SUPTTF69YD7W321692, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить відповідачу ОСОБА_2
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, сплачені останнім при подачі позовної заяви, а саме: судовий збір в сумі 782 грн. 57 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн., а всього 1032 грн. 57 коп. судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526,527,572,589,590,591,611,1054 ЦК України, ст.ст.1,3,19,20 Закону України «Про заставу», ст.ст.10,11,58-61,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, суд,
Позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про передачу в заклад заставленого майна шляхом вилучення, звернення стягнення на заставлене майно - задовольнити частково.
Передати в заклад ЗАТ КБ «ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_2 належне йому на праві власності заставлене майно: автомобіль DAEWOO, модель Lanos TF69Y, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий седан В, номер кузова/шасі: SUPTTF69YD7W321692, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ЗАТ КБ «ПриватБанк» сплачені останнім при подачі позову судовий збір в сумі 782 грн. 57 коп., витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн., а всього стягнути з відповідача на користь позивача 1032 грн. 57 коп. судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги.

Суддя С.Ю.Казак