Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
УХВАЛА

13 травня 2010 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю. розглянувши заяву Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Відділення «Дніпропетровська регіональна дирекція» Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк до ТОВ «Восток 2003», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Відділення «Дніпропетровська регіональна дирекція» Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк до ТОВ «Восток 2003», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В поданій разом із позовом заяві про забезпечення позову, позивач просить забезпечити останній шляхом накладення арешту на належне відповідачам нерухоме та рухоме майно, а також обмежити виїзд останнім за межі України до виконання своїх зобовязань. В обґрунтування посилається на те, що відповідач зобовязання за кредитним договором та договором доручення належним чином не виконують, що дає підстави вважати, що останні і в подальшому будуть ухилятись від виконання своїх договірних зобовязань, вчиняти певні дії по відчуженню належного їй майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали вищезазначеної цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до 4.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.п.1.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи зазначене та те, що між сторонами дійсно виник спір з приводу виконання укладених кредитного договору та договорів поруки, відповідачі ухиляються від їх виконання, а також обсяг позовних вимог (сума заборгованості за кредитним договором складає 29287111,21 грн.), є достатні підстави вважати, що відповідачі в подальшому можуть вчиняти певні дії по утриманню або відчуженню належного їм майна на користь третіх осіб, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

В звязку з цим, заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню та слід накласти арешту на належне відповідачам рухоме та нерухоме майно, зазначені в заяві.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» обмеження права громадян на виїзд з України належить до виключної компетенції Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України №25-32/507 від 06.06.2008 року, виданого на виконання Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів №261 від 24.03.2008 року, наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, у тому числі аліментних, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Одним із заходів забезпечення виконання судового рішення може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливе на підставі судового рішення за поданням державного виконавця.

Оскільки на теперішній час цивільна справа перебуває в провадженні суду та по суті не розглянута, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову в частині тимчасового обмеження відповідачам у виїзді за межі України до виконання своїх зобовязань.

Також позивачу слід відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на частки у статутному капіталі товариств з обмеженою відповідальністю, що належать відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки це може призвести до обмеження можливості товариств користуватись та розпоряджуватись їх майном.

Крім того, слід відмовити позивачу за необґрунтованістю і в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на інше майно та грошові кошти, що належать відповідачам.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в особі Відділення «Дніпропетровська регіональна дирекція» Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на належне відповідачу ОСОБА_3 нерухоме майно, а саме:

-нежитлове приміщення 26 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. К. Лібкнехта,5/7, площа - 84,7 кв.м., що знаходиться на 1 поверсі 4-х поверхової будівлі.

-нежитлове приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Газети Правда,13/22, площа - 57 кв.м., що знаходиться на 1 поверсі 5-ти поверхової будівлі.

-квартиру №5 за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Урицького,4, площа - 111 кв.м.

-гараж №5 за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Урицького,4, площа - 15,8 кв.м.

-земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Морська, 14, площа земельної ділянки - 609 кв.м.

-земельну ділянку яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Морська,14-А, площа земельної ділянки - 640 кв.м.

-земельну ділянку яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса,26/46, площа земельної ділянки - 60,6 кв.м.

-земельну ділянку яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Яружна,71 площа земельної ділянки 1500 кв.м.

Накласти арешт на належне ОСОБА_3 рухоме майно, а саме:

-автомобіль Лексус ЛС 430, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

-автомобіль Тойота РАВ 4, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

Накласти арешт на належне ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме:

-земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Яружна,71, площа земельної ділянки - 1500 кв.м.

Накласти арешт на належне ОСОБА_2 рухоме майно, а саме:

-автомобіль АУДІ КЮ 7, 2007 року випуску, державний номер АЕ 2240ВІ.

В іншій частині в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Копію ухвали направити сторонам та для виконання до Жовтневого відділу державної виконавчоїслужби Дніпропетровського міського управління юстиції, Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, Управління земельних ресурсів, Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом десяти днів апеляційної скарги.

Суддя С.Ю.Казак