Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
Справа №2-1826/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2010 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Вакал Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання реєстрації недійсною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання реєстрації недійсною, вказуючи, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 в м, Бердянську. Відповідач ОСОБА_2 тимчасово зареєстрована в спірній квартирі. Фактично по місцю реєстрації відповідач не проживала і не проживає по сьогоднішній час. Постійне місце проживання ОСОБА_2 в Російській Федерації. Реєстрація відповідача у квартирі АДРЕСА_2 робить перешкоди у користуванні власністю, оскільки вона не має права оформити субсидію, оплачує комунальні послуги з розрахунку всіх осіб, які зареєстровані в квартирі. Просила усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном, шляхом визнання реєстрації ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 недійсною на підставі ст.ст. 386,391 ЦК України.

У судовому засіданні 30.12.2009 року ОСОБА_1 позовні вимога підтримала і просила. їх задовольнити. У судове засідання 27.01.2010 року не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні 30.12.2009 року позовні вимоги визнала і пояснила суду, що вона була тимчасово зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, але у зв'язку з допущеною помилкою відділом громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Бердянського МВ УМВС України в Запорізькій області вона зареєстрована постійно. З 1999 року вона проживає в Російській Федерації, належного їй майна в квартирі не залишилось.

З'ясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно довідки КПТЇ Бердянської міськради від 05.01.2010 року власниками 1/5 частини житлового будинку (квартира №2) по вул. Руднєвої,69 в м. Бердянську є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, остання після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до відомостей домової книги квартири АДРЕСА_3 (а.с.8-12) та тимчасової посвідки на проживання (а.с.13) ОСОБА_2 зареєстрована в спірній квартирі з 10.07.2001 року.

Стаття 39Т ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивачем не надано жодного доказу який би підтверджував, що ОСОБА_2 робить перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження квартирою №2 по вул. Руднєвої,69 в м. Бердянську.

Крім того, позивачем не надано і судом не встановлено порушень положень діючого законодавства, які були би підставою для визнання недійсною реєстрації ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 209,212-215 ЦПК України. ЗУ „Про свободу перебування та вільний вибір місця проживання в Україні", „Тимчасовим порядком реєстрації фізичних осіб за місцем проживання", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01,2003 р., суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання реєстрації недійсною відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк, після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження і апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя