Миколаївський районний суд Львівської області
Справа №2-61/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010р. Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді - Карбовніка І.М.

при секретарі - Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради, ОСОБА_5 треті особи Миколаївська державна нотаріальна контора, Стрийське МБТІ про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, визнання нечинним рішення виконавчого комітету, договору дарування житлового будинку, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати їх власниками на праві спільної сумісної власності 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться по вул. І Франка № 73 в селі Велика Горожанна Миколаївського району Львівської області, визнати недійсним рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради № 35 від 25 грудня 2003 року « Про оформлення та реєстрацію права власності на житловий будинок № 73 по вул. І.Франка в селі Велика Горожанна Миколаївського району Львівської області на ОСОБА_6», а також визнати недійсним видане на підставі цього рішення Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА № 568392 від 11.03.2004 року, визнати недійсним договір дарування житлового будинку від 02.07.2007 року, згідно якого ОСОБА_6 подарував відповідачу ОСОБА_5 спірний житловий будинок.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали та пояснили, що станом на 15.04.1991 року спірний будинок належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_6, а позивачі були членами колгоспного двору. Вважають, що спірний будинок був їхньою спільною сумісною власністю.

Голова колгоспного двору помер 26.08.2008 року. Після смерті ОСОБА_6 позивачам стало відомо про те , що він в 2003 році оформив право власності на весь спірний будинок на себе, а в липні 2007 року цей будинок подарував відповідачу ОСОБА_5. Вважають, що вони були незаконно позбавлені права на частку у спільному сумісному майні , тому просять визнати за ними право спільної сумісної власності на 1/2 частину спірного будинку.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечив повністю та пояснив, що набув права власності на спірний житловий будинок на законних підставах. Вимоги позивачів є безпідставними, оскільки такі не були зареєстровані у спірному будинку з 1994 року, до смерті батька ОСОБА_6 претензій на право власності на будинок не заявляли.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що після ліквідації в 1991 році поняття «колгоспний двір» і до 2003 року позивачі не зверталися в сільську раду з приводу визнання за ними права власності на спірний житловий будинок. У 2003 році у ОСОБА_4 сільську раду звернувся ОСОБА_6 із заявою про оформлення на нього права власності на житловий будинок № 73 по вул. І. Франка в с. Велика Горожанна. Оскільки на час звернення ОСОБА_6 в даному будинку позивачі не були зареєстровані ( зняті з реєстрації у 1994 році) тому сільською радою було прийнято рішення про оформлення права власності на спірний будинок на ОСОБА_6 Просить в позові відмовити.

Представник третьої особи Миколаївської державної нотаріальної контори в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що договір дарування спірного житлового будинку укладений на підставі чинного законодавства та підстав для визнання його недійсним не вбачає.

Представник третьої особи Стрийського МБТІ в судове засідання не зявився, надіслав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, оскільки в результатах розгляду цієї справи жодної зацікавленості немає, самостійних вимог на предмет спору не заявляє.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Право власності на майно, яке належало, колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Як встановлено в судовому засіданні , позивачка ОСОБА_3 народилася 13.02.1992 року, тобто після припинення існування колгоспного двору, тому вона не може претендувати на частку члена колгоспного двору.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виписані з будинку № 73 по вул. І.Франка в селі Велика Горожанна Миколаївського району Львівської області в лютому 1994 року та прописані в селі Повергів Миколаївського району Львівської області.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Позивачі пропустили строк позовної давності, поважних причин пропуску строку не навели.

Суд не вбачає підстав для поновлення строку позовної давності, тому вважає що з тих підстав в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,27,31,209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 316,317, 321,328, 355, 368,370 ЦК України, суд, -

вирішив:

у позові ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради, ОСОБА_5 треті особи Миколаївська державна нотаріальна контора, Стрийське МЕТІ про визнання права власності на ? частину житлового будинку, визнання нечинним рішення виконавчого комітету ОСОБА_4: сільської ради, договору дарування житлового будинку відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Карбовнік І.М.