Заводський районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2010 р. Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Кваші С.В.

при секретарі - Вдовиченко І.С.

адвокаті - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і стягнення моральної шкоди, треті особи ОСОБА_5, Управління земельних ресурсів м. Миколаєва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і стягнення моральної шкоди. В позові позивачі вказали, що проживають за адресою: м. Миколаїв, ОСОБА_7. вул. Кірова, 24 і мають у власності земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, яке межує із земельною ділянкою відповідачки ОСОБА_4, яка мешкає за адресою: м. Миколаїв, ОСОБА_7, вул. Кірова, 26 і третьою особою ОСОБА_5 JI.B., яка проживає за адресою: м. Миколаїв, ОСОБА_7, вул. Кірова, 22-А.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 пояснила, що відповідачка самочинно захопила частину належної їй із чоловіком земельної ділянки площею 30,95 кв.м. і перешкоджає у встановленні меж відповідно до правовстановлювальних документів. Просила позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, свої позовні вимоги підтвердив заявою на адресу суду.

Відповідачка ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вважала вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безпідставними.

Третя особа ОСОБА_5 JI.I. також проти задоволення позову заперечувала. Суду пояснила, що самі позивачі порушили межі і захопили частину її земельної ділянки, заступивши на свою користь на 0,5 м. по всій межі.

Представник Управління земельних ресурсів м. Миколаєва, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином завчасно, про причини неявки суд не повідомив. Надав архівні довідки про виділення присадибних ділянко позивачам та відповідачки (л.д.231-232).

Суд вислухавши доводи сторін, адвоката позивачів, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 152, ч. З ст. 156 ЗК України, приходить до наступного.

У відповідності до договору купівлічпродажу №587 від 22 вересня 2000 p.. технічного паспорту, який був оглянутий в судовому засіданні, державного акту на право власності на земельну ділянку, копії рішення Миколаївської міської ради від 28 квітня 2009 р. № 34/42, ОСОБА_2С, І ОСОБА_3І, мають у спільній сумісній власності земельну ділянку площею 1000 кв.м. і земельну ділянку передану їм в оренду площею 2098 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.. Кірова, 24, ОСОБА_7, у м. Миколаєві.

Згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 вересня 2002 р. відповідачка ОСОБА_6 є власником житлового будинку №26 по вул. Кірова. ОСОБА_7 у м. Миколаєві з площею земельної ділянки 2650 кв.м.

З довідки голови правління ВАТ «Родніки» від 13 квітня 2004 р. ОСОБА_8 (діду відповідачки) виділена земельна ділка 0,26 га., якою на теперішній час користується відповідачка.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 жовтня 2009 р., ОСОБА_5 JI.I. успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_9 земельну ділянку під будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,1576 га. за адресою: м. Миколаїв, ОСОБА_7, вул. Кірова, 22-А.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, між сторонами виник спір по межам користування належних їм земельних ділянок.

З дослідженої судом копії довідки Управління соціально економічного розвитку територіальних утворення «Велика Корениха» адміністрації Заводського району за №4/13-13-10 від 22 січня 2004 р., видно, що між позивачами та відповідачкою була встановлена межа відповідно наданих документів і виводами узгоджувальної комісії міської ради. Також в цій довідці було вказано про факт самочинного захвату земельної ділянки позивачів відповідачкою ОСОБА_4 площею 30,95 кв.м.

Між тим в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що ніхто не виходив з працівників адміністрації Заводського району на спірну земельну ділянку. Ніхто з представників адміністрації її не попереджував про якийсь порушення і звідки з'явилися ці висновки вона пояснити не може. Відповідачка наполягає, що фактичне знаходження житлового будинку позивачів не відповідає його позначенню у наданому ними ж кадастровому плані і технічному паспорту БТІ.

В ході розгляду справи по суті за клопотання позивачів 22 квітня 2009 р. суд призначив судову будівельно - технічну експертизу щодо відповідності фактичних меж користування земельними ділянками правовстановлювальним документам на ділянки та технічній документації.

Між тим, відповідно до повідомлення експерта Регіональної торгово-промислової палати, від 09 листопада 2009 р. якому було доручено проведення експертизи, позивачі відмовилися від проведення та оплати експертизи і проведення геодезичної зйомки земельних ділянок сторін, вважаючи що є достатньо доказів на підтвердження їх позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи, що вирішення спору про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою неможливо без відповідей на питання, які може дати лише судовий експерт, то суд вважає, що допустимих доказів на підтвердження своїх вимог позивачі не надали, а тому у задоволенні їх позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно, підлягає відмові у задоволенні позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, оскільки вона є похідною від первісної вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5-8,10-11,212-21,5, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і стягнення моральної шкоди відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки, визначені ст.. 294, 296 ЦПК України до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Кваша С.В