АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: сімейні Доповідач - Цвірюк В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Маміної О.В.

Суддів - Цвірюка В.О., Бурлака І.В.

при секретарі -Єщенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою: ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 6 вересня 2010 року по справі за позовом: ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя.

Позивач зазначав, що з 22.08.1996 року по 24.10.2008 року перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі.

11 вересня 1996 року ними була придбана квартира № АДРЕСА_1, яка зареєстрована в міськБТІ на ім'я відповідачки.

У порядку поділу спільного майна подружжя просить визнати за ним право власності на 1/2 частину спірної квартири (а.с. 3).

Відповідач та її представник позов не визнали і звернулися із зустрічним позовом про поділ майна подружжя в якому просять залишити у власності квартиру за ОСОБА_2 посилаючись на те, що квартира придбана на її власні кошти, отримані нею в дар від сестри - ОСОБА_4В.( а.с. 29-30).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 6 вересня 2010 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя -задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири № АДРЕСА_1 у порядку розподілу спільного майна подружжя.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя-відмовлено (а.с. 63).

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення яким задовольнити її позовні вимоги мотивуючи тим, що згідно ч. 3 ст. 57 СК України майно, набуте одним з подружжя за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто є його особистою власністю (а.с. 69-70).

Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі з 22.08.1996 року по 24.10.2008 року.

У вересні 1996 року за договором купівлу-продажу, ними була придбана квартира № АДРЕСА_1, яка зареєстрована в міськБТІ на ім'я відповідачки (а.с. 5).

Задовольняючи позов, суд керувався тим, що квартира придбана подружжям під час перебування їх у шлюбі, тому належить їм на праві спільної сумісної власності.

З таким висновком колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Згідно з п.З ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ст. 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Такі самі правові підстави набуття подружжям права спільної сумісної власності на майно передбачалися статтями 22,24 КпШС, чинного на час придбання спірного майна.

З огляду на наведення положення закону діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, якщо воно набуте ними за час шлюбу, визнання ж такого майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка потребує доведення.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст. 44, ст. 46 ЦК 1963 року повинні укладатись у письмовій формі угоди громадян між собою на суму понад 100 карбованців, за винятком угод, зазначених у ст. 43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством.

Також ч.1 ст. 244 ЦК 1963 року передбачено, що договір дарування на суму понад 500 карбованців, при даруванні валютних цінностей - на суму понад 50 карбованців повинен бути нотаріально посвідчений.

Виходячи з наведеного суд першої інстанції правильно не прийняв в якості належного доказу розписку відповідача про прийняття в дар від ОСОБА_4 три тисячі гривень для придбання квартири, з урахуванням вимог зазначеної статті закону.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1. ст. 308 ЦПК України, апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, в зв'язку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

Підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного і керуючись 303,304, п.1 ч.1 ст. 307,ст.ст. 308,313,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу : ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 6 вересня 2010 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: