Справа №2-455/10 14.10.2010 14.10.2010 14.10.2010
Справа № 22ц-6654/10 Головуючий у 1-й інстанції Богатирчук Г.А.
Категорія 53 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Бобуйкок І.Ф.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення

Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2010 року

за позовом

ОСОБА_2 до закритого акціонерного товариства «Лакталіс Миколаїв» (далі ЗАТ «Лакталіс Миколаїв») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И Л А:

27 липня 2009 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ЗАТ «Лакталіс-Миколаїв» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Позивач зазначав, що з 1999 року по 17 червня 2007 року працював водієм в ТОВ «Лакталіс Миколаїв». При звільненні йому виплачені не всі належні суми, а саме індексація заробітної плати. Уточнюючи позовні вимоги, позивач просив стягнути на його користь 104 293 грн. 53 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку з дня звільнення по 25 серпня 2008 року. Крім того він просив про стягнення 10 000 грн. на правову допомогу.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову. На думку апелянта, рішення суду не є обґрунтованим.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити рішення суду без змін.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що позивач пропустив строк на звернення до суду з позовною заявою, оскільки про невиплату індексації заробітної плати знав при звільненні.

Проте з висновками суду погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працював водієм 1 класу в ЗАТ «Лакталіс Україна» ( раніше - ЗАТ «Бенье Україна») з 15 лютого 1996 року по 19 червня 2007 року та звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України.

При звільненні йому не була виплачена індексація заробітної плати за період з 1 березня 2003 року по 31 травня 2007 року в розмірі 438 грн. 41 коп. Повідомлення про виплату цієї суми разом з компенсацією у звязку несвоєчасною виплатою індексації , а саме 515 грн. 92 коп., ЗАТ «Лакталіс Миколаїв» направив позивачу 22 червня 2009 року. Вказана сума отримана позивачем 26 червня 2009 року. Крім того, 25 серпня 2009 року позивач отримав 151 грн. 44 коп. донарахованої компенсації за весь час несвоєчасної виплати індексації.

Таким чином перебіг строку звернення позивача до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку починається з наступного дня після проведення заборгованості.

На вказані обставини справи та вимоги ст.ст.233,116, 117 КЗпП України суд уваги не звернув, а тому необґрунтовано відмовив в задоволенні позову з підстав пропуску строку на звернення до суду за захистом своїх прав.

За вказаного колегія суддів вважає, що рішення суду у відповідності з п. 3 ч.1 ст. 309 ЦПК України необхідно скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Виходячи з вимог ст. 117 КЗпП України, розміру середнього заробітку позивача - 3 307 грн. 23 коп. ( а.с. 62) та незначної по відношенню до середнього заробітку суми невиплаченої індексації, колегія суддів вважає,що на користь позивача необхідно стягнути 1450 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку з 20 червня 2007 року по 27 червня 2009 року. Це колегія суддів вважає достатньою сумою відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Вказані висновки колегії суддів узгоджуються з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" (п.20) про те, що при визначенні відшкодування (середнього заробітку за час затримки розрахунку) необхідно враховувати розмір спірної суми, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника та інші обставини.

За такого рішення суду у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, про часткове задоволення позову.

Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн., то колегія суддів вважає, що вони не підлягають стягненню. Позивачем не надано доказів понесення таких витрат. Зокрема, в матеріалах справи відсутні договір про надання правової допомоги, а також фінансові документи про сплату витрат. Наявність довіреності у справі не є належним доказом відповідних витрат, оскільки компенсації згідно з вимогами ЦПК України, підлягають витрати на правову допомогу фахівця в галузі права, а не оплата представникові сторони.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з закритого акціонерного товариства «Лакталіс Миколаїв» на користь ОСОБА_2 1450 грн. (одна тисяча чотириста пятдесят грн.) середнього заробітку за час затримки розрахунку без утримання прибуткового податку та інших обовязкових платежів та в дохід держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий: Судді: