РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя під головуванням судді Іванченко А.М. при секретарі Корольовій Т.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в м.Маріуполі до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором кредиту, та позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в м.Маріуполі, третя особа: ОСОБА_2, про зміну умов кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2009 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП БАНК» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 229003,87 гривень - сума простроченої заборгованості за кредитом, сума заборгованості за відсотками 41296,39 грн., пеня у розмірі 34405,67 грн., штраф 75,00 гривень, витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 гривень та витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 гривень, що були сплачені позивачем при подачі позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві вказав, що ПАТ «ОТП Банк» відповідно до кредитного договору № СL - 102/629/2008 було надано ОСОБА_1 від 13 травня 2008 року 30800,26 доларів США. Надання кредиту підтверджується кредитною заявкою від 13.05.2008 року та відповідною випискою по рахунку. Відповідач ОСОБА_1, згідно умов Кредитного договору, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі зокрема, в п.1.5 Кредитного договору, з підпунктами), а також сплачувати відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах Кредитного договору (зокрема, в п.1.4 Кредитного договору, з підпунктами). Так, згідно п.1.5.1 Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися щомісячно згідно графіку погашення кредиту та сплати відсотків. Згідно п.3.1.1 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань по повному та своєчасному погашенню кредиту, сплати відсотків щодо користування кредитними коштами, відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі 1 відсотка від суми несвоєчасно виконаних грошових зобовязань за кожний день прострочення. При цьому пеня нараховується та сплачується додатково до прострочених сум за основними зобовязаннями. У звязку з тим, що ОСОБА_1 не дотримувався оплати платежів зазначених в умовах Кредитного договору,йому на підставі п.1.9. Кредитного договору була направлена досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором з вимогою щодо дострокового виконання його зобовязань за Кредитним договором в повному обсязі. Вимогу від 30.12.2008 року за № 22-3-2/511123, щодо сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом, суми пені, штрафів за порушення строків повернення кредиту відповідач на час подання позову не виконав. Відповідачі не бажають погашати заборгованість у добровільному порядку і ніяких заходів щодо погашення заборгованості за кредитним договором не вживають. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк»(а.с.89-90) у якому просив суд змінити умови кредитного договору шляхом рефінансування його зобовязань, переводу грошей у гривню по курсу, який був на момент складання договору, а також шляхом надання йому кредитних канікул на строк 6 місяців та пролонгіровання строку договору з щомісячною сплатою платежів по 2000 гривень.

У порядку передбаченому ст.126 ЦПК України справи за позовами сторін ухвалою суду обєднані у одне провадження.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3 діючий на підставі доручення, підтримав позовні вимоги банку, позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені до банку не визнав, вважає, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не має, доводи та міркування позивача, викладені в його позовній заяві вважає такими, що не ґрунтуються на законі, а тому дана позовна заява не підлягає задоволенню з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву. Та за своїм позовом пояснив, що між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 12.05.2008 року був укладений кредитний договір № СL-102/629/2008 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 30800,26 доларів США. Відповідач ОСОБА_1, згідно умов Кредитного договору, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі зокрема, в п.1.5 Кредитного договору, з підпунктами), а також сплачувати відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах Кредитного договору (зокрема, в п.1.4 Кредитного договору, з підпунктами) з кінцевий терміном повернення 13.05.2014 року. З метою забезпечення виконання вимог ОСОБА_1 з його дружиною ОСОБА_2 13.05.2008 року був укладений Договір поруки № SR-102/629/2008, згідно якого ОСОБА_2. І. як поручитель - зобовязалася відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 його боргових зобовязань перед позивачем за Кредитним договором в повною, обсязі таких зобовязань, і відповідає перед позивачем у солідарному порядку. Свої зобовязання банк виконав в повному обсязі, а відповідач порушив умови кредитного договору, не вносив платежі в рахунок погашення кредиту та за його користування з листопада 2008 року у звязку з чим, станом на грудень 2009 року має заборгованість 33829,82 долари США та 34480,67 гривень, ще складається з заборгованості за кредитом в сумі 28661,31 долар США заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 5168,51 долар США, пені в сумі 34405,67 гривень, штраф у сумі 75 гривень. Також вважає, ще позов повинен бути задоволений у повному обсязі та наявність предмету застав, та звернення на нього стягнення за виконавчим написом не позбавляє банк права ставити питання про стягнення заборгованості за рішенням суду. На час розгляду справи автомобіль не реалізовано. Звертає увагу суду, що відповідач перестав сплачувати кредит, ще за півроку до притягнення, його до кримінальної відповідальності та проблем з його хворобами. Позивач міг сплачувати кредит у межах своєї можливості. Позивач звертався до банку за реструктуризацією кредитної заборгованості. Банк погодив реструктуризацію, але позивач від неї відмовився так як бажав перерахування боргу у гривню по курсу на момент укладання Кредитного договору. Позивач міг перевести суми кредиту національну валюту-гривню за курсом НБУ на дату переведення. Підвищення курс,- долара США, як обставина, на яку посилається Позивач по відношенню до національної валюти України, гривні, є однаково негативним явищем як для позивача, так і для відповідача, Стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, при укладанні цього договору в іноземній валюті (доларах США) та беручи на себе певні обовязки щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, позивач усвідомлював, що курс національної валюти України до долара США не є незмінним, та те, що зміна цього курсу можливо настане, а тому повинен був передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за цим договором. Зважаючи на вище викладене, Кредитний договір укладений відповідно до положень чинного законодавства та з дотриманням вимог ст.ст. 203,205,207,208 Цивільного кодексу України, та в межах повноважень відповідача, а обставини, які б істотно змінилися з розумінні ст. 652 ЦК України, відсутні. На підставі викладеного, представник позивача просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 борг за кредитом, борг за відсотками,пеню, штраф, а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 гривень та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу а сумі 120 гривень.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» не визнав і підтримав свій позов до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» та пояснив, що ним було укладено кредитний договір 13.05.2008 року за яким він отримав кредит в сумі 30800,26 доларів США для придбання автомобіля DAIHATSU TERIOS,2008 року випуску. Але розрахунки за автомобіль були проведені у гривні, він долари США на руки не отримував, вважає, що повинен розраховуватися з відповідачем у гривні. Єдиним засобом платежу на території України є гривня, операції з використання іноземної валюти на території України як засобу платежу потребують індивідуальної ліцензії, ОТП «Банк», як агент валютного контролю, не мав права за законом надавати йому кредит в іноземній валюті для його використання з метою проведення іноземною валютою між резидентами України на її території без індивідуальної ліцензії НБУ, відповідач ОТП «Банк» перерахував на виконання умов договору купівлі-продажу в якості оплати кредитних коштів за автомобіль гривні, що на думку позивача переконливо свідчить про те, що між позивачем та відповідачем насправді було укладено кредитний договір в національній валюті України - гривні, що не суперечить законодавству України, але кредитний договір було замасковано під договір кредитування в доларах США, що суперечить законодавству України. Також зазначає, що, з моменту укладання кредитного договору, він сумлінно виконував всі взяті на себе обовязки по кредитному договору, в тому числі, справно гасив свої боргові зобовязання та плату за користування кредитом, встановлені кредитним договором та графіком платежів поки не почалася криза, він дуже нервував, відносно нього у березні 2009 року відкривали провадження по кримінальним справам, які були закриті, на його підприємстві головним бухгалтером було скоєно кримінальний злочин з його грошима, яка зараз осуджена, весь цей час він нервував та часто знаходився на лікарняному. Вважає, що графік платежів має бути змінений, виходячи із того, що кредитний договір фактично укладений в гривні на суму - 155541,31 гривня; також мають бути перераховані в українську гривню, всі платежі по курсу на момент складання договору. Також зазначає, що укладання вищенаведеного кредитного договору порушує його права тим, що через значне підвищення курсу долара США до української гривні, він буде змушений сплачувати значно більшу суму тіла кредиту в гривні, ніж фактично отриману від ОТП «Банк», та значно більшу суму процентів в гривні, ніж фактично передбачену кредитним договором. Просить суд змінити умови кредитного договору від 13.05.2008 року № СL - 102/629/2008 шляхом перевода його обовязків у гривню по курсу, на момент укладення договору, а також надання йому кредитних канікул строком на 6 місяців і пролонгірованія строку договору з уплатою щомісячно платежів по 2000 гривень.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 надали аналогічні пояснення, просили відмовити у позові Банку у повному обсязі, позов поданий ОСОБА_1 підтримали та просили задовольнити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1Ю, та ОСОБА_2 про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитом підлягає задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_2 _О.Ю., до ПАТ «ОТП Банк», третя особа: ОСОБА_2, про зміну умов кредитного договору не підлягає задоволенню за наступними підставами.

В судовому засіданні встановлено, що 13.05.2008- року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № СL - 102/629/2008, згідно якого позивачу надано кредит в сумі 30800,26 доларів США, на купівлю автомобіля DAIHATSU TERIOS, 2008 року терміном до 13.05.2014 року. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено Договір поруки № SR-102/629/2008 з ОСОБА_2, яка зобовязалася відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 його боргових зобовязань в повному обсязі у солідарному порядку та договір застави.

Оскільки ОСОБА_1 повністю припинив з листопада 2008 року повернення кредиту та погашення нарахованих процентів за користування кредитом, позивач звернувся до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно листів від 30.12.2008 року № 22-3-2/51123, від 30.12.2008 року № 22-3- 2/51124, з вимогами про дострокове повернення суми кредиту та процентів за кредитним договором.

На час розгляду позову в суді, банк не збільшував позовні вимоги, та заборгованість з повернення кредиту відповідно до кредитного договору склала 33829,82 долара США та 34480,67 гривні, про що представник позивача надав відповідні розшифровки руху грошових коштів та нарахування заборгованості.

ОСОБА_1 зобовязання перед позивачем не виконав.

Згідно умов ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно кредитного договору № СL - 102/629/2000, позивач має праве вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати відсотків у разі невиконання позичальником зобовязань, передбачених договором.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, який є позичальником позивача, тривалий час не виконує своїх зобовязань про сплату процентів за користування кредитом та погашення самого кредиту згідно встановленого графіку, що не оспорюється сторонами.

У звязку із цим суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором і відсотків за користування ним до закінчення строку його дії.

Відповідач ОСОБА_1 посилався на ч.1 ст.524 ЦК України відповідності з якою зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні та Банк повинен мати індивідуальні ліцензії.

Згідно Банківської Ліцензії за № 191 від 02.03.1998 року отриманої «ОТП Банк» 08.11.2006 року та 03.10.2002 року йому надано дозвіл №191-1 на право здійснення операцій з валютними цінностями. Крім того, згідно з листом НБУ від 01.09.1994 року № 19013/21241 «Видавати кредити в іноземній валюті резидентам України може уповноважений банк України, в додатку до генеральної ліцензії якого передбачене таке право. Тому, невідємною частиною ліцензії № 191 є Дозвіл від 08.11.2006 року за № 191-1 з додатком, в якому наведено перелік операцій, які мають право,здійснювати Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» з валютними цінностями.

Відповідно до Додатку до дозволу № 191-1 від 08.11.2006 року Банк має право здійснювати операції з валютними цінностями, зокрема шляхом «Залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України». Таким чином, правових перешкод для того, щоб Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» мав, право укладати кредитні договори та видавати кредити в іноземній валюті - немає.

Щодо посилання ОСОБА_1 на обовязкову наявність індивідуальної ліцензії в АТ «ОТП Банк» на підставі п.п. «в» ст.5 Декрету «Індивідуальної ліцензії потребують, в тому числі, операції щодо: надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі». Згідно з листом НБУ від 07.12.2009 року № 13-210/7871-22612 «Щодо вимог підпункту «в» пункту 4 статті 5 Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо "терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, повідомляємо на сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання/одержання кредитів в іноземній валют. Таким чином операція з надання банкам кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії».

Отже, відсутнє будь-яке обмеження та необхідність індивідуальної ліцензії, для видачі кредиту в іноземній валюті, банкам що мають ліцензії та дозвіл. У кредитному договорі, що укладений між сторонами, зазначений еквівалент гривні в доларах США. Таким чином, посилання позивача на відсутність у АТ «ОТП Банк» права на зазначення суми кредиту в іноземні валюті є також необґрунтованим.

Суд також не бере до уваги посилання відповідачі на те, що укладання кредитного договору в доларах порушує їх права, через значне підвищення курсу долара США до української гривні. Діючим законодавством не передбачений стабільний курс долару США до національної валюти-гривні. ____

Відповідач ОСОБА_1, згідно з ч.2 ст. 1056 Цивільного кодексу України, мав право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному

обсязі, повідомивши про це кредитодавця. Окрім того, відповідно до п.6_ст.14 Закону України «Про захист прав споживачів» у ОСОБА_1 існувала можливість в 14-денний термін відмовитись від кредиту, проте цим правом він не скористувався, отже, оцінюючи всі фінансові ризики, ОСОБА_1 не відмовився від отримання кредитних коштів саме в валюті долари США.

Також відповідачи заперечують проти задоволення позову, у звязку з тим, що автомобіль DAIHATSU TERIOS,2008 року є предметом застави та на нього звернене стягнення за виконавчим написом, що позбавляє права банк ставити питання про стягнення заборгованості за рішенням суду.

Суд вважає, що позивач, відповідно до ст.20 ЦК України здійснює право на захист на свій розсуд.

Наявність у позивача права звернення стягнення на предмет застави передбачене ст. 589 ЦК України не перешкоджає йому захищати своє право в іншій спосіб. На час винесення рішення автомобіль, DAIHATSU TERIOS не реалізован.

Заборгованість по кредиту та відсотках на день заявлення позову, та на день винесення рішення склала 33829,82 долари США та 34489,67 гривень.

Зазначена сума підлягає стягненню з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 солідарно відповідно до ст. 554 ЦК України.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про зміну умов кредитного договору, суд виходить із положень ч.1 ст.651 ЦК України, згідно якої зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про зміну умов кредитного договору, згідно листів банку йому було запропоновано надати повний пакет документів про його фінансовий та майновий стан для проведення Банком відповідного аналізу.

В судовому засіданні встановлено, що позивач не згодний із цими змінами, спеціальний порядок його зміни в самому договорі або в законі не встановлений.

Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено за рішенням

суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 652 ЦК України, на яку посилається ОСОБА_1 у своєму позові, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінено або розірвано за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не впливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що якби сторони могли це передбачати, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, як заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3)виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при-укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Оскільки судом не встановлено ані істотного порушення договору позивачем, ані наявності істотних змін обставин, яки б мали характер виняткових, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними, що не ґрунтуються на законі.

Оскільки позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено, а позивачем при зверненні до суду було понесено судові витрати в сумі 1820 гривень, вони підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Керуючись ст.ст.203,215,217,525,526,527,530,533,614,615,629,651,652,1048,1054 ЦК України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», «Законом України «Про захист прав споживачів»,ст.ст.310,60,88,209,212-215,224-228ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» В м.Маріуполі до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором кредиту - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН № НОМЕР_1, що зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН № НОМЕР_2, що зареєстрована в Володарському районі Донецької області вул. Річна буд. 40 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі відділення Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в м.Маріуполі, що знаходиться у м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43, п/р 1 в Головному Управлінні НБУ по м. Києву і Київській області, МФО 321024, заборгованості за кредитним договором № СL-102/629/2008 від 13.05.2008 року в розмірі 28661,31 доларів США, борг за відсотками 5168, 51 доларів США, пеню у розмірі 34405,67 грн., штраф у розмірі 75 грн., а також судові витрати: судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в м.Маріуполі, третя особа: ОСОБА_2, про зміну умов кредитного договору - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: