№2-231/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2010 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Катренко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Шевченкове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

У квітні 2010 року позивач звернувся до суду з вимогою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2.

Як підставу позову зазначив, що з 22 липня 2006 року перебуває з ОСОБА_2 у шлюбі, від якого є дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння з відповідачем, поваги один до одного, різних поглядів на особисте життя та ведення спільного господарства. На примирення з відповідачем не згоден. З березня 2010 року з відповідачем спільно не проживають, шлюб існує лише формально.

В судовому засіданні позивач підтримав позов і наполягав на його задоволенні. Відповідач визнала позов в повному обсязі і не заперечувала проти його задоволення.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 липня 2006 року у Тернівській сільській раді Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 02, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 6).

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

З березня 2010 року сторони проживають окремо, фактично припинивши шлюбні відносини, шлюб існує лише формально. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємного порозуміння, поваги один до одного, різні погляди на особисте життя та ведення господарства, неприязнені стосунки, які склалися між сторонами, внаслідок чого в сім'ї виникали часті суперечки.

Згідно вимог ст. 111 Сімейного кодексу України судом вживалися заходи щодо примирення подружжя. За клопотанням відповідача судом надавався строк для примирення, проте стосунки між сторонами не налагоджені. Позивач на примирення не згоден, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе та просить розірвати шлюб. Спору щодо визначення місця проживання дитини та поділу майна немає.

Відповідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Згідно ст. 88 ЩІК України витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу суд покладає на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 112 Сімейного кодексу У країни, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 22 липня 2006 року у Тернівській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 02.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 державне мито у розмірі 17 грн..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подання протягом 10-ти днів з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Шевченківського районного суду

Харківської області ОСОБА_4