Деснянський районний суд м.Чернігова
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2010 року

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді Литвиненко І.В. при секретарі Шульга Т. Є.,

за участю позивача - відповідача ОСОБА_1, представника позивачів - відповідачів ОСОБА_2, відповідачів - позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника відповідача - позивача ОСОБА_5, представника співвідповідача ОСОБА_6, третьої особи ОСОБА_7, представника третьої особи органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_11, Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом зняття з реєстрації та за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_11 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення,- треті особи орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради, ОСОБА_7, комунальне підприємство «Деснянське»,

встановив:

26.11.2010 року ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_11, Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом зняття з реєстрації, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони намагаються розпорядитись своєю власністю, однак не можуть цього зробити, оскільки в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та не проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_11, які добровільно зніматись з реєстрації не бажають.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_11 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що через неприязні стосунки із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 були змушені піти із зазначеного вище житлового приміщення, повернутись на даний час для проживання в квартирі не можуть, оскільки в цьому їм перешкоджають позивачі - відповідачі.

Позивач - відповідач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, у задоволенні позовних вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили відмовити.

Відповідачі - позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_5 свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, у задоволенні позовних вимоги ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_10 Ю І. просили відмовити.

Представник Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області покладався на розсуд суду та просив врахувати положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні».

Представник органу опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради просив вирішити спір з урахуванням інтересів дитини та просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_1

Третя особа ОСОБА_7 просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_10 Ю І. та відмовити в позові ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Представник комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини не явки в судове засідання, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, що не з'явилась.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.01.1999 року, виданого виконавчим комітетом Деснянської районної у місті Чернігові ради, власниками квартири АДРЕСА_1 були ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_12 в рівних частинах (а. с. 7). 24.12.2004 року ОСОБА_7 та ОСОБА_12 подарували свої частки у вищевказаній квартирі ОСОБА_9, що підтверджується договором дарування частини квартири (а. с. 8).

Відповідно до довідки КП «Деснянське» ЧМР від 09.11.2009 року, ОСОБА_3 зареєстрований, як брат, ОСОБА_4, як невістка та ОСОБА_11, як племінниця (а.с. 9). КП «Деснянське» ЧМР було, на вимогу суду, надано копію особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1, згідно якого ОСОБА_3 зареєстрований, як син, ОСОБА_4, як невістка, а ОСОБА_11, як онука (а.с. 118). Отже,з огляду на пояснення сторін та третьої особи ОСОБА_7, суд приходить до висновку, що спільний бюджет був саме у третьої особи та її сина, невістки, онуки, які надавали кошти для того, щоб вона готувала їм, такі пояснення надав ОСОБА_3 Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦГЖ України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідачами - позивачами не доведено того факту, що вони проживали однією сім'єю з власниками спірного житлового приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно довідки КП «Чернігівське МЕТІ» від 02.02.2010 року, власниками по 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_10 , ОСОБА_1 та ОСОБА_9, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.01.1999 року та власником 2/5 частин квартири є ОСОБА_9 на підставі договору дарування від 04.12.2004 року.

Відповідно до довідки КП «Чернігівське МБТІ» від 22.01.2010 року № 223, за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 не мають зареєстрованого права власності на об'єкти нерухомості, (а. с. 51).

Відповідно до договору про надання послуг у сфері нерухомості від 09.04.2009 року між ФОП Архипенко та ОСОБА_9, остання має намір продати об'єкт нерухомості за адресою вул.. Горького, 84 /22.

В судовому засіданні встановлено, що через неприязні стосунки із ОСОБА_9 та ОСОБА_13 відповідачі-позивачі покинули спірне житлове приміщення, забравши речі через кілька днів потому. Диван та подушки відповідачів-позивачів були вивезені в нежитлове приміщення, де знаходяться решта їх речей, після продажу квартири АДРЕСА_2, що належала на праві приватної власності ОСОБА_3 Вселятися в зазначену квартиру відповідачі-позивачі намагалися вже після проведення попереднього судового засідання, що підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 28.01.2010 року (а.с. 72), відповідно до даної постанови та показань свідка ОСОБА_14 під час намагання вселитися у спірну квартиру, в ній була присутня лише третя особа - ОСОБА_7

Суд критично ставиться до довідки КП «Деснянське» 06.04.2010 року та аналогічної довідки, наданої на адвокатський запит, про те, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 зареєстровані за згодою всіх співвласників, оскільки, відповідно до заяви, на підставі якої здійснювалась реєстрація зазначених осіб, позивач-відповідач по справі ОСОБА_10, згоду на реєстрацію свого дядька та його родини в якості членів своєї сім'ї не надавала, а отже реєстрація ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 в якості членів сім'ї власників відбулася з порушенням статті 358 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої зазначеної статті, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Оскільки згода співвласників ОСОБА_9 та ОСОБА_1 на реєстрацію ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 надавалася письмово, то ОСОБА_10 повинна була висловити свою згоду в письмовій формі. За таких обставин, в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4,що діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_11 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть,отже, що стосується позовних вимог ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_11, Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом зняття з реєстрації, то в їх задоволенні також слід відмовити. Статтею 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні" передбачені підстави для зняття з реєстрації особи за рішенням суду. Тому вимоги в цій частині не відповідають вимогам закону і не можуть бути задоволені.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України,

суд,-

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_11, Чернігівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом зняття з реєстрації відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_11 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про іпеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.В. Литвиненко