Справа №2-526/10 21.12.2010 21.12.2010 21.12.2010
Справа N 22ц 9081/10 Головуючий у І інстанції Разумовська О.Г.
Категорія 27. Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України.

21 грудня 2010 року. м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Бобуйок І.Ф.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3-ОСОБА_4,

представнеика ОСОБА_5- ОСОБА_6,

у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 переглянула рішення місцевого Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 жовтня 2010 року, ухваленого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) Перший Український ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на майно боржника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися у дане судове засідання, перевіривши у межах оскарження обставини та докази, якими сторони їх стверджували, -

у с т а н о в и л а :

13 жовтня 2010 року ПАТ Перший Український ОСОБА_7 предявив зазначений позов до товариства з обмеженою відповідальністю Укртрейдмастер-Юг (далі ТОВ Укртрейдмастер-Юг), ОСОБА_5 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставлене ТОВ Укртрейдмастер-Юг належне йому рухоме майно, який обґрунтував наступним.

27 червня 2008 року він уклав з ТОВ Укртрейдмастер-Юг кредитний договір № 05-325/08, за умовами якого ОСОБА_7 надав, а позичальник взяв, цільовий кредит для оплати вартості обладнання у розмірі 54 040 доларів США під зворотне зобовязання останнього повернути його частинами до 27 червня 2011 року, зі сплатою 14 % річних за користування ним та щорічної адміністративної комісії.

Порушення умов кредитного договору, давало Банку право нараховувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки й вимагати від позичальника дострокового виконання боргового зобовязання.

В той же день, на забезпечення названого договору ОСОБА_7 уклав з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 два окремі договори поруки, за яким ті бралися виступити поручителями і нести солідарно з ТОВ Укртрейдмастер-Юг цивільно-правову відповідальність за невиконання останнім кредитного зобовязання.

Позичену у Банка грошову суму ТОВ Укртрейдмастер-Юг отримав і використав за призначенням, проте взятого на себе обовязку не дотримався, сплативши 3 130, 70 доларів США кредиту і частково нараховані проценти та адміністративну комісію - він з 25 жовтня 2008 року припинив будь-які виплати за договором, фактично відмовившись в односторонньому порядку від кредитного зобовязання.

Не змінили його позадоговірної поведінки ні неодноразові нагадування Банком про необхідність виконання зобовязання, ні нарахована за порушення умов кредитного договору пеня.

У звязку із цим, ОСОБА_7 просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку залишок за тілом кредиту у розмірі 50 909, 30 доларів США; заборгованість по платі за користування ним - у розмірі 4 727, 42 доларів США; щорічну адміністративну комісію - у розмірі 377 доларів США, а всього 5- 6 013, 72 доларів США та пеню за прострочку виконання зобовязання у розмірі 55 476 гривень 88 копійок.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити.

Ухвалою місцевого Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 жовтня 2010 року провадження по справі в частині позовних вимог ПАТ Перший Український ОСОБА_7 до ТОВ Укртрейдмастер-Юг у звязку їх непідсудністю судам загальної юрисдикції - закрито.

Рішенням місцевого Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 жовтня 2010 року та додатковим рішенням від 22 листопада 2010 року позов ПАТ Перший Український ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. З відповідачів на користь Банку в солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 56 013, 72 доларів США та 55 476 гривень 88 копійок. У задоволенні вимог про звернення стягнення на майно відмовлено і вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_3 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і залишити позов без розгляду.

Скаргу обґрунтовував тим, що місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права і не перевірив належним чином надані позивачем докази.

Апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржене рішення суду І інстанції в частині покладення на поручителів солідарної відповідальності за невиконання умов кредитного договору змінити, виклавши його резолютивну частину в новій редакції. В іншій час частині рішення залишити без зміни, оскільки суд постановив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Задовольняючи позов Банку, місцевий суд виходив із того, що між сторонами існують договірні правовідносини, умови якого порушили відповідачі, а тому, відповідно до ст. ст. 525-526, 528, 530, 541, 543, 553 - 555, 611, 615, 625, 1046-1050, 1054, 1055 ЦК України, пункту 1.1. умов кредитного договору та пунктів 1.1. 1.3. договорів поруки вони повинні солідарно відповідати за неналежне виконання позичальником зобов`язання і нести негативні наслідки таких його дій.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції, його висновки (крім висновку щодо спільної участі поручителів, як солідарних між собою відповідачів) та результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

З кредитного договору № 05-325/08 від 27 червня 2008 року та договорів поруки від того ж числа (а.с. 12-17, 26-27, 28-29) вбачається, що на підставі договору ТОВ Укртрейдмастер-Юг взяв у Банка в кредит 54 040 доларів США, який, а також проценти за користування ним та адміністративну комісію, зобов`язувався повернути згідно взаємоузгодженого графіку до 27 червня 2011 року, проте свого обовязку не дотримався. З листопада 2008 року ТОВ Укртрейдмастер-Юг став оплачувати належні до сплати грошові суми в меншому розмірі, а в наступному взагалі припинив будь-які виплати за договором, фактично відмовившись в односторонньому порядку від зобовязання.

У звязку з цим і відповідно до пункту 12.1 кредитного договору ОСОБА_7 нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочки платежу. Проте, такі дії Банку не вплинули на поведінку позичальника, як не вплинули і неодноразові вимоги про необхідність належного виконання договору та попередження позичальника та його поручителів про можливість дострокового стягнення заборгованості за порушення умов договору (а.с. 36-47).

За такого, відповідно до статей 525, 549-552, 553-555, 625, 1048, 1049, 1054, глави 51 ЦК України, пункту 1.1., 12.1. умов кредитного договору та пунктів 1.1.1.3. договорів поруки відповідачі-поручителі повинні окремо один від одного відповідати за неналежне виконання позичальником кредитного зобов`язання і нести солідарно з тим, а не один з одним, негативні наслідки таких його дій, а саме, сплатити неповернуту частину кредиту, своєчасно несплачені проценти за користування ним, адміністративну комісію за його обслуговування, нараховану пеню.

Так як ті у добровільному порядку цього не роблять, то стягнення заборгованих грошових сум за кредитним договором слід провести за судовим рішенням.

У звязку з тим, що місцевий суд, дійшовши правильних висновків щодо обґрунтованості підстав і обсягу відповідальності відповідачів, однак помилково визначив спільний солідарний характер відповідальності поручителів, у цій частині рішення слід змінити, виписавши визначений апеляційною інстанцією характер відповідальності поручителів.

Що ж до твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про відсутність у відповідача права на використання іноземної валюти як засобу платежу за дійсним кредитним договором, що, як на його думку є підставою для залишення позову без розгляду, то воно не може братися до уваги, оскільки право Банку на здійснення в момент укладення договору кредитних операцій було передбачено як чинним законодавством, що діяло на той час, так і змістом кредитного договору.

Спростовуються письмовими доказами і посилання апелянта на відсутність його попередження про необхідність дострокового погашення усієї суми заборгованості за кредитом та невірний розрахунок пені.

Керуючись ст.ст. 307-308, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення місцевого Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 жовтня 2010 року в частині вирішення вимоги Публічного акціонерного товариства Перший Український ОСОБА_7 про стягнення грошових сум, заборгованих по кредитному договору, змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_7» заборгованість за кредитним договором № 05-325/08 від 27 червня 2008 року у розмірі: 50 909, 30 доларів США заборгованих за тілом кредиту, 4 727, 42 доларів США заборгованість по відсоткам за користування грошима, 377 доларів США заборгованість по адміністративній комісії, а всього 56 013, 72 доларів США та 55 476 гривень 88 копійок пені.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_7» заборгованість за кредитним договором № 05-325/08 від 27 червня 2008 року у розмірі: 50 909, 30 доларів США заборгованих за тілом кредиту, 4 727, 42 доларів США заборгованість по відсоткам за користування грошима, 377 доларів США заборгованість по адміністративній комісії, а всього 56 013, 72 доларів США та 55 476 гривень 88 копійок пені.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: