Іванківський районний суд Київської області
РІШЕННЯ

іменем України

28 липня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Мельниченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання відповідача зробити перерахунок пенсій та виплатити її,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання відповідача перерахувати йому основну та додаткову пенсію відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,починаючи з 22.05. 2008 року та виплатити різницю між нарахованою та одержаною.

Позивач посилається на те, що він є інвалідами 2 групи, категорії 1 внаслідок захворювання, повязаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй, як інваліду 2 групи, щодо якої встановлено причинний звязок з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, пенсія повинна бути призначена в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком. Крім того, відповідно до ст. 50 вказаного Закону, їй повинна бути призначена додаткова пенсія за шкоду особам, які віднесені до категорії 1 - як інваліду 2 групи, - це в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Проте, відповідач виплачував йому пенсію до 22 травня 2008 року не у відповідності з Законом «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а згідно постанов Кабінету Міністрів.

Так як Рішенням Конституційного Суду України від 22.05. 2008 року №10-рп/2008 зміни до Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік» біли визнані неконституційними, а відповідач продовжує йому виплачувати пенсію не у відповідності із Законом, він вимушений звернутися до суду.

Позивач зобовязати відповідача з 22.05. 2008 року провести перерахунок його основної державної пенсії на рівні,не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до вимог ст.. 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії - в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.. 50 Закону, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та стягнути з Управляння Пенсійного фонду України в Іванківському районі на його користь недоплачену суму державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як різницю між фактично виплаченою сумою пенсії та належною їй сумою, починаючи з 22 травня 2008 року.

В судове засідання позивач не зявився. Подав заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства України, визнавши, що відповідно до ч,4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміри державних пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Проте, ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно із цим законом, а тому щодо пенсіонерів, яким призначена пенсія за іншими законами, він не застосовується. Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено пенсії, виходячи з мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлений не був. Відповідач діяв у межах бюджетного законодавства, постанов КМ України, якому відповідно до ст.. 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надано право розяснення порядку застосування цього закону.

Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,- є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС № 1 , постраждав від внаслідок

Чорнобильської катастрофи -1 категорії^ Посвідчення категорії 1 Серії А № 404222), інвалідами 2 групи - 29.11. 2002 року, що підтверджено відповідною довідкою Серії КИО - 1 № 181819 та одержує в Управлінні ПФУ в Іванівському районі пенсію по 2 групі інвалідності ЧАЕС, що підтверджено довідкою Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі від 26.07. 2010 року.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема, інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.4 ст. 54 цього ж Закону „ в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим ,зокрема: по 2 групі

інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком».

З довідки Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі від 26.07. 2010 року ,з якої слідує,що ОСОБА_1 з січня 2007 року по липень 2010 року одержував пенсію по

2групі інвалідності внаслідок ЧК, її розмір становив 1503 грн. 21 коп.;додаткова пенсія - від 12.47 грн. до 141 грн. 80 коп.,з чого слідує,що даний розмір як основної ,так і додаткової значно нижчий,ніж це передбачено ст..ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював цей розмір, немає, а тому посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи!, суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

Пенсія та додаткова пенсія позивачу нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд немає, оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду. Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року по справі «Кечко проти України» в п.23 зазначив „ суд зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїх робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. П. 26 Суд не приймає до уваги аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань».

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі.

А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству (№ 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст. 50, 54 Закону, є неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Таким чином, враховуючи те, що зазначені вище зміни до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 09.07.2007 року та 22.05.2008 року визнані неконституційними, а отже втратили чинність саме з цього дня, відповідно

чинними з того ж дня і по даний час є попередня редакція цих статей, тому позов слід задовольнити: визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсій у розмірах, визначених ч.4 ст. 54 та ст..50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи

з 22.05.2008 року по день винесення рішення та стягнути з відповідача на користь позивача недоплачені суми державної та додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоровю , як різницю між фактично виплаченою сумою пенсії та належною сумою.

На підставі викладеного, ст.. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст. 5, 10, 57, 60, 64, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито», суд

ВИРІШИВ

1 Цивільний позов задовольнити .

2.Визнати дії відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 22.05. 2008 року відповідно до ст..ст., 50,54 Закону України» «Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

З. Зобовязати відповідача - ^управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії, яка повинна становити 8 мінімальних пенсій за віком згідно ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю згідно ч.1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи «, яка повинна становити 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленою частиною першою ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.52 Закону України « Про Державний бюджет України на 2010 рік» , та 2008,2009 роки, починаючи з 22 травня 2008 року та стягнути різницю між нарахованою та виплаченою сумами за період з 22.05. 2008 року по 28.07. 2010 року.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з моменту його проголошення заяви про апеляційне оскарження, і протягом 20 днів з дня подачі такої заяви - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. А якщо заява була подана, але у встановлений строк не подано апеляційну скаргу, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: