Справа № 2-1627/10
РІШЕННЯ

іменем України

"03" вересня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Попенко О.М.,

за участю: позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про стягнення грошових коштів, оплачених за договором поруки та безпідставно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, оплачених за договором поруки та безпідставно отриманих коштів в якому вказувала, що з 28 квітня 2001 року по 10 травня 2009 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну доньку Ангеліну, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також вказувала на те, що в період шлюбу вони придбали у власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Житло було придбане за кошти, частково отримані за кредитним договором від 26 квітня 2005 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 та оформлене на імя останнього.

Відповідно до кредитного договору банк надавp/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p/p позичальнику кредитні кошти в розмірі 39 670 грн. на строк до 25 квітня 2020 року, а відповідач зобовязався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів відповідно до узгодженого сторонами графіку, а також сплачувати 17 % річних за користування ним.

В забезпечення виконання умов кредитного договору 26 квітня 2005 року його сторонами було укладено договір іпотеки, за яким позичальник передав банку в іпотеку придбану квартиру, вартістю за домовленістю сторін 39 750 грн.

Разом з тим в цей же день банк уклав договір поруки за ОСОБА_1, яка поручилася за вчасне та повне виконання зобовязань з боку позичальника, взявши на себе зобовязання відповідати з ним в солідарному порядку за порушення останнім умов кредитного договору.

Проте позичальник кредит повертав та проценти сплачував невчасно в звязку з чим 18 жовтня 2006 року позивачка, як поручитель, за зверненням банку самостійно та за власні кошти повністю виконала зобовязання, встановлені кредитними договором.

Враховуючи ту обставину, що до поручителя, що належним чином виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, тому ОСОБА_1 просила стягнути вказані кошти з ОСОБА_3 на свою користь.

Крім цього вказувала, що згідно додаткової угоди про встановлення ліміту овердрафту до договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки від 15 квітня 2005 року АКІБ «УкрСиббанк» також встановив ОСОБА_3 овердрафт (видав короткостроковий кредит) з максимальним розміром 3 967 грн. під 36 % річних строком на 12 місяців.

Вказані кошти були повністю використані ним в інтересах сімї, а тому у відповідача виникла заборгованість за цим договором в розмірі 4 082 грн., що також була повністю погашена позивачкою 18 жовтня 2006 року.

Вважаючи, що ОСОБА_3 внаслідок цього набув у власність майно без достатньої правової підстави, тому ОСОБА_1 просила стягнути з нього ці кошти на свою користь.

Загалом позивачка просила про стягнення коштів в розмірі 40 068,95 грн., вказуючи на те, що гроші були позичені нею в своєї матері ОСОБА_5 за договором позики від 18 жовтня 2006 року.

В подальшому за позовом останньої кошти стягнуті з неї за рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 15 лютого 2010 року.

Також просила врахувати те, що відповідач як до розлучення, так і після цього постійно запевнював ОСОБА_1 про добровільне повернення коштів ОСОБА_5, а в подальшому цей спір вирішувався в судовому порядку, а тому визнати причину пропуску позовної давності поважною та поновити її.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали.

Свої заперечення обгрунтовували тим, що заборгованість за кредитом та овердрафтом була дійсно повністю погашена позивачкою, проте за дорученням відповідача та за рахунок отриманих ним коштів за договором позики від 18 жовтня 2006 року, укладеним з ОСОБА_6

Також просили застосувати до правовідносини позовну давність, яка на день звернення ОСОБА_1 до суду спливла.

Представник третьої особи без самостійних вимог ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Оскільки матеріали справи містять всі необхідні докази про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглянути справу без участі представника третьої особи без самостійних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Встановлено, що з 28 квітня 2001 року по 10 травня 2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну доньку Ангеліну, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В період шлюбу та під час спільного проживання вони придбали у власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Житло було придбане за кошти, частково отримані за кредитним договором №86-Ф від 26 квітня 2005 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» (після перейменування ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 та оформлене на імя останнього.

Відповідно до кредитного договору банк надав йому кредитні кошти в розмірі 39 670 грн. на строк до 25 квітня 2020 року, а відповідач зобовязався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів відповідно до узгодженого сторонами графіку, а також сплачувати 17 % річних за користування ним.

В забезпечення виконання умов кредитного договору 26 квітня 2005 року його сторонами було укладено договір іпотеки, за яким позичальник передав банку в іпотеку придбану квартиру, вартістю за домовленістю сторін 39 750 грн.

Разом з тим, згідно в цей же день укладеного договору поруки ОСОБА_1 поручилася за вчасне та повне виконання зобовязань з боку позичальника, взявши на себе зобовязання відповідати з ним в солідарному порядку за порушення останнім умов кредитного договору.

Крім цього, згідно додаткової угоди про встановлення ліміту овердрафту №1 до договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки за №38363 від 15 квітня 2005 року АКІБ «УкрСиббанк» також встановив ОСОБА_3 овердрафт (видав короткостроковий кредит) з максимальним розміром 3 967 грн. під 36 % річних строком на 12 місяців.

Вказані кошти були повністю використані ним в інтересах сімї, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

18 жовтня 2006 року позивачка, як поручитель за кредитним договором №86-Ф від 26 квітня 2005 року самостійно та за власні кошти повністю виконала зобовязання, встановлені кредитним договором, сплативши банку 35 986,95 грн.

Також ОСОБА_1, не маючи жодних зобовязань перед АКІБ «УкрСиббанк» за додатковою угодою про встановлення ліміту овердрафту №1 до договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки за №38363 від 15 квітня 2005 року, повністю сплатила за власні кошти борг свого чоловіка за цим договором в розмірі 4 082 грн.

Вказані обставини знайшли своє повне підтвердження:

-рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 лютого 2010 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу та процентів за договором позики, яке має преюдиціальне значення. Під час розгляду цієї справи судом було встановлено, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 виникли відносини позики на підставі договору від 18 жовтня 2006 року. Зокрема остання позичила у ОСОБА_5 для особистих потреб кошти в розмірі 40 000 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором в якому вона була поручителем (а.с. 31-32);

-копіями квитанцій від 18 жовтня 2006 року про сплату ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» коштів в загальному розмірі 40 068 грн. (а.с. 26, 28);

-копією довідки ПАТ «УкрСиббанк» від 01 вересня 2010 року про повне погашення боргу за кредитним договором №86-Ф від 26 квітня 2005 року та додатковою угодою про встановлення ліміту овердрафту №1 до договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки за №38363 від 15 квітня 2005 року (а.с. 38);

-копією довідки АКІБ «УкрСиббанк» від 18 жовтня 2006 року про повне погашення боргу за кредитним договором №86-Ф від 26 квітня 2005 року з зазначенням того, що платіж за договором в розмірі 35 986,95 грн. був внесений саме ОСОБА_1 (а.с. 27);

-копіями витягів про виключення відомостей про обтяження придбаної сторонами за кредитні кошти квартири, як предмета іпотеки, з відповідних реєстрів (а.с. 29-30);

-наявністю в позивачки, як поручителя, що повністю виконала зобовязання, оригіналів документів, які підтверджують обовязок боржника.

Водночас суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що заборгованість за кредитом та овердрафтом була повністю погашена позивачкою за його дорученням та за рахунок отриманих ним коштів за договором позики від 18 жовтня 2006 року, укладеним з ОСОБА_6

Зокрема ОСОБА_3 не довів належними доказами факт передачі отриманих ним за договором позики коштів своїй дружині, а також використання останньою саме цих коштів для погашення боргу за кредитом, хоча обовязок по доведенню цих обставин в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України покладався саме на нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З п.п. 2.3, 2.4 договору поруки та відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України вбачається те, що після виконання поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обовязок боржника.

До поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином до ОСОБА_1, як поручителя що виконала зобовязання, забезпечене порукою, перейшли всі права кредитора за кредитним договором №86-Ф від 26 квітня 2005 року.

А згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином у ОСОБА_3, як особи, яка безпідставно позбулася зобовязань за додатковою угодою про встановлення ліміту овердрафту №1 до договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки за №38363 від 15 квітня 2005 року за рахунок їх виконання іншою особою, яка не мала таких зобовязань ні перед відповідачем, ні перед банком, перейшов обовязок по відшкодуванню таких витрат, понесених ОСОБА_1

Проте при вирішенні питання про розмір відшкодування суд враховує наступні обставини.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами те, що за рахунок коштів, отриманих ОСОБА_3 за кредитним договором №86-Ф від 26 квітня 2005 року, сторонами було придбано в спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1.

Вказані обставини додатково підтверджуються рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 березня 2010 року (а.с. 47-48).

Цим же рішенням за ОСОБА_1 визнано право власності на ? частку житла.

Кошти, отримані відповідачем за додатковою угодою про встановлення ліміту овердрафту №1 до договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки за №38363 від 15 квітня 2005 року також були використані в інтересах сімї, що ними не заперечувалося.

Таким чином обидва договори були вчинені в інтересах сімї.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 61, ч. 4 ст. 65 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності часток подружжя в спільному майні.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сімї.

Тобто розподілу між подружжям підлягає не тільки майно, а й борги подружжя.

За такого, враховуючи те, що сторони набувши в період шлюбу у власність майно, одночасно набули й певні зобовязання, які були виконані лише одним з подружжя за рахунок власних коштів, а тому така особа має право на відшкодування половини потрачених нею коштів.

Що стосується вимог сторони відповідача про необхідність застосування позовної давності, то суд виходить з положень ст. 261 ЦК України, згідно якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Як вбачається з пояснень осіб, що беруть участь в справі, а також письмових доказів, сторони до листопада 2008 року проживали однією сімєю та знаходилися в нормальних подружніх відносинах, а тому суд погоджується з тим, що в позивачки не було підстав сумніватися в добровільному виконанні відповідачем своїх зобовязань.

Таким чином вказаний трирічний строк розпочався саме в жовтні 2008 року та до дня звернення ОСОБА_1 з позовом до суду не сплив.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь позивачки відповідно до розміру задоволених вимог також підлягають стягненню половина понесених нею судових витрат.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про стягнення грошових коштів, оплачених за договором поруки та безпідставно отриманих коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти, оплачені за договором поруки в розмірі 17 993 (сімнадцять тисяч девятсот девяносто три) гривні 48 копійок, а також 2 041 (дві тисячі сорок одну) гривню в якості повернення безпідставно отриманих коштів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 260 (двісті шістдесят) гривень 34 копійки судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Вуїв О.В.