Центральний районний суд м. Миколаєва
справа № 2-5 -960/10
Центральний районний суд м. Миколаєва
04 березня 2010 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В., при секретарі Яценко Л.В. з участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до кредитної спілки «Флагман» про стягнення суми депозиту, відсотків, штрафних санкцій та немайнової шкоди,
14 січня 2010 року позивачем надані уточнення до позовної заяви в яких просив суд стягнути з відповідача відсотки за договором від 09 грудня 2008 року в розмірі 279 грн. 00 коп., 7,5 % неустойки за прострочення виконання зобов'язання на суму 1312 грн. у період з 28.10.09 по 14.01.10 р., відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. 00 коп. Одночасно позивач просив про стягнення 3% річних за весь час прострочення виконання зобов'язання, котрі вирахувати на час ухвалення судового рішення.
В обгрунтування вимог щодо моральної шкоди позивач посилалася на те, що моральна шкода складається з моральних страждань заподіяних з наступного, а саме: невиконання відповідачем своїх зобов'язань, які зазначені у вищезазначених договорах укладених між сторонами, котрі призвели до додаткових непередбачених витрат, у тривалості процедури щодо повернення грошових коштів, також враховуючі свій похилий вік, захворювання, для лікування якого потрібно стаціонарне лікування та хірургічне втручання, та його загострення у зв'язку з додатковими хвилюваннями, втрати часу та неможливістю одержання своєчасного належного лікування через відсутність грошових коштів.
В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав.
Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки відповідача суду не відомі.
За загоди позивача та відповідно ч. 4 ст. 196 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦАК України на підставі наявних в ній даних та доказів.
Заслухавши пояснення позивача, вивчивши надані сторонами докази, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
03 листопада 2008 року між сторонами укладений додатковий договір № 1 до депозитного договору № 9985 від 28 жовтня 2008 року, згідно умов якого позивач здійснив до вкладення до основної суми внеску у розмірі 3500 грн.
Відповідно до додаткового договору № 2 до договору по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 9985 від 28.10.2008 року плата за користування внеском (вкладом) підвищена до 25 % річних від суми внеску.
Як свідчать матеріали справи, позивач 28 вересня 2009 року письмово повідомив відповідача про намір отримати внесок з відсотками у відповідності до договору від 28.10.2009 року та додаткового договору № 1 від 03.11.2008 року.
Відповідно до частини 1 статті 1058 Цивільного кодексу (далі ЦК) України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (спілка), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Частиною 2 статті 1060 ЦК України закріплено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк (інша кредитно-фінансова установа) зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Вищевказані норми законодавства знайшли своє відображення і в Договорі по залученню внеску, в пунктах 3.1.1, 3.3.3, 3.3.4 якими закріплено обов'язок ОСОБА_2 повернути вкладнику суми внеску та проценти у розмірі встановленому договором.
В порушення Договору по залученню внеску (вкладу) Відповідач свої зобов'язання не виконав та не повернув позивачу суму вкладу на першу її вимогу.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно п. 1.4 договору по залученню внеску вкладу члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 9985 від 28.10.2008 року та додаткових договорів від 03.11.2008 року, від 29.12.2008 року за період дії основного договору та додаткового договору № 1 від 03.11.2008 року на користь позивача ОСОБА_2 за користування грошовим внеском у період з 28.10.2008 року по 28.10.2009 рік повинна сплатити відсотки у розмірі 25 %.
Однак, як вбачається з пояснень позивача ОСОБА_2 сплату відсотків за користування грошовим внеском припинила 09.08.2009 року.
Також згідно п. 1.4 договору від 09.12.2008 року та додаткового договору № 1 від 29 грудня 2009 року плата за користування внеском складає 26% річних від суми внеску за перші дванадцять місяців строку дії внеску. В останній тринадцятий місяць строку дії внеску проценти зростають на 6,5 % річних від суми внеску.
Що стосується вимог позивача про стягнення зі ОСОБА_2 7,5% неустойки то суд вважає, що в цій частині вимог слід відмовити, оскільки п. 4.1 договорів від
28.10.2008року та 09.12.2008 року встановлено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, згідно діючого законодавства України.
Приписи ст. 625 ЦК України встановлюють, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 % річних за прострочення виконання зобов'язання за договором від 28.10.2008 року у період З
Сума, яка підлягає стягненню з відповідача із розрахунку 3% річних за прострочення виконання зобов'язання за договором від 09.12.2008 року у період з 10.01.2009 року по день винесення рішення складає ((2500+286 грн. 26 коп.)*(3 %)/365)*54 дні = 12 грн. 36 коп.
Щодо стягнення немайнової шкоди, норми Закону України «Про захист прав споживачів» встановлюють, що вона відшкодовується споживачу лише у разі спричинення шкоди його життю або здоров'ю з вини відповідача, доказів на підтвердження чого позивач суду не надав.
Судом встановлено, що правовідносини сторін носять договірний характер, тобто регулюються положеннями укладеного між ними договору в частині, що не суперечить діючому законодавству України, а умови договору не передбачаютьвідповідальність за заподіяння моральної шкоди за невиконання чи неналежне виконання умов договору.
Також правовідносини за договором вкладу (внеску) регулюються параграфом 3 глави 71 Цивільного кодексу України, статтями якого не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов'язання відповідачем та умов договору вкладу.
За такого, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.
На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ГУ ДКУ у Миколаївській області витрати на інформаційно-технічний розгляд справи у сумі 120 грн. 00 коп. та на користь держави судові витрати у сумі грн. 214 грн. 49 коп.
Керуючись ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,218, ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до кредитної спілки «Флагман» про стягнення суми депозиту з відсотками - задовольнити частково.
Стягнути з кредитної спілки «Флагман» на користь ГУ ДКУ у Миколаївській області витрати на інформаційно-технічний розгляд справи у сумі 120 грн. 00 коп. та на користь держави судові витрати у сумі грн. 214 грн. 49 коп.
В іншій частині задоволення вимог - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Центрального районного суду м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви з надісланням особою, яка її подає, копії апеляції до апеляційної інстанції.

Суддя О. В. Батченко