22.12.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-9595 Головуючий в І інстанції
Категорія 52 Доповідач Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2010 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Херсонської області у складі :

головуючого Колісниченка А.Г.

суддів Капітан І.А.,

ОСОБА_2,

при секретарі Валігурській Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу за апеляційною скаргою комунального закладу «Високопільська центральна районна лікарня» на заочне рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 20.09.2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до комунального закладу «Високопільська центральна районна лікарня», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 20.09.2010 року позов ОСОБА_3 задоволено. Накази головного лікаря Високопільської центральної районної лікарні № 135 від 28.11.2006 року, № 138 від 09.12.2006 року, № 333 від 28.11.2006 року, № 353 від 12.12.2006 року визнано незаконними та скасовано. ОСОБА_3 поновлено на посаді комірника КЗ «Високопільська ЦРЛ». З відповідача на користь позивачки стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.12.2006 року у сумі 16875 без утримання прибуткового податку та інших обовязкових платежів. Також стягнуто 359 грн. в рахунок заборгованої заробітної плати, 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 500 грн. в рахунок витрат на правову допомогу.

КЗ «Високопільська ЦРЛ» у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухваленого рішення просить його скасувати та ухвалити по справі нове про відмову позивачці у задоволенні її вимог.

Представник апелянта, та третя особа ОСОБА_4, у судовому засіданні, на задоволенні апеляційної скарги наполягали посилаючись на те, що судом неповно встановлено обставини справи та неправильно оцінено докази. Окрім того, суд не звернув уваги на пропуск позивачкою строку звернення до суду.

Позивачка та її представник, у судовому засіданні, проти задоволення скарги заперечував, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, що з'явились до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у визначених законом межах, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Судом першої інстанції встановлено, що з квітня 2003 року позивачка працювала комірником у КЗ «Високопільська центральна районна лікарня». Наказом головного лікаря № 135 від 28.11.2006 року ОСОБА_3 зобовязано погасити нестачу за результатами інвентаризації матеріальних цінностей, наказом № 138 від 09.12.2006 року позивачку знову зобовязано добровільно погасити нестачу товарно-матеріальних цінностей, наказом № 353 від 16.12.2006 року ОСОБА_3 звільнено з роботи у звязку із систематичним невиконанням функціональних обовязків без поважних причин на підставі п.3 ст.40 КЗпП України. Також прийнято рішення про відшкодування позивачкою нестачі у розмірі 303 грн. 05 коп.(а.с.60-62). Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 раніше вже звільнялась з роботи за ініціативою адміністрації лікарні і рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 18.04.2006 року поновлювалась на роботі(а.с.37-38). Окрім того, судом першої інстанції, на підставі належно досліджених доказів встановлено, що відповідачем, з дня поновлення ОСОБА_3 на роботі, штучно були створені неналежні умови праці та перешкоджання у належному виконанні позивачкою посадових обовязків. Зокрема про це свідчать доповідні та заяви, подані ОСОБА_3 у період з 24.05.2006 року по 09.12.2006 року на ім'я головного лікаря Високопільської ЦРЛ, головного санітарного лікаря Високопільського району та головного санлікаря Херсонської області та прокурора району з вимогами усунути їй перешкоди у доступі до складських приміщень для здійснення належного виконання покладених на неї посадових обовязків(а.с.39-51). Окрім того, створені адміністрацією лікарні комісії з перевірки зберігання матеріальних цінностей здійснювали перевірки з порушенням вимог чинного законодавства, яке регулює дані питання. Вказані докази відповідачем у порядку, визначеному цивільно-процесуальним законодавством не спростовано.

Колегія суддів вважає, що обставини справи встановлені судом першої інстанції повно та правильно,докази надані сторонами в обґрунтування позовних вимог та на їх заперечення оцінені судом у відповідності із вимогами ст.212 ЦПК України. До спірних правовідносин застосовані належні норми матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає правильним та погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та їх задоволення.

Доводи апелянта щодо неповного встановлення обставини справи, колегією суддів перевірені та до уваги не беруться з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи відповідач недобросовісно використовував надані йому процесуальним законом права, та неналежним чином виконував процесуальні обовязки. Зокрема, представник відповідача без поважних причин неодноразово не з'являвся до судового засідання, ігноруючи законні вимоги суду щодо надання доказів по справі. У звязку із цим керівника закладу було притягнуто до адміністративної відповідальності за неповагу до суду, постанова суду керівником не оскаржена і є чинною. Звернувшись до апеляційного суду зі скаргою на рішення, відповідач також не навів переконливих доводів та не надав доказів, які б заперечували чи спростовували б висновки суду.

Доводи представника апелянта, висловлені ним у судовому засіданні щодо пропуску позивачкою строку звернення до суду, який передбачено ст.233 КЗпП України до уваги колегією суддів братись не можуть, оскільки вони виходять за межі доводів, висловлених в апеляційній скарзі. Окрім того, відповідно до п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити1) найменування суду, до якого подається заява;2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;3) зміст позовних вимог;4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;7) перелік документів, що додаються до заяви. Як вбачається із тексту позовної заяви, поданої ОСОБА_3 15.01.2007 року після зазначення найменування учасників процесу нею було зазначено зміст позовних вимог, а саме нею ставилось питання про поновлення на посаді комірника Високопільської ЦРЛ,виплата заробітної плати і розрахункових та відшкодування моральної шкоди (а.с.1). Згодом, 22.06.2010 року ОСОБА_3 було змінено та доповнено предмет позову (а.с.72). Наведене, не дає підстав для висновку про пропуск позивачкою строку звернення до суду, передбаченого ст.233 КЗпП України.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляції.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу комунального закладу «Високопільська центральна районна лікарня» відхилити, а заочне рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 20.09.2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу її проголошення, і з наступного за цим дня може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий Колісниченко А.Г.

судді Капітан І.А.

ОСОБА_2