Справа № 2-1676/10
РІШЕННЯ

іменем України

"13" грудня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Серебрякової Т.В.,

при секретарі судового засідання Фінько О.П.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Вознесенської міської Ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держкомзему у місті Вознесенськ Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2010 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку.

В позовній заяві зазначено, що відповідно до договору купівлі - продажу від 01 жовтня 2009 p., визнаним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 грудня 2009 р. дійсним, позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1

За даним будинком для його обслуговування закріплена земельна ділянка, розміром 0, 0745 га, але остання не може належним чином оформити право власності на обумовлену земельну ділянку, оскільки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від ЗО квітня 2009 р. її власниками вказані ОСОБА_6. який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 p., ОСОБА_3 і ОСОБА_7.

Посилаючись на те, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, позивачка просила позов задовольнити.

В подальшому позивачка надала уточнений позов з додатковою вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, що підтверджує право власності щодо спірної земельної ділянки містить неточності в написанні прізвища одного із співвласників майна - ОСОБА_7, що не відповідає дійсності.

Разом з тим, оскільки співвласник обумовленої земельної ділянки не бажає звертатися до суду з відповідним позовом та адміністративним шляхом внесення виправлень неможливе, в той час як матеріали справи містять достатньо доказів про власників земельної ділянки, позивачка ОСОБА_1 просила про встановлення в судовому порядку факту належності ОСОБА_4 Державного акту на право власності на земельну ділянку від ЗО квітня 2009 p., що посвідчує право власності на земельну ділянку, площею 0,0745 га, розташовану по АДРЕСА_1 в якому помилково записано прізвище відповідачки, яке було у неї до укладення шлюбу. Інші вимоги позивачка залишила незмінними.

Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 серпня 2010 р. до участі по справі в якості третьої особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено відділ Держкомзему у місті Вознесенськ Миколаївської області.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2010 р. до участі у справі в якості співвідповідача залучено Вознесенську міську Раду Миколаївської області.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. При цьому, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача - Вознесенської міської Ради Миколаївської області, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідачка ОСОБА_4 надіслала на адресу суду письмову заяву від 29 листопада 2010 p., відповідно до якої позовні вимоги визнала та просила розглянути справу у її відсутність.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділу Держкомзему у місті Вознесенськ Миколаївської області, в судове засідання не з'явився, про часі місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Так, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 грудня 2009 р. визнаний дійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_1 укладений 01 жовтня 2009 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 ОСОБА_4 За позивачкою ОСОБА_1 також визнано право власності на вищевказаний будинок.

ЗО грудня 2008 р. рішенням Вознесенської міської Ради Миколаївської області за №14 „Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок для обслуговування жилих будинків господарських будівель і споруд" було передано у спільну часткову власність ОСОБА_3 ОСОБА_7, ОСОБА_6, земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 0,07450 га для обслуговування їх житлово*: будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі зазначеного рішення Вознесенської міської Ради Миколаївської обласг співвласники будинку отримали Державний акт на право власності на земельну ділянк- посвідчував їх право власності на обумовлену земельну ділянку. Разом з вищевказаному правовстановлюючому документі на земельну ділянку була допущена rov. а в написанні прізвища одного із співвласників, а саме: замість прізвища „ОСОБА_4" (зміна п: :=. з ОСОБА_7 на ОСОБА_4 відбулася на підставі свідоцтва про шлюб), помилково прізвище „ОСОБА_6".

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановге належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батьков народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батько= місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або

Разом з тим, факт належності вказаного правовстановлюючого і:- ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні відповідно :-.-:=-.- і судовому засіданні доказів:

копії свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_2, виданого 21 лютого реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницько " :=.<:=/>:--:: управління юстиції, відповідно до якої ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_5 уклала шлюб з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, шлюб зареєстрований 21 лютого 2009 p., актовий запис №232:

довідки СГІРФО Центрального РВ ММУ УМВС України в Mworaisck- оогзсті е: 09 листопада 2010 р. №16/18037, відповідно до якої НОМЕР_1 Центральна РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 12 червня 2009 р. на ім'я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7, був виданий замість паспорту НОМЕР_3 Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 10 серпня 2009 р. у зв'язку зі зміною прізвища „ОСОБА_6" на прізвище „ОСОБА_4";

- копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 червня 2001 р. Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, відповідно до якого ОСОБА_7., ІНФОРМАЦІЯ_1, успадкувала 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 р. Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для позивачки ОСОБА_1 правове значення, а такий факт не може бути встановлений в іншому (зокрема адміністративному) порядку, так як відповідно до п.2.9 Інструкції „Про порядок затвердження, складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі", затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 р. №43 виправлення у правовстановлюючому документі не допускаються, суд приходить до висновку, що заява в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивачки ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на земельну ділянку, суд виходить з наступного.

Згідно відповіді Вознесенського районного відділу Миколаївської регіональної філії Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" №05-04/70 від 13 вересня 2010 р., право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_10, та відповідачами ОСОБА_8 і ОСОБА_3

З копії свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_4 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 р. в місті Миколаїв Миколаївська область помер ОСОБА_10.

З довідок Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №929/01-14 від 21 серпня 2010 р., Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №901/01-14 від 15 вересня 2010 р., П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори №1586/01-14 від 12 жовтня 2010 р., а також відповідей приватних нотаріусів, судом встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 р. не заводилась. З заявами про прийняття спадщини та/або відмову від спадщини ніхто не звертався.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі.

Ст.55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь - які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Відповідно до чинної на час укладення правочину редакції ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Аналогічне правило викладене й в чинній редакції ст.120 ЗК України та п.п. «ґ» п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою №2 від 19 березня 2010 року).

Згідно зазначеної постанови до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК України, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. № 997-V - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового

призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 на законних підставах набула права , власності на вищевказану земельну ділянку.

Ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу, а тому обраний позивачкою спосіб захисту цивільного права шляхом визнання за нею права власності на земельну ділянку є вірним і може бути застосований судом. Такий же спосіб захисту права власності на землю передбачає й п."а" ч.З ст.152 Земельного Кодексу України, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст.88 ЦПК України судовий збір та витрати з інформаційно - технічного забезпечення судового процесу, пов'язаних з розглядом цивільної справи, сплачено при подачі позовів до суду.

Керуючись ст. ст. 10,11,209, 212,213,214,215,218,224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Вознесенської міської Ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держкомзему у місті Вознесенськ Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Миколаїв, правовстановлюючого документу - Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого ЗО квітня 2009 р. Вознесенською міською Радою Миколаївської області на підставі рішення Вознесенської міської Ради Миколаївської області за №14 від 30 грудня 2008 р. і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №96.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою міста Вознесенськ Миколаївської області, право власності на земельну ділянку, площею 0,0745 га, розташованої на території Вознесенської міської Ради Миколаївської області, яка була передана для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від ЗО квітня 2009 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №96, виданого на підставі рішення Вознесенської міської Ради Миколаївської області від ЗО грудня 2008 р. за №14 „Про передачу безоплатно у власність земельних ділянок для обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя