Справа №2-90/10 30.08.2010 30.08.2010 30.08.2010
Справа № 22ц-5458/10 Головуючий у 1-й інстанції Маржина Т.В.
Категорія 34 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

30 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання Голубкіній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення

Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 квітня 2010 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 і ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, а потім й до ОСОБА_2 про стягнення з них в солідарному порядку 99169 грн. вартості напівпричепу самоскид «BENALU 33 CN» з реєстраційним номером ВЕ 7344 ХХ (далі причеп), яким на підставі довіреностей вони володіли, а потім знищили.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 квітня 2010 року позов задоволено частково. З ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто 99169 грн. майнової шкоди, 45 грн. 50 коп. судових витрат, та в дохід держави 1526 грн. 50 коп. судового збору і 83 грн. втрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду, а справу повернути на новий розгляд. На його думку суд не врахував, що він лише працював у ОСОБА_4 і пошкодив причеп під час роботи. Розпорядився пошкодженим причепом ОСОБА_4, у звязку з чим, він (апелянт) не повинен нести матеріально правову відповідальність перед позивачкою.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відшкодування вартості причепу ОСОБА_2, суд виходив з того, що майнова шкода завдана саме ним.

Проте з висновками суду погодитися не можна.

З матеріалів справив вбачається, що фактично між позивачкою та ОСОБА_4 існував договір оренди причепу, яким останній користувався на підставі довіреності виданої йому ОСОБА_3 31 серпня 2007 року. За домовленістю сторін, ОСОБА_4 за експлуатацію причепу повинен був сплачувати позивачці 2500 грн. щомісячно.

В свою чергу ОСОБА_4 передав причеп та автомобіль, що знаходився в його користуванні ОСОБА_2 для роботи. 15 серпня 2008 року, в процесі експлуатації, причеп пошкоджено ОСОБА_2

Після цього, за розпорядженням ОСОБА_4 причеп був переданий на ремонт в іншу державу, але як такий, що не підлягає ремонту був знищений. 3 липня 2009 року позивачка скасувала довіреність, що давала право користування ОСОБА_4 причепом. Але той причеп не повернув у звязку зі знищенням майна.

З викладеного вбачається, що відповідальним за збереження напівпричепу сторони у справі визначили ОСОБА_4, з яким позивачка перебувала у договірних відносинах з приводу експлуатації транспортного засобу, і який повинен був повернути їй причеп, а після його знищення виплатити вартість майна.

Оскільки ОСОБА_4 взятих на себе обовязків не виконав, то в силу ст.ст.509, 526 , 779 ЦК України повинен відшкодувати позивачці вартість причепу.

Таки висновки колегії суддів, та факт прийняття ОСОБА_5 на себе обовязку відшкодувати позивачці вартість причепу підтверджуються доказами по справі, а саме довіреністю на користування причепом, яка видана позивачкою ОСОБА_4, розписками про отримання уповноваженою власником причепа особою від ОСОБА_4 2700 доларів США, що є еквівалентом 20790 грн., в рахунок відшкодування шкоди ( а.с. 125), розпискою ОСОБА_2 від 1 грудня 2008 року про борг перед ОСОБА_4 (а.с. 128).

Сама по собі довіреність позивачки, яка була видана ОСОБА_2 та надавала йому право користуватися причепом, не свідчить про наявність майнових відносин стосовно причепу безпосередньо між вказаними особами.

Вартість причепу складає 19959 грн. На виконання зобовязання ОСОБА_4 відшкодував у 2009 році 2070 грн. Тому залишилися невідшкодованими 99169 грн.

За викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, про часткове задоволення позову. Невідшкодовану вартість причепу, як майнову шкоду, на користь позивачки необхідно стягнути з ОСОБА_4 З нього у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України необхідно стягнути й судові витрати як на користь позивачки, так і недоплачені при подачі позову судові витрати у дохід держави.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 9 квітня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 99169 грн. (девяносто девять тисяч сто шістдесят девять грн.) майнової шкоди у вигляді вартості напівпричепу самоскид «BENALU 33 CN» з реєстраційним номером ВЕ 7344 ХХ, та 45 грн. 50 коп. судових витрат, і в дохід держави 1057 грн. 67 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: