Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-1201/2010р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:
головуючого-судді Ходасевича О.В.,
при секретарі Ребізант Ю.В.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2009 року, суд
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2009 року.
В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу від 09.10.2009 р., квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_4 не усвідомлював значення своїх дій, внаслідок чого просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 09.10.2009р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2946.
В судовому засіданні представник позивача, заявлені вимоги позивача підтримав в повному обсязі, та посилаючись на ті самі підстави просив їх задовольнити.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив (а.с.37). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2009 року підлягає задоволенню з наступних підстав:
В судовому засіданні встановлено, що 09.10.2009 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с.17-20).
Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 14 червня 2010 року заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недієздатним задоволено.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає: АДРЕСА_3 визнано недієздатним.

Встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначено опікуном його сина ОСОБА_1.

З мотивувальної частини зазначеного рішення вбачається, що відповідно до акту амбулаторної додаткової судово-психіатричної експертизи №492 від 13.05.2010 року ОСОБА_2 за своїм психічним станом в період з 08.10.2009 р. (момент укладення шлюбу з ОСОБА_6 та укладання договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2009 р.) виявив ознаки стійкого хронічного психічного розладу: Органічного ураження головного мозку з вираженим інтелектуально-мністичним зниженням і стійким параноїдальним синдромом (МКБ-10; F 02.81). За своїм психічним станом в дані періоди часу ОСОБА_2 не міг розуміти значення своїх дій та керуватися ними (а.с.171,172).

За вимогами ст. 61 ч.3, 4 ЦПК України - … обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; та постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за своїм психічним станом в період з 08.10.2009 р. (момент укладення шлюбу з ОСОБА_6 та укладання договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2009 р.) виявив ознаки стійкого хронічного психічного розладу: Органічного ураження головного мозку з вираженим інтелектуально-мністичним зниженням і стійким параноїдальним синдромом (МКБ -10; F 02.81). За своїм психічним станом в дані періоди часу ОСОБА_2 не міг розуміти значення своїх дій та керуватися ними.

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочини можуть бути односторонніми та дво- або багатосторонніми (договори), згідно cт.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою cт. 203 ЦК України, а саме - зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно cт.225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли немає законних підстав для визнання громадянина недієздатним, однак є дані про те, що в момент укладення угоди він перебував у такому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння та ін.).

Таким чином суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2009 року підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 період укладення і підписання договору купівлі-продажу квартири за своїм психічним станом не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 215, 225 ЦК України, Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2009 року задовольнити.

Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 від 09.10.2009 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2943 визнати недійсним.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати: судовий збір в розмірі 1442 (одна тисяча чотириста сорок дві) грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн., а всього 1562 (одна тисяча пятсот шістдесят дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПУ України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Ходасевич