Справа № 2-734/10
29 жовтня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області
головуючого судді Денисюка П.Д.,
при секретарі Якимовій В.В.,
з участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що ухилялася від виконання покладених на неї обовязків щодо утримання спадкодавця та усунення від спадщини,
Позивач ОСОБА_1, звернувшись до суду з позовом, просить визнати ОСОБА_3 таким, що злісно ухилявся від виконання покладених на нього в силу закону обовязків щодо утримання його батька спадкодавця ОСОБА_4 та усунути його від спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_4 В обґрунтування позовних вимог вказує, що 01 квітня 2002 року помер її чоловік та батько відповідача ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частини квартири за адресою АДРЕСА_1. Вказує, що вони з відповідачем, як спадкоємці першої черги подали заяву про прийняття спадщини. Однак, вважає, що оскільки відповідач ухилявся від утримання свого непрацездатного та тяжко хворого батька, то його слід усунути від спадщини.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити, а також стягнути з відповідача судові витрати. Крім того позивач пояснила, що її чоловік ОСОБА_4 тривалий час хворів на тяжку хворобу, лікувався у різних медичних закладах м. Рівне, на день смерті за віком та станом здоровя потребував догляду та допомоги по утриманню, а тому весь догляд за чоловіком, всі витрати на його лікування та утримання несла вона. Відповідач ОСОБА_3 постійно проживав та проживає в Республіці Молдова, долею батька він не цікавився, ніяких стосунків з ним не підтримував, навіть не прибув на його поховання.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала суду, що вона є сусідкою позивачки та померлого ОСОБА_4 Зазначила, що він тривалий час хворів, весь догляд за хворим та витрати по утриманню несла позивач ОСОБА_1 Його син стосунків з батьком не підтримував та не прибув на його поховання.
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дали аналогічні показання.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити з наступних підстав.
Згідно ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №113554 від 02 квітня 2002 року, ОСОБА_4 помер 01 квітня 2002 року, у звязку з чим Другою Рівненською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №877.
Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з частини квартири №100, яка знаходиться в м. Рівне по вул. Д.Галицького, 12 а, грошових вкладів з нарахованими відсотками та компенсаціями, цінних паперів.
Спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого ОСОБА_1 та син померлого ОСОБА_3, а тому вони подали до Другої Рівненської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак спадщину в нотаріальному порядку не оформили.
Як убачається з пояснень позивача ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_8, який є сином спадкодавця, постійно проживав та проживає в Республіці Молдова, долею батька він не цікавився, ніяких стосунків з ним не підтримував, навіть не прибув на його поховання, тобто всіляко ухилявся від утримання свого непрацездатного та тяжко хворого батька, а тому вважає, що його слід усунути від спадщини.
Відповідно до довідки, виданої поліклінікою №1 Центральної міської лікарні Рівненського міськвиконкому, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на «Д» обліку в ендокринолога з 27 січня 1992 року до 01 квітня 2002 року з діагнозом цукровий діабет, середня форма важкості.
Згідно приєднаних до матеріалів справи епікризів Рівненської обласної клінічної лікарні, з 21 квітня 1998 року до 12 травня 1998 року ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом варикозна хвороба правої кінцівки, цукровий діабет важка форма в стадії декомпенсації, нефросклероз, з 29 травня 2001 року до 01 червня 2001 року з діагнозом хронічних холецистопанкреатит, стадія загострення, з 16 листопада 2001 року до 10 грудня 2001 року - з діагнозом інфаркт міокарда, з 27 лютого 2002 року до 11 березня 2002 року - з діагнозом цироз печінки.
Таким чином, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 тривалий час хворів на тяжку хворобу - цукровий діабет, у звязку з чим перебував у безпорадному стані та потребував допомоги. Однак, його син ОСОБА_10 у порушення ст.ст.202, 203 СК України ухилявся від утримання свого непрацездатного та тяжко хворого батька.
Факт ухилення відповідачем від надання допомоги спадкодавцеві підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які вказали, що ОСОБА_4 тривалий час хворів, весь догляд за хворим та витрати по утриманню несла позивач ОСОБА_1 Його син стосунків з батьком не підтримував, навіть не прибув на його поховання.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідача ОСОБА_3 слід визнати таким, що злісно ухилявся від виконання покладених на нього в силу закону обовязків щодо утримання його батька спадкодавця ОСОБА_4 та усунути його від спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_4
Керуючись ст.ст.202, 203 СК України, ст.1224 ЦК України, ст.ст.76, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_3 таким, що злісно ухилявся від виконання покладених на нього в силу закону обовязків щодо утримання його батька спадкодавця ОСОБА_4.
Усунути ОСОБА_3 від спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_4 - 01 квітня 2002 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7 (сім) гривень 50 копійок в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Стягнути з ОСОБА_3 51 (пятдесят одну) гривню державного мита в місцевий бюджет м. Рівне.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, а саме після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий