Справа № 2-5325/2010 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

07.10.2010 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва, в складі: головуючого судді Костюченко Г.С., при секретарі Ордановій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, визнання договору дійсним, визначення часток в праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2010 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, визнання договору дійсним, визначення часток в праві спільної сумісної власності. Свої вимоги мотивувала тим, що 03.01.2005 р. помер її батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частки АДРЕСА_1. Вказана квартира належала ОСОБА_3 та позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.1998 р., зареєстрованого Універсальною товарною біржею «Нерухомість Н». Частки співвласників у вказаному договорі не були визначені. Таким чином позивачка не має можливості розпоряджатися спадковим майном, оскільки при звернені до нотконтори їй було рекомендовано звернутися до суду в звязку з тим, що на теперішній час неможливо нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу та виділити частки в спільній сумісній власності, оскільки один із співвласників, ОСОБА_3, помер.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу АДРЕСА_2 дійсним; визначити частки в спільній сумісній власності у АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 та за нею по ? частині за кожним; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частку АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3.

Позивачка в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом належним чином, від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі: представник ММР в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, посилаючись на розсуд суду; ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник Універсальної товарної біржі «Нерухомість-Н» в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника ММР, суд встановив наступне.

17.08.1982 р. народилась ОСОБА_4. Батьком в Свідоцтві про народження зазначений ОСОБА_3.

31.08.1998 р. на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_3, ОСОБА_4 з іншої сторони.

01.10.1999 р. ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 Прізвище ОСОБА_4 після одруження ОСОБА_5.

03.01.2005 р. ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_4. Єдиною спадкоємицею за законом є ОСОБА_1

Відповідно до Довідки КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» права власності на АДРЕСА_5 зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до Довідки ЖБК «Райдуга» від 27.09.2010 р. за № 387 ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 23.10.1998 р. і по теперішній час.

Позивачка звернулася до нотконтори з заявою для прийняття спадщини, проте нотаріус видати Свідоцтво про право на спадок не може, оскільки договір купівлі-продажу спірного майна оформлений неналежним чином, а саме зареєстрований на товарній біржі і не посвідчений нотаріально, крім того частки у спільній сумісній власності покупців не визначені. Згідно з Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.09.2010 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3

Претензій сторони угоди один до одного не мали та не мають, всі умови договору купівлі-продажу виконані, покупці передали відповідачці обумовлену угодою суму, відповідачка передала покупцям квартиру у власність, угода була зареєстрована в КП «ММБТІ», проте продавець (відповідачка) відмовилась від нотаріального посвідчення угоди.

Згідно ч.2 ст. 220 Цивільного Кодексу України (ч.2 ст. 48 ЦК України в ред. 1963 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі визнати угоду дійсною.

Таким чином є усі законні підстави визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду.

Оскільки власники в рівних частках користувалися, володіли сумісним майном, суд вважає необхідним визначити, що частки власників є рівними і складають по ? частині за кожним.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 48 ЦК України (ред. 1963) ст.ст. 220, 370, 392 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 14, 60, 62, 212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6, укладений між ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_3, ОСОБА_3 (після укладення шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_6 з іншої сторони, зареєстрований 31.08.1998 р. на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» за № 75 - дійсним.

Визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_6 є рівними і складають по 1/2 частині (частка кожного).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 03.01.2005 р.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: