Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
Справа №2-2081/2010р.
УХВАЛА

17 травня 2010р. м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участю стягувача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську заяву ОСОБА_1 про повторне виселення ОСОБА_2, заінтересована особа відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у січні 2010 року звернулася до суду з заявою про повторне виселення ОСОБА_2 з АДРЕСА_1, посилаючись на те, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.11.2005 року було задоволено її позов про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселення ОСОБА_2 з квартири без надання іншого жилого приміщення. 07.02.2006р. вона отримала виконавчий лист, який був пред'явлений до виконання. Відділ державної виконавчої служби 26.11.2007 року повністю виконав рішення суду, виселив ОСОБА_2 з квартири, про що виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним фактичним виконання. Однак у грудні 2007 року ОСОБА_2 знов вселився у спірну квартиру, де і проживає до цього часу. З приводу його незаконного вселення вона зверталася до органів внутрішніх справ з заявою про порушення відносно ОСОБА_2 кримінальної справи. Але їй було відмовлено у цьому. Посилаючись на ч.8 ст.79 ЗУ «Про виконавче провадження, якою передбачена можливість повторного виселення особи, яка була примусово виселена і самостійно знов вселилася у в приміщення, на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Просить винести ухвалу про повторне виселення ОСОБА_2 зі спірної квартири.

Заявник свою заяву підтримала. Суду додатково пояснила, що загальний строк для пред'явлення виконавчого листа ще не закінчився, оскільки постановою державного виконавця виконавче провадження зупинялося і було відновлено тільки у листопаді 2007р. Того ж місяця були проведені виконавчі дії про примусове виконання рішення суду про виселення ОСОБА_3 Після повторного вселення ОСОБА_2 у квартиру вона звернулася до державного виконавця з приводу повторного його виселення, але він рекомендував їй звернутися до органів внутрішніх справ з приводу притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності. І тільки у грудні 2009 року державний виконавець рекомендував звернутися їй до суду для вирішення цього питання.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, судова повістка була вручена його сину ОСОБА_4, що підтверджується розпискою ( а.с.26). Боржник в силі ч.3 ст.76 ЦПК України вважається повідомлений про час і місце розгляду справи. Причини неявки боржник не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності суду не подавав. Неявка боржника у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 01.11.2005р. було постановлено рішення Бердянського міськрайонного суду, яким задоволено позов ОСОБА_1, усунено перешкоди у здійсненні нею права власника квартири, виселено ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2, анульовано його реєстрацію в цій квартирі. Рішення суду набрало законної сили 20.04.2006р.

07.02.2006р. судом був виданий виконавчий лист на виселення ОСОБА_2 зі спірної квартири, державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 19.07.2006р. було зупинено виконавче провадження у зв'язку з хворобою ОСОБА_2

02.07.2007р. виконавче провадження відновлено.

12.11.2007р. постановою державного виконавця було призначено проведення виконавчих дій на 23.11.2007 рік.

Як вбачається з акту державного виконавця від 23.11.2007р. рішення суду було фактично виконано і 26.11.2007р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Незважаючи на проведені виконавчі дії з примусового виселення, ОСОБА_2 у грудні 2007 року знов вселився у спірну квартиру, де і проживає до цього часу.

Відповідно до ч.8 ст.79 ЗУ «Про виконавче провадження, якщо особа самостійно вселилася в приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження у цьому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Частиною 1 статті 21 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років. Строки, зазначені у ч.1 цієї статті встановлюються для виконання рішень і вироків суду з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Таким чином початок строку на пред'явлення даного виконавчого листа до виконання починається у даному випадку з 21 квітня 2006 року, з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили.

Зупинення виконавчого провадження у даному випадку не перериває строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання, оскільки це не передбачено ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином судом встановлено, що заявник звернувся до суду із заявою про повторне виселення ОСОБА_2 тільки 13 січні 2010р., тобто за межами встановленого трирічного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Тому у даному випадку виконавче провадження не може бути поновлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про повторне виселення ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 368 ЦПК України, ч.1 ст. 21, ч.8 ст.79 ЗУ «Про виконавче провадження»,

суд,-

УХВ АЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня оголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги.

Суддя І.П. Прінь