Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-1863/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Бабка Г.Г.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради, треті особи ОСОБА_4, Пята дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту реєстрації шлюбу, визнання права на спадкування за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом в обґрунтування якого зазначили, що вони звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилась 19.09.2009 року після смерті їх батька ОСОБА_5, 29.09.2009 року та 02.10.2009 року відповідно. Їх брат ОСОБА_4 також звернувся до нотаріальної контори, проте від прийняття спадщини відмовився на користь ОСОБА_1 До складу спадкового майна входить зокрема квартира АДРЕСА_1, яка належала їх батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 01.09.1993 року. 21.02.2006 року померла їх мати ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на ? частину зазначеної вище квартири. Спадкоємцями після смерті останньої були ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Жоден із зазначених спадкоємців не звертались до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або про відмову від неї. Проте на момент смерті матері з нею проживав батько, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України останній вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 входить квартира АДРЕСА_1. Отже вони мають успадкувати після смерті батьків вказану квартиру в наступних частках: ОСОБА_1 - 2/3 частини квартири, з урахуванням того, що їх брат ОСОБА_4І, відмовився від спадщини на його користь, а ОСОБА_3 1/3 частину квартири. Проте під час їх звернення до нотаріальної контори нотаріусом було зазначено, що свідоцтво про право на спадщину буде видане лише на ? частину квартири, яка належала їх батькові, а на другу половину не може бути видано, оскільки ними не надано свідоцтва про реєстрацію шлюбу між батьками. Між останніми дійсно був зареєстрований шлюб. Однак на сьогоднішній день свідоцтво про реєстрацію їх шлюбу втрачено і відновити не виявляється можливим, оскільки реєстрації шлюбу відбувалась у відділі ЗАГС Кахинського району Туркменії 20.12.1943 року, про що було видане свідоцтво про шлюб №1 від 02.01.1944 року. Про реєстрацію шлюбу у паспорті батька є відповідна відмітка, а на підтвердження того, що своє дівоче прізвище ОСОБА_7 мати змінила на ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу, є відповідна відмітка в її трудовій книжці. З урахуванням зазначеного, просили суд встановити факт реєстрації відділом ЗАГС Кахинського району Туркменії 20.12.1943 року шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_7; визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6; визнати за ОСОБА_3 право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на 1/3 частину спадкового майна та право власності на 1/3 частину квартири, а за ОСОБА_1 право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на 2/3 частини спадкового майна та право власності на 2/3 частини квартири.

В судовому засіданні позивачі в повному обсязі підтримала свою позовну заяву та, посилаючись на ті ж підстави, просили суд задовольнити її в повному обсязі.

Представник відповідача в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечували проти їх задоволення. В судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила. Про день та час слухання справи повідомлялась належним чином.

Представник третьої особи Пятої ОСОБА_8 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. В наданій до суду заяві просили справу розглянути за відсутності представника нотаріальної контори.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження позивачі ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) та ОСОБА_1 є відповідно донькою та сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.7-8).

ОСОБА_9 після одруження 24.07.1976 року із ОСОБА_10 взяла прізвище чоловіка ОСОБА_10 (а.с.9).

Відповідно до відмітки у паспорті серії АН 298698 на імя ОСОБА_5 20.12.1943 року відділом ЗАГС Кахинського району Туркменії було зареєстровано шлюб між ним та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

Відповідно до трудової книжки на імя ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_1, виданої 06.05.1940 року, в останній зроблено відмітку про зміну прізвища з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про шлюб №1 від 02.01.1944 року (а.с.18).

За вимогами ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на час відкриття спадщини позивачам необхідно для оформлення спадщини після смерті останніх. Іншим чином, ніж за рішенням суду вони встановити зазначений факт не можуть. Тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині встановлення факту реєстрації відділом ЗАГС Кахинського району Туркменії 20.12.1943 року шлюбу між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, видане 01.09.1993 року виконавчим комітетом ОСОБА_8 міської ради народних депутатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільно власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-КИ №075003 виданого Відділом реєстрації смерті ОСОБА_8 міського управління юстиції Дніпропетровської області 21.02.2006 року, ОСОБА_6 померла 21.02.2006 року, про що зроблений відповідний актовий запис №1659 (а.с.14).

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належну їй частину майна - квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 були ОСОБА_5 (чоловік), ОСОБА_3 (донька), ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (сини), які з заявою про прийняття спадщини або відмову від неї до нотаріальної контори не звертались.

На момент смерті ОСОБА_6 разом з останньою проживав її чоловік ОСОБА_5, що підтверджується довідкою КВ ЖРЕП Кіровського району м.Дніпропетровська №2927 від 08.10.2009 року (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-КИ №307268 виданого Відділом реєстрації смерті ОСОБА_8 міського управління юстиції 19.09.2009 року, ОСОБА_5 помер 19.09.2009 року, про що зроблений відповідний актовий запис №6624 (а.с.15).

Після смерті останнього до Пятої ОСОБА_8 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулись 29.09.2009 року ОСОБА_3 та 02.10.2009 року ОСОБА_1 Також ОСОБА_4 було подано заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с.24,33).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За вимогами ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття

спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Оскільки в судовому засіданні встановлено факт постійного проживання ОСОБА_5 зі своєю дружиною ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1 на моменту смерті останньої, тобто на час відкриття спадщини, а також той факт, що останній не заявляв про відмову від спадщини, суд вважає, що у відповідності до ст.1268 ЦК України, як спадкоємець першої черги, ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після ОСОБА_6

Тобто, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 в цілому.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а також ОСОБА_4, який у відповідності до ч.2 ст.1274 ЦК України відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом та права власності на квартиру підлягають задоволенню та слід визнати за ОСОБА_3 право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 19.09.2009 року, на 1/3 частину спадкового майна та право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2; за ОСОБА_1 - право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на 2/3 частину спадкового майна та право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини зазначеної вище квартири.

Оскільки після смерті фізичної особи припиняється її цивільна правоздатність, в задоволенні позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_5 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 позивачам слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1217,1261,1268,1274 ЦК України, ст.ст.10-12,58-61,88,169,212-215,234-235,256-257,259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради, треті особи ОСОБА_4, Пята дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту реєстрації шлюбу, визнання права на спадкування за законом, визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Встановити факт реєстрації відділом ЗАГС Кахинського району Туркменії 20.12.1943 року шлюбу між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_3 право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 19.09.2009 року, на 1/3 частину спадкового майна.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, померлого 19.09.2009 року, на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 19.09.2009 року, на 2/3 частину спадкового майна.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, померлого 19.09.2009 року, на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги.

Суддя С.Ю.Казак