Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2- 945/2010 року
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2010 року
Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого-судді - Луняченка В.О.
за участю секретаря - Сушко М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 № 8 Одеської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» про захист прав споживача та відшкодування завданих збитків, -
В судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи заяв про можливість розгляду справи за відсутністю представника відповідача, суду не надав та не заявляв.
Відповідно до положень ст.ст. 169, 210 ЦПК України, судом було визнано можливим справу розглядати справи у відсутності представника відповідача ОСОБА_2 № 8 Одеської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк». За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд вислухавши позивачку, вивчивши матеріали по справі встановив наступне:
Позивачка «вкладник» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, коли зробила грошовий внесок, а відповідач «Банк» - частково: прийняв вклад, виплатив вкладнику відсотки за користуванням вкладом але відмовив повернути грошовий вклад в встановлений договором строк, а саме 17.05.2009 року.
Відповідно до п.2.1.5 ОСОБА_3 зобов'язується повернути повністю Вклад у «Дату повернення», зазначену у п.1.1 цього ОСОБА_3, готівкою або у безготівковій формі за виборами Вкладника.
Відповідно до п.1, п.2 ст. 1060 Цивільного кодексу України строк виконання зобов'язання щодо повернення вкладу наступає негайно після пред'явлення вкладником вимоги про повернення вкладу.
Проте проігнорувавши норми чинного законодавства України, умови ОСОБА_3 банківського вкладу та вимоги Позивачки, Відповідач відмовив Позивачці у поверненні коштів.
Так, у відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.І ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.І ст. 625 ЦК України боржник (Відповідач) не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання .
Так, ст. 611 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХП від 12.05.1991р. споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом визначає наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.
Відповідно до ст.З Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індек. споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним орган:', виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних виданнях, зокрема в Урядовому кур'єрі.
Суд, також приймає до уваги п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5, якій свідчить про те, що оскільки ЗУ «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судом слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті. що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян ( у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій...).
На підставі викладеного суд, вважає, що невиплатою суми депозитного вкладу у встановлений договором строк відповідачем були порушені права позивачки, передбаченні ст. 526. 1060 ЦК України, та ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів».
Право на відшкодування моральної шкоді передбачено ст. 23 ЦК України, у частині 2 якої закріплені поняття моральної шкоди. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, що і було встановлено у судовому засіданні.
Частина 1 ст. 88 ЦПК України регламентує що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд . присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
До судових витрат, згідно ч.З ст. 79 ЦПК України, належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення.
Враховуючи те, що позивачкою по справі надано квитанцію про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення із ОСОБА_2 №8 Одеської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1058, 1060, 1061, 1166 ЦК України суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 №8 Одеської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ст. 295 ч.4 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Луняченко В.О