Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2010 р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів, судової палати в цивільних справах, Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І..

Суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.

Секретаря: Сурмачевської У.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання неправомірними дій щодо невиплати підвищення до пенсії як дитині війни та нарахування щомісячної соціальної допомоги, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду від 05 травня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

07 грудня 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» він є дитиною війни і йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. В порушення вимог зазначеного закону виплата передбаченої допомоги не проводилась і не проводиться. Зазначені положення закону неодноразово зупинялись Законом України «Про державний бюджет України» на 2006 рік, та 2007 рік. Відповідно до рішення ОСОБА_3 Суду України від 09.07.2007 року, положення Закону « Про державний бюджет», що призупиняли зазначені виплати, визнані такими що не відповідають Конституції. Рішеннями ОСОБА_3 Суду України неодноразово відновлювались гарантії передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

_______________________________________________________________________________ Справа № 22ц- 3712/2010 р. Головуючий у 1 інстанції: Попович С.С. Категорія 57 Суддя-доповідач: ОСОБА_4

Просив визнати неправомірними дії відповідача і зобовязати його здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги на загальну суму 5965,20 грн. та понесені судові витрати та витрати на надання правової допомоги.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 05 травня 2010 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську подало апеляційну в якій посилається на те, що постанова судом ухвалена з порушенням норм матеріального права. Судом безпідставно стягнув на користь позивача судові витрати та витрати за надання правової допомоги. Судом перевищено граничні розміри такої допомоги а тому просить постанову суду першої інстанції, в частині стягнення витрат на правову допомогу скасувати і у відшкодуванні витрат на суму 308 грн. 40 коп., відмовити.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо захисту порушеного права на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Оскільки позивач відноситься до кола осіб, які мають право на отримання даного підвищення до пенсії, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови у виплаті доплати до пенсії.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов виходячи із наступних підстав.

Згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачка відноситься до категорії осіб, які підпадають під дію даного Закону і відповідно до ст.6 цього Закону має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» , а «Законом України про державний бюджет на 2008 рік» дану статтю викладено в новій редакції.

ОСОБА_3 Суд України зупинення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та викладення її в новій редакції визнав неконституційними своїми рішеннями від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року.

Тому суд визнав неправомірними дії відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 підвищеної пенсії.

Оскільки позов задоволено, у добровільному порядку відповідач своїх зобовязань не виконав, розмір судових витрат понесених позивачем, обґрунтований, а тому постанова суду і у цій частині також відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до вимог ч.2, ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази. що давало б підставу для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення рішення про відмову в позові.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що постанова судом першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст., ст. 304-1; 307; 308; 314; 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську відхилити.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 05 травня 2010 року, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_5