Справа № 22ц-3079/10р. Головуюча у І-й інстанції Мартинишин М.О.
Категорія справи 42 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Петрички П.Ф.,

суддів Зверхановської Л.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Стасів М.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_2 та представників відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 березня 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою за заявою начальника Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції дано розяснення рішення Франківського районного суду м. Львова від 08 липня 2008 року, а саме: розяснено, що відповідачі по згаданому рішенню суду підлягають виселенню з кімнати № 703 гуртожитку, що на вул. Пулюя, 24 у м. Львові, без надання іншого житлового приміщення.

Дану ухвалу оскаржили відповідачі по справі ОСОБА_5 і ОСОБА_6.

Апелянти просять оскаржувану ухвалу скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Звертають увагу на те, що суд постановив оскаржувану ухвалу за відсутності сторін та без їх повідомлення належним чином про судове засідання по справі.

Вважають, що суд фактично незаконно та необгрунтовано змінив рішення суду від 08 липня 2008 року і, таким чином, змінив позовні вимоги позивача, чим порушив ч.1 ст. 11 ЦПК України.

Висновок суду про те, що позивач помилково у своїй позовній заяві вказав, що їхня сімя проживає у кімнаті № 704, вважають таким, що грунтується на припущеннях.

Стверджують, що рішення Франківського районного суду м. Львова від 08 липня 2008 року є фактично виконаним, що підтверджується актом державного виконавця від 21 липня 2009 року, а відтак вважають, що заява про розяснення цього рішення не підлягала до розгляду судом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідачів (апелянтів) на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 221 ЦПК України встановлено, що у випадку, коли рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як вбачається з вище наведеної норми закону, розяснення судового рішення зумовлено його нечіткістю чи неясністю та незрозумілістю для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, і суть розяснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, а лише має розяснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

В той же час, суд в оскаржуваній ухвалі сам зазначає, що „позивач помилково в позовній заяві вказав, що сімя (відповідачів) ... проживає у кімнаті 704, хоча матеріалами справи встановлено, що згадана „сімя проживає у кімнаті № 703 по вул. Пулюя № 24 у м. Львові (а.с. 198).

Як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду по суті позовної заяви Технологічного коледжу державного вищого навчального закладу „Національний лісотехнічний університет України (у якій дійсно місцем проживання сімї відповідачів зазначено кімнату № 704) предметом дослідження судом першої інстанції були матеріали і докази, які свідчать про проживання сімї відповідачів у кімнаті № 703 гуртожитку згаданого позивача, а відтак не тільки позивач, але і суд при ухваленні рішення по справі від 08 липня 2008 року (а.с. 79-81) допустив помилку (описку) щодо номера квартири у якій проживає і з якої підлягає виселенню сімя відповідачів, зазначивши таку за № 704.

Однак, ЦПК України порядок виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні передбачено ст. 219 - „Виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, а не шляхом розяснення рішення суду (ст. 221).

Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав порушення при її винесенні норм процесуального права, з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви про розяснення рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 314 ч.1 п.6, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 і ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 05 березня 2010 року скасувати та постановити нову, якою відмовити начальнику Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції у задоволенні його заяви про розяснення рішення Франківського районного суду м. Львова від 08 липня 2008 року.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: