Апеляційний суд Житомирської області
Рішення

Іменем України

"02" грудня 2010 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Широковой Л.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Назаренко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 29 вересня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконкому Житомирської міської ради про визнання права на постійне користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись в суд із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилались на те, що вони проживають та зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, у яку вселились з дозволу Житомирського міськвиконкому. Це житло складається з ізольованої однокімнатної квартири у багатоповерховому будинку державного житлового фонду. Посилаючись на те, що у вказаній квартирі вони зареєстровані з серпня 2002 року і з цього часу своєчасно і в повному обсязі сплачують всі комунальні послуги, тобто виконують всі умови договору найму житлового приміщення, позивачі просили за вказаних обставин задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 29 вересня 2010 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

У апеляційній скарзі позивачі просять скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянти зазначають, що суд не дав оцінку тій обставині, що вони сплачують за користування спірною квартирою всі комунальні послуги і з 2002 року ця квартира не входила ні до якого спеціального маневрового фонду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачі не є наймачами чи іншими законними користувачами цієї квартири, а проживання та сплата комунальних платежів такого права не надає.

Проте, з цим висновком колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.1321 ЖК України, яка набула чинності з 05.06.2003 року, до жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відносяться жилі приміщення, пристосовані для тимчасового проживання громадян, які не мають або втратили постійне місце проживання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до листа виконавчого комітету Житомисрької міської ради від 12 серпня 2002 року (а.с.8) ОСОБА_2 отримала дозвіл на заселення в спірну однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 жилою площею 17,5 кв.м. тимчасово, до отримання житла, з реєстрацією на один рік. Кожен рік Житомирський міськвиконком продовжує позивачам реєстрацію у спірній квартирі.

На ім'я ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок в КВЖРЕП №10 і вона не має заборгованості по квартплаті (а.с.9), тобто позивачі добросовісно виконують обов'язки наймачів жилого приміщення понад п'ять років, а, отже, не можуть бути виселені зі спірного жилого приміщення в примусовому порядку за ініціативою відповідача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_3 перебувають в міськвиконкомі на квартирному обліку як такі, що потребують поліпшення житлових умов, під №2908 (а.с.12), до цього часу постійного житла не отримали. Тобто, з врахуванням сучасної економічної ситуації в країні, при відсутності належного державного фінансування житлового будівництва, реально отримати житлове приміщення в порядку черги позивачі можливості не мають.

Крім зазначеного, відповідно до ст.ст.4-6 ЖК України державний житловий фонд включає жилі будинки та жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі та призначені для постійного проживання громадян.

Інших фондів на час поселення позивачів у спірну квартиру чинним законодавством не було передбачено.

На підставі наведеного, ухвалене судом рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,314-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 29 вересня 2010 року скасувати, ухваливши нове рішення, яким позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право постійного користування жилим приміщеним - квартирою №98 будинку №57 по вул.Вітрука в м.Житомирі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Суддя