Крюківський районний суд м.Кременчука
31 березня 2010 року, Крюківський райсуд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Степури А.А.,
при секретарях Вороніній О.І., Сизовій Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом юридичної особи акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до фізичних осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту,
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до судового засідання не зявилися хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, зі згоди представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків.
Згідно з умовами договору, ОСОБА_1 зобовязувався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 (Позика) глави 71 (Позика. Кредит. Банківський вклад), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Із положень частини 1 статті 1048 ЦК України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплата процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до положень п.2.1 Договору кредиту, виконання зобовязання позичальника за цим Договором забезпечено заставою нерухомості, а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Пілотів, 11, та порукою ОСОБА_2.
Отже, 19.12.2007 року в забезпечення зобовязань позичальника Банк уклав договір поруки з гр. ОСОБА_2.
Також, 19.12.2007 року з метою забезпечення зобовязань позичальника Банк з громадянами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклав договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Пілотів, буд. 11, який посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського округу ОСОБА_6
Згідно п.4.1.1 Договору іпотеки, іпотекодержатель (Банк) має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим Договором, а згідно п. 4.2.1 цього Договору звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.
Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем)зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно ч.1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
В той же час, згідно ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченою заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, а відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк в частині стягнення заборгованості за договором кредиту за рахунок іпотеки підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79, ст. 88 ЦПК України, до судових витрат віднесені затрати на сплату судового збору, послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Позивачем згідно платіжного доручення № НОМЕР_1 від 18.11.2009 року сплачено 1700 грн. в рахунок судового збору, а також згідно платіжного доручення НОМЕР_2 від 23.11.2009р. сплачено за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн.
5 серпня 2009 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 825 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005р. № 1825», яка набрала чинності 13 серпня 2009 року, згідно якої витрати з інформаційно-технічного забезпечення судових процесі з розгляду спору майнового характеру сплачується у сумі 120 грн.
Таким чином, на час подачі позову до суду та оплати позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення з розгляду справи, діяла вищезазначена постанова Кабінету Міністрів України, а позивачем внесено сума коштів на оплату таких витрат у більшому розмірі, ніж це встановлено законодавством.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що слід стягнути на користь позивача з відповідачів в солідарному порядку судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення з розгляду справи в сумі 120 грн. При цьому, розяснити позивачу, що він згідно п.1 ч. 2 ст. 83 ЦПК України має право на повернення коштів, які були внесенні ним на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення з розгляду справи у більшому розмірі.
Керуючись ст.ст.10, 60, 79, 88, 212, 213, 215, 226,373 ЦПК України, ст. ст.526, 527, 530, 549, 550, 551, 552, 572, 575, 589, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1052, 1054, 1055 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» ,суд,
Позов юридичної особи акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк до фізичних осіб ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2. ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк судові витрати в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя: