РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-1349/10

провадження у справі № 2-1349/10

27 жовтня 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В. Б.

при секретарі Палашкевич М. В.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоград-Волинський цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором -

в с т а н о в и в:

28.05.2010 р. позивач ВАТ «Надра» звернулось до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на свою користь заборгованості за кредитним договором «Автопакет» №8-03/АП/2007/980 від 14.11.2007 року в сумі 97 663 (девятнадцять сім тисяч шістсот шістдесят три) грн. 53 коп., що складається з заборгованості по кредиту 74917,67 грн., заборгованості по відсотках 9000,86 грн., пені за несвоєчасну сплату платежів 2036,70 грн. штраф 9226,30 грн. та інфляція 2482,00 грн..

В судовому засіданні представник позивача подав уточнюючу заяву де просить розірвати кредитний договір та стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку вищевказану суму боргу.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали.

Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 14 листопада 2007 року було укладено кредитний договір «Автопакет» №8-03/АП/2007/980 між ВАТ Надра» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, який виступив поручителем по цьому договору, відповідно до якого банк надав відповідачці ОСОБА_2 кошти в сумі 92 263 грн. виконавши свої зобов'язання за кредитним договором, а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до вказаного кредитного договору прийняли на себе зобовязання виконувати умови цього договору, ОСОБА_2, як позичальник, а ОСОБА_3 як поручитель (а.с.8-10).

16.08.2010 р. також в забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено договір поруки між відповідачем ОСОБА_4 та позивачем ВАТ «Надра» (а.с.57,58).

Згідно умов договору, а саме п.2.2.1 відповідачка ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання повертати кредит та сплачувати банку передбачені п.1.1.3.1. договору відсотки у порядку передбаченому п.2.2.3. цього договору . Однак ці умови відповідачка ОСОБА_2 виконувала неналежним чином і на день звернення позивачем до суду, заборгованість за кредитом становить 97 663,53 (девятнадцять сім тисяч шістсот шістдесят три) грн. 53 коп., що складається з заборгованості по кредиту 74917,67 грн., заборгованості по відсотках 9000,86 грн., пені за несвоєчасну сплату платежів 2036,70 грн. штраф 9226,30 грн. та інфляція 2482,00 грн..

Заборгованість за кредитом до цього часу не погашена, тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до п.3.2.1 кредитного договору відповідач ОСОБА_3 та договору поруки відповідач ОСОБА_4 (а.с.8-10, 57,58) зобовязалися відповідати перед позивачем (банком) за належне виконання відповідачкою ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань, що виходять з основного договору. Також відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поручалися перед банком в тому, що у разі невиконання Боржником умов основного зобовязання в строк, вони несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобовязань. Як видно із листів, боржник ОСОБА_2 та поручителі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 попереджувалися про необхідність погашення боргу, однак у добровільному порядку відмовляються виконувати свої зобовязання перед позивачем (а.с.11-14).

Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов таких висновків:

Між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно правових угод, а саме кредитного договору.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки, так частиною третьою вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окреме.

Статтею 1054 ЦК України визначається поняття кредитного договору, так зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

У встановлений договорами та законом термін, відповідачі взяті на себе зобовязання не виконали, заходів направлених на погашення кредиту, відсотків не приймали.

Таким чином, безпідставне невиконання відповідачами своїх договірних зобовязань, порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.

Відповідно до ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивачем на порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів, а саме розрахунку нарахування пені, яка повинна бути обчислена у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, оскільки розрахунок пені є обовязком позивача (ст. 10 ЦПК України).

Таким чином в частині стягнення з відповідачів пені за несвоєчасну сплату платежів 2036,70 грн. суд вважає позов не доведений, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Отже, заявлені Банком вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом, процентів, штрафу та інфляції є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідачів понесених позивачем судових витрат з врахування часткового задоволення позову у сумі 1076,27 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 549, 551, 554, 624,1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір «Автопакет» №8-03/АП/2007/980 укладений 14.11.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь відкритого акціонерного товариства «Надра» заборгованість у розмірі 95626,83 грн. із них: заборгованості по кредиту 74917,67 грн., заборгованості по відсотках 9000,86 грн., штраф 9226,30 грн. та інфляція 2482,00 грн..

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь відкритого акціонерного товариства «Надра» судові витрати, а саме судовий збір по 318,75 грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 40 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: