Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
Справа №2-3098/10р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 жовтня 2010р. м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Прінь І.П., при секретарі Бевз О.А.,

за участю:

представника позивачів ОСОБА_1

представника органу опіки та піклування ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє також в інтересах малолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, відділу у справах громадянства імміграції реєстрації фізичних осіб Бердянського ГУ ГУМВС України в Запорізькій області, третя особа - орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення з жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення, скасування реєстрації за місцем проживання,

ВСТАНОВИВ:

У червня 2009 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7, відділу у справах ГІРФО Бердянського ГУ ГУМВС України в Запорізькій області про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселення з жилого приміщення ОСОБА_5, ОСОБА_7, без надання іншого жилого приміщення, скасування реєстрації ОСОБА_5, посилаючись на те, що їм на праві власності належить АДРЕСА_1. Наприкінці 1996р. вони виїхали на тимчасове проживання до Росії. ОСОБА_3 надав можливість проживати у спірній квартирі своєму знайомому ОСОБА_8 Разом з ОСОБА_8Б у квартирі стали також проживати його дружина ОСОБА_7 і донька ОСОБА_5 Невідомо як, але ОСОБА_8 разом зі своєю донькою ОСОБА_5 зареєструвалися у цій квартирі. Дозволу на їх реєстрацію позивачі не давали. У 2007 році позивачі поставили до відома сім'ю ОСОБА_5 про своє повернення в м. Бердянськ на постійне проживання і просили звільнити їх квартиру. ОСОБА_5, у свою чергу у 2007р., звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору-купівлі - продажу цієї квартири дійсним, визнання права власності на квартиру. Рішенням апеляційного суду Запорізької області у задоволенні їх позову було відмовлено. Квартиру сім'я ОСОБА_5 не звільнила і до теперішнього часу в ній проживають ОСОБА_5 і ОСОБА_7С, які перешкоджають позивачам користуватися своєю власністю.

Представник позивачів ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підтримав повністю. Суду додатково пояснив, що на сьогодні відповідачі звільнили квартиру і в ній вже не проживають, віддали ключі від квартири і вивезли всі свої речі. ОСОБА_7 зареєстрована і проживає ІНФОРМАЦІЯ_1. А ОСОБА_5 разом зі своєю донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає в м. Сімферополі. Однак з реєстраційного обліку за місцем реєстрації АДРЕСА_1 ОСОБА_5 не знялася, що є перешкодою позивачам у належному користуванні та розпорядженні власною квартирою, оскільки

комунальні платежі відповідач не сплачує, у зв'язку з чим утворилася велика заборгованість. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення їм судових повісток. Причини неявки суду не повідомив, не подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти позову не надали.

Згідно зі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення.

Представник третьої особи сектору ГІРФО Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

До участі у справі в якості третьої особи був залучений орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради. Представник органу опіки та піклування ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечує. Суду пояснила, що за даними поквартирної картки неповнолітня ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, у спірній квартирі не зареєстрована і не проживає. Місцем проживання дитини є місце проживання одного з батьків. Зважаючи на те, що мати дитини у спірній квартирі не проживає, а дитина в цій квартирі не зареєстрована, то права та інтереси дитини ніяким чином не порушуються.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника органу опіки та піклування, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 391 ЦК України, якою регулюється захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 - Руднєвої в м. Бердянську, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 22.10.1993р. (а.с.7) та довідкою Бердянського КПТІ від 10.10.2008р. ( а.с.11).

У 1996 році позивач дозволив проживання у спірній квартирі ОСОБА_8, який став там проживати зі своєю дружиною та донькою.

Впродовж 2007-2010 р.р. між сторонами існував спір про право власності на цю квартиру. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17.08.2010р. у задоволенні позову ОСОБА_7С, ОСОБА_5, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу спірної квартири і визнання права власності на квартиру було відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

Як видно з довідок Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 26.08.2010р. в спірній квартирі з 24.09.1996р. зареєстрована ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. її неповнолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 за вказаною адресою не зареєстрована.

Відповідач ОСОБА_7С, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 05.03.2009р. зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачі на момент розгляду справи у спірній квартирі не проживають, про що було заявлено представником позивача у судовому засіданні.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб ...

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом даних норм закону, захисту підлягають тільки порушені, невизнані або оспорювані права, свобода чи інтереси фізичних осіб.

На день ухвалення рішення суду не знайшов свого підтвердження факт проживання відповідачів та неповнолітньої дитини у спірній квартирі, про що було заявлено представником позивача. Таким чином, на час розгляду справи, не існує перешкод позивачам у користуванні своєю квартирою. Однак представник позивачів від заявлених позовних вимог про виселення відповідачів не відмовляється. За таких обставин в задоволенні позовних вимог в частині виселення відповідачів з квартири без надання їм іншого житлового приміщення необхідно відмовити.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що наявна реєстрація відповідача ОСОБА_5 у спірній квартирі є свого роду перешкодою у користуванні та розпорядженні своїм майном позивачам, оскільки вони несуть додаткові витрати на комунальні послуги. У добровільному порядку відповідач до цього часу з реєстрації не знялася.

За таких обставин позовні вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_5 у кв. №61 буд.№2/48 по вул. Баха - вул. Руднєвої в м. Бердянську необхідно задовольнити.

Керуючись ст..ст. 1,11.15,60,169, 208, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст. 391 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_3, ОСОБА_4 перешкоди в користуванні квартирою №61 будинку № 2/48, по вул. Баха - вул. Руднєвої в м.Бердянську. Зняти з реєстраційного обліку у секторі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 - АДРЕСА_3.

У задоволенні позову про виселення з квартири АДРЕСА_4 - вул. Руднєвої в м.Бердянську Тікан ОСОБА_10 і ОСОБА_7, без надання іншого житлового приміщення - відмовити.

Згідно зі ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя І.П. Прінь