Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-1184/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2010 року м. Коростень

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за позовом Житомирської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» в особі Центрального Коростенського відділення до ОСОБА_3 про дострокове розірвання кредитного договору та стягнення боргу

В С Т А Н О В И В :

ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 13.11.2007 року ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» уклав з відповідачем ОСОБА_3 кредитний договір №-014/1841/82/124062 про надання споживчого кредиту в сумі 9200,00 гривень строком на 72 місяців, із сплатою 27,0% річних за користування кредитними коштами та щомісячним погашенням кредиту в розмірі 259,23 грн. від суми отриманого кредиту.

Позивач перерахував кредитні кошти в сумі на рахунок ОСОБА_3, і тим самим повністю виконав свої зобовязання, згідно п. 4.1 вищевказаного кредитного договору. Він же, з свого боку, не виконує умови п.п.5.2 кредитного договору, а саме не забезпечує своєчасне повернення позивачу кредитних коштів і станом на 31.01.2010 року загальна сума заборгованості складає 10295,46 гривень.

У відповідності до вимог ст.8.3 кредитного договору позивач належним чином попередив відповідача про наявність простроченої заборгованості та дострокове стягнення загальної заборгованості і пені за цим кредитним договором, однак відповідач належних висновків не зробив і в подальшому погашення кредиту у відповідності до платіжного графіку не проводить.

За таких обставин ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» просив достроково розірвати вищезазначений кредитний договір і стягнути в судовому порядку з відповідача борг за вказаним кредитним договором в сумі 10295,46 гривень, а також понесені ним судові витрати в сумі 238,86 гривень.

В судове засідання позивач не з'явився, письмово просив справу слухати у його відсутності і позов задовольнити.

Відповідач також в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, підписавши з позивачем кредитний договір №-014/1841/82/124062 від 13.11.2007 року, взяв на себе зобов'язання перед позивачем про повернення отриманого кредиту в сумі 9200,00 гривень із сплатою 27,0% річних за користування кредитними коштами та щомісячним погашенням кредиту в розмірі 259,23грн. від суми отриманого кредиту, у строк до 12.11.2013 року, що стверджується копією цього письмового договору.

Зазначені платежі позичальник зобов'язався вносити щомісячно, не пізніше ніж 15 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після отримання кредиту.

У відповідності до вимог ст.1050 ч.2 ЦК України та пункту 8.4 кредитного договору позивач, як кредитор, має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку невиконання позичальником та його майновими поручителями умов кредитного договору та договорів поруки, що забезпечують погашення кредиту, письмово попередивши їх про це.

За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом п.п.10.1 кредитного договору передбачено нарахування позичальнику пені в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Форма і умови кредитного договору не суперечать вимогам параграфів 1, 2 Глави 71 Цивільного кодексу України, зокрема ст.1055 ЦК України, та ст.ст.549-552 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_3 в добровільному порядку не виконує умов кредитного договору, на письмові попередження не реагує.

Позивач намагався врегулювати даний спір в позасудовому порядку, про що належним чином повідомляв відповідачів про виконання прийнятих на себе зобов'язань, однак вони належних висновків не зробили. За таких обставин даний позов є обґрунтований і підлягає до задоволення.

Сума позову стверджується представленим суду розрахунком і ніким в судовому засіданні не оспорюється.

У відповідності до ст.612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Що стосується позовних вимог про стягнення судових витрат, то вони підлягають стягненню з відповідачів у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.81, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст.526-545, 549554, 611612, 10481050, 1054 ЦК України, параграфами 1,2 глави 71 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати кредитний договір №-014/1841/82/124062 від 13.11.2007 року між Житомирською обласною дирекцією ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ЖОД ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» в особі Центрального Коростенського відділення заборгованості за кредитом в сумі 10295 (десять тисяч двісті дев'яносто п'ять ) гривень 46 копійок, а також понесені судові витрати в сумі 238( двісті тридцять вісім ) гривень 86 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його постановлення, або в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: