Нетішинський міський суд Хмельницької області
Справа № 2-1122-10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року Нетішинський міський суд Хмельницької :області в складі головуючого судді Ходоровського Б.В. при секретарі Алексюк

О.О. розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Нетішинської міської ради про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 307 від 12 грудня " 995 року, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивача в судовому засіданні його батьком є ОСОБА_5, який помер 23 лютого 1993 року.

25 січня 2008 року помер також його рідний брат ОСОБА_3 у віці 40 років, після смерті якого залишилося двоє дітей, що є третіми особами.

Батько до часу смерті перебував у шлюбі з ОСОБА_2, що є для нього мачухою, проживали ІНФОРМАЦІЯ_1, він проживав окремо від батька, мав свою сімю.

12 грудня 1995 року рішенням Нетішинської міської ради №307 передано ОСОБА_2 по вул. Соловєвська 0,08 га для обслуговування житлового будівництва і господарських будівель і 0,50 га для ведення особистого підсобного господарства.

Ще при житті брата рішенням Нетішинського міського суду від 14 травня 2007 року визнано за ним, мачухою ОСОБА_2, братом ОСОБА_1 право власності кожного на належну їм 1/3 частини в спадковому майні - житловому будинку та хліві, що розташовані по вул. Соловєвська 63 м. Нетішин.

При прийнятті рішення № 307 від 12 грудня 1995 року Нетішинська міська рада не запитала згоди його, брата ОСОБА_3 на передачу у приватну власність для мачухи земельної ділянки, на теперішній час має відомості, що вона хоче продати земельну ділянку, на яку претендує він, діти покійного брата, а тому з означених підстав просить визнати незаконним рішення від 12 грудня 1995 року.

Про наявність рішення від 12 грудня 1995 року дізнався 5 років назад.

Крім того зазначив, що в 1995 році на земельну ділянку, якою до дня смерті :користувався батько, не претендував, оскільки вона йому була не потрібна, земля перейшла тоді в користування мачухи.

Представник Нетішинської міської ради позов не визнала і зазначила, що після смерті батька позивача, ОСОБА_2 залишилась єдиним користу вачем земельної ділянки розміром 0,58 га, тому і рішенням міської ради № ЗО7 віл 12 грудня 1995 року було передано саме їй у приватну власність означену земельну ділянку.

Крім того просить відмовити в позові і з підстав пропуску строку звернення до суду.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала і пояснила, шо з ОСОБА_5 перебувала у шлюбі з 1977 року, останній помер в 1993 році, в 1995 ропі земельну ділянку розміром 0.58 га рішенням міської ради передали їй у приватну власність.

За життя чоловіка позивач не претендував на землю, мав свою сімю, коли

помер його брат ОСОБА_3, став піднімати питання за означену земельну ділянку.

На 0,50 га земельної ділянки в неї є державні акти, 0,08 га виділено для

обслуговування будинковолодіння, при наявності спору не заперечує, щоб 0,08 га

було поділено між спадкоємцями відповідно до співвідношення частки в

будинковолодінні, а названий позов про визнання незаконним рішення

виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 307 від 12 грудня 1995 року

вважає безпідставним.

Треті особи пояснили, що підтримують позовні вимоги ОСОБА_1

Суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно змісту ст. ст. 6, 17, 56 Земельного кодексу України в редакції станом

на 12 грудня 1995 року:

громадяни України мають право на одержання у власність

земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, будівництва

та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна

ділянка)

передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими

радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно,

безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для ведення

обистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування будинку і

господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що

були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у

межах граничного розміру, визначеного статтею 67 цього Кодексу

передача земельних ділянок у приватну власність провадиться Радами

народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки

передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана

громадянину, провадиться міськими Радами народних депутатів за місцем

розташування цієї ділянки для ведення особистого підсобного господарства у

розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого

будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і

і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу

зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви

громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова

документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і

кооперативів тощо);

для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням

сільської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні

ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-

облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмір: не

більше 0,6 гектара.

Так, обґрунтованість заперечень відповідачів об'єктивно підтверджується:

свідоцтвом про укладення шлюбу, згідно якого ОСОБА_5

Юхимович та ОСОБА_6 уклали шлюб 12 лютого 1977 року;

свідоцтвом про смерть, згідно якого Степанюк .ОСОБА_7 номер

2 грудня 1993 року;

рішенням Нетішинської міської ради від 12 грудня 1995 року № 307 згідно

якого передано ОСОБА_2 у приватну власність 0,08 га для

обслуговування житлового будівництва і господарських будівель і 0,50 га для

ведення особистого підсобного господарства, всього 0,58 га;

Таким чином станом на 12 грудня 1995 року відповідачка ОСОБА_2

проживала одна, у її користуванні знаходилося 0,58 га, позивач мав свою сімю і

проживав окремо від відповідачки, землею, що знаходилась у користуванні

ОСОБА_8 не користувався і не бажав такого, тому суд вважає, що підстави

для з'ясування Нетішинською міською радою згоди в позивача щодо передачі у

приватну власність ОСОБА_2 0,58 га були відсутні, земельна ділянка у

приватну власність передана відповідно до Закону, а тому в позові необхідно

відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 17, 56 Земельного кодексу

У країни в редакції станом на 12 грудня 1995 року,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2

Йосипівни, Нетішинської міської ради про визнання незаконним рішення

виконавчого комітету Нетішинської міської ради № 307 від 12 грудня 1995 року,

відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня

його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через

Нетішинський міський суд.

Суддя Б.В. Ходоровський