Солонянський районний суд Дніпропетровської області
Справа №2-374/10
30 квітня 2010 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючої - судді Омелюх В.М.,
при секретарі - Ращик П.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання спільного сина в примусовому порядку в твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень 50 копійок, тобто, у розмірі 1/2 частини мінімального прожиткового мінімуму, оскільки їй самій важко утримувати дитину, так як це тягне значні матеріальні витрати в сумі близько 700-800 гривень щомісячно, в тому числі на придбання одягу, шкільного приладдя в звязку з підготовкою до школи в дошкільній дитячій установі, ліків в разі хвороби дитини, на харчування вдома та оплату за дитячу установу, яку відвідує дитина та оплаті комунальних послуг. Також пояснила, що після припинення сімейно-шлюбних відносин відповідач в добровільному порядку надавав їй матеріальну допомогу на утримання сина лише один раз у сумі 300 гривень та придбав іграшки, при цьому син фактично повністю знаходиться на її утриманні.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи під розписку, у судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, в зв»язку з чим суд за згодою позивачки ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження відповідно до вимог ст..224 ЦПК України по наявним в матеріалах справи даних та доказах. В попередньому судовому засіданні відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання спільної дитини, але був не згоден з розміром аліментів, вважаючи, що з нього мають стягуватись аліменти на утримання сина у меншому розмірі, ніж прохає позивачка.
Суд, заслухавши позивачку, дослідивши надані письмові докази по справі в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: згідно ст. 180-183 СК України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Відповідач є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.З), який народився у позивачки в період шлюбу з відповідачем, який було розірвано 17 вересня 2009 року (а.с.З,4), та який згідно довідки Привільнянської сільскої ради проживає разом з позивачкою (а.с.5) та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу сторони однією сімєю не проживають та не ведуть спільне господарство. Відповідач в даний час в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці надає нестабільно незначними сумами, що свідчить про те, що його участь в матеріальному утриманні дитини є незначною, оскільки є меншою, ніж встановлений ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини щомісячно, а відповідач з урахуванням його прибутків може надавати таке утримання в більшому розмірі, в звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом.
Крім цього, в звязку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір та витрати по оплаті витрат з інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 183 Сімейного Кодексу України ст.ст. 10, 11, 57, 60, 130, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 400(чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 22 березня 2010 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу, відмовивши в задоволенні іншої частини позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 51 (пятдесят одну) гривню судового збору та 120 (сто двадцять) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Текст повного рішення складено 30.04.2010 року.

Головуюча: суддя