Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2-566/10
У Х В А Л А

22 січня 2010 року м. Комсомольськ

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Крикливий В.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення права в спільній частковій власності та переведення прав та обовязків покупця на майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підставі довіреності, звернувся до суду із згаданою позовною заявою, в якій просив встановити факт проживання ОСОБА_2 ОСОБА_3 з ОСОБА_4 однією сімєю з квітня 2006 року по червень 2008 року. Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 з переведенням прав та обовязків покупця цієї квартири на ОСОБА_2 Андреааса.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

В порушення вимог згаданої статті в заяві ОСОБА_1 зміст позовних вимог та обставини, якими вони обґрунтовуються, викладено не конкретно, що позбавляє суд можливості встановити які правовідносини склалися між сторонами.

Так, в обґрунтування позову заявник посилається на те, що в період з квітня 2006 року по липень 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали однією сімєю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет і в цей період придбали квартиру АДРЕСА_2, ліжко, диван, холодильник, а також зробили капітальний ремонт в спірній квартирі. Вартості меблів та холодильника в позові не зазначено.

В описовій частини позову зазначено, що згадане майно необхідно визнати як спільною сумісною власністю подружжя так і їх спільною частковою власністю та виділити ОСОБА_2 його частину в натурі. Згадані вимоги є взаємовиключними, при цьому будь-яких правових обґрунтувань та розміру часток у спільній частковій власності позивачем не зазначається.

Посилаючись в позові на розмір витрат, повязаних із проведенням капітального ремонту спірної квартири, в розмірі 5500 доларів США та на внесення на депозитний рахунок 10000 доларів США, будь-яких вимог з приводу цього не зазначає.

На відміну від описової частини позову, в прохальній частині заявник вимагає визнати за ОСОБА_2 право власності тільки на спірну квартиру, про інше майно вимог не заявляє.

Крім того, заявляючи вимогу про переведення прав та обовязків покупця спірної квартири на ОСОБА_2, заявник цю вимогу не конкретизує, відповідної законодавчого обґрунтування не зазначає, що позбавляє суд та інших учасників судового розгляду чітко розуміти їх суть.

Також в порушення вимог ст.119 ЦПК України, посилаючись на обставини, якими заявник обґрунтовує позовні вимоги, доказів на підтвердження цих обставин в позові не зазначає.

Відповідно до п.п. «а» п.1 ст. 3 Декрету КМУ «Про державне мито» при подачі позовної заяви необхідно сплатити державне мито в розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 51 грн. і не більше 1700 грн.

При зверненні до суду із згаданим позовом заявником визначено ціну позову в розмірі 19663 грн., яка вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Так, із змісту позову вбачається, що спірну квартиру придбано за 26000 доларів США, що за курсом НБУ становить 208000 грн., таким чином, за цим позовом підлягає до сплати державне мито в розмірі 1700 грн.

З огляду на викладене, враховуючи, що при подачі позовної заяви ОСОБА_1 сплатив 197 грн., він має доплатити 1503 грн. державного мита.

Таким чином, справа не можу бути призначена до судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення права в спільній частковій власності та переведення прав та обовязків покупця на майно залишити без руху.

Надати строк для усунення зазначених недоліків до 11 лютого 2010 року.

Розяснити позивачеві, що в разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя В.В. Крикливий