Ленінський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2-3290/2010p.
РІШЕННЯ іменем України

22 грудня 2010 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі : судді - Тихонової Н.С., при секретарі - Бреженюк Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовами Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2010р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 Мотивуючи свої вимоги тим, що 25.11.2005 р. між Банком та відповідачем був укладений Кредитний договір № NKH3AE0000994A на суму 23628 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96 % на рік з кінцевим терміном повернення 24.11.2010 року.

В забезпечення виконання зобов'язань перед Банком, з відповідачем був укладений договір застави рухомого майна, автомобіля, відповідно до якого у разі невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором Банк може отримати задоволення за рахунок звернення стягнення на заставлене майно. В звязку з порушенням ОСОБА_1, умов кредитного договору станом на 26.01.2010 року, виникла заборгованість у розмірі - 11756,38 доларів США.

Оскільки, відповідач, не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, позивач просив суд, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № NKH3AE0000994A від 25.11.2005 року в розмірі 11756,38 доларів США, звернути стягнення на майно, передане у заставу, а саме - автомобіль MERCEDES-BENZ, модель VITO, рік випуску - 2001, тип ТЗ, № кузова/шасі: VSA2707, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач та її представник у судовому засіданні заявлені вимоги не визнали. Посилаючись на ненадання доказів позивачем про існування заборгованості за кредитним договором у відповідача в заявленому в позові розмірі, вважали що позовні вимоги є безпідставними через що задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, суд встановив наступне.

25.11.2005 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № NKH3AE0000994A на суму 23628 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,96 % на рік з кінцевим терміном повернення 24.11.2010 року, згідно якого відповідач взяв на себе зобовязання щомісячно сплачувати кредит, проценти та інші штрафні санкції.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем 25.11.2005 року був укладений договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надав у заставу автомобіль MERCEDES-BENZ, модель VITO, рік випуску - 2001, тип ТЗ, № кузова/шасі: VSA2707, відповідно до якого у разі невиконання зобовязань за кредитним договором Банк може отримати задоволення за рахунок звернення стягнення на заставлене майно.

З умовами договорів сторони були ознайомлені, ними вони підписані.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 26.01.2010р. сума заборгованості відповідача складає - 11756,38 доларів США, а саме : 9673,82 долара - заборгованість за кредитом; 1200,68 доларів - заборгованість за процентами; 126,72 долара - заборгованість по комісії; 135,81 долар - пеня; штраф - 62,50 долара та 556,85 долара.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідачем в односторонньому порядку порушені умови кредитного договору.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предметзастави.

Листом від 26.08.2009 року позивач попередив відповідача про намір звернути стягнення на заставлене майно через заборгованість за кредитом. Проте відсутні докази отримання цього листа відповідачем.

29.10.2009 року, відповідно до Акту, відповідачем було передано автомобіль позивачу.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим законом.

Обтяження рухомого майна реєструється в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим законом (ст.11). Позивач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово попередити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (ст.25).

В судовому засіданні позивачем не надано витягу з Державного реєстру письмових повідомлень всіх обтяжувачів. Через що, суд вважає заявлені позивачем вимоги передчасними, внаслідок чого в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,30,60, 88,212,214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: