РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2010 року. м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області

в складі:

головуючого судді Свінцицького Л. В

з участтю секретаря Малашевської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Верлоцької сільської Ради, третя особа,що не заявляє самостійних вимог- Старовойт ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка,посилаючись на те,що після смерті її матері залишилося спадкове майно,.інші спадкоємці на зазначене майно претендують,тому просить суд визнати за нею право власності на цілий жилий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул.Шкільній,64 в с.Верлок Радомишльського району Житомирської області.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала,просить визнати за нею право власності на спадкове майно,що залишилося після смерті її матері -ОСОБА_3,яка померла24.12.1995 року в с.Верлок Радомишльського району Житомирської області у віці 97 роки,а саме на цілий жилий будинок №64 з господарськими спорудами загальною вартістю 37 538 грн.,який розташований по вул.Шкільній в с.Верлок Радомишльського району Житомирської області.

Представник Верлоцької сільської Ради,та третя особа в судове засідання не з"явились,надіслали до суду письмові заяви,в яких просять справу розглядати у їх відсутності,а позовні вимо; позивачки задоволити.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку ст.17 4 цього ж Кодексу відповідно до якої в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача по справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні нстановлене,що ОСОБА_1народилася 16.10.1931 року в с.Верлок Радомлпльського району.23.09.1951 року,вона уклала шлюб з ОСОБА_4 Ще при житті, її мати-Старовойт М.Г.заповіла все своє майно своїм дітям-Старовойт О.Д.та ОСОБА_1

М. Д., куди входить і жилий бусинок №64 по вул. Шкільній в с. Верлок Радомишльського району, що стверджується заповітом від 14. 03.1997 року,який ніким не змінений і не скасований. Згідно довідки

Житомирського обласного бюро технічної інвентаризації №1875 ви 05.06.2009 року,за ОСОБА_3 право власності на вищевказана, житловий будинок не зареєстроване,вартість домоволодіння складає 538 гривень,тому державний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на даний будинок. Третя особа- Старовойт О.Д.написав заяву,якою відмовився від прийняття спадщия на користь позивачки. Як видно з державного акту на право приватн:: власності на землю,серії ЖТ №21050009,виданого 19.07.1996 р. Верлоцької сільською Радою,ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0.67 га,яка їй передана у приватну власність д-» обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобног: господарства,на даній землі і розташований будинок матері позивачки.

З матеріалів спадкової справи Радомишльської держнотконтори №4 42 вбачається, що через Радомишльську держнотконтору у встановленою Законом порядку все спадкове майно,яке залишилось після смерті ОСОБА_3 прийняла тільки позивачка. ОСОБА_5 відмовивсі від своєї части спадкового майна в установленому законом порядку! Вище викладене,підтверджується і зібраними по справі письмовиш доказами,а саме копіями наступних документів:паспорта громадянина України,свідоцтва про укладення шлюбу,свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть,заповітом,державним актом,технічним паспортом довідкою БТІ,довідки сільської Ради,заявою ОСОБА_5

У відповідності до ст.54 9 ЦК України визнається,що спадкоємеи прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління азі володіння спадковим майном.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.19Я року зазначено,що відповідно до ст.12 Закону України «Е: власність» (697-12) у приватній власності громадян можуть знаходити:! жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому законом порядку земельній ділянці, або придбані на законних підставах, наприклад з договором купівлі-продажу, міни, дарування, за правом спадщини.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що є всі необхідні та достатні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.10,11,60,80,81, 208, 209, 212-215 ЦПК України,ст.549 ЦК України,(в редакції 1963 року)суд-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити.

ВИЗНАТИ за ОСОБА_1,яка народилась 16.10.1931 року в с.Верлок Радомишльського району Житомирської області - власності на спадкове майно,а саме на цілий житловий будинок №6 розташований по вул.Шкільній в с.Верлок Радомишльського Житомирської області,вартість якого складає 37 539 надвірними господарськими спорудами,які розташовані на земельній ділянці площею 0.67 га., після смерті її матері ОСОБА_3

Григорівни, яка померла 24.12.1999 року в с. Верлок Радомишльського району Житомирської області.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський місцевий суд протягом десяти днів з дня оголошення рішення. Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Л.В. Свінцицький