Глобинський районний суд Полтавської області
Справа №2-16/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2010 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

Головуючої судді Прикіпєлової Л.В

при секретарі Папенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності та відшкодування моральної і матеріальної шкоди, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 посилаючись на те, що він, працюючи викладачем в Градизькій гімназії ім.О.І.Білаша, у 2008 навчальному році викладав "Музичне мистецтво" в 4-му класі, де навчалась дочка відповідачки. 27.12.2008 року ОСОБА_2, будучи невдоволеною оцінкою своєї дочки за 1 семестр з предмета "Музичне мистецтво", під час проведення новорічних свят у Градизькій гімназії ім.О.І.Білаша, публічно вдалася до образливих висловів на його адресу. За даних обставин він письмово звернувся до директора гімназії, яка вжила заходів щодо досудового врегулювання конфлікту і 20.01.2009р. та 26.01.2009р. за своєю ініціативою провела співбесіду одночасно з позивачем та відповідачкою з метою примирення сторін. Однак це позитивних наслідків не дало і ОСОБА_2 в черговий раз відмовилась публічно вибачитись за свої дії. Позивач ОСОБА_1 находить, що публічні образи, до яких вдалася 27.12.2008р. відповідачка ОСОБА_2 спричинили йому душевні страждання, які проявились у відчутті приниження, нервозності, а моментами - відчаю. Вважає, що наслідком триваючих страждань став душевний біль руйнівної для здоров'я сили з причини чого він (позивач) змушений був 27.01.2009 року звернутись в лікувальний заклад, хоча, незважаючи на це, стійкої стабілізації як душевного стану, так і фізичного здоров'я не наступило, а тому просить зобов'язати відповідачку ОСОБА_2 принести йому публічне вибачення в колі осіб, в присутності яких вона принизила його честь і гідність, стягнути з неї на його користь в відшкодування моральної шкоди 1500 гривень та відшкодувати витрати на лікування у розмірі 38 гривень, визначити та стягнути на його користь сплачені витрати та витрати, що пов'язані з явкою до суду, в тому числі добові і компенсацію за втрачений заробіток.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав і просить їх задовільнити повністю. Дав суду пояснення за змістом аналогічним викладеному, додавши, що публічно образливі вислови з боку відповідачки на його (позивача) адресу були у вигляді брутальної лайки та ненормативної лексики і висловлені нею в його адресу у його відсутності (позаочі) в приміщенні шкільного класу, де після новорічного шкільного свята переодягалось декілька дітей та перебували вчителі школи, від яких йому (позивачу) і стало відомо про брутальність поведінки ОСОБА_2

Відповідачка ОСОБА_2Г заявлені позовні вимоги не визнала повністю. Повідомила, що брутальною та ненормативною лексикою в адресу ОСОБА_1 ні очно, ні

позаочі ніколи не висловлювалась і ніколи його не ображала, однак заявляла йому претензії щодо заниження її дочці оцінок з предмета "Музичне мистецтво" - це при обставинах, коли дитина одночасно навчається і в Градизькій музичній школі. Також на святах під час виступу її дочки ОСОБА_1 регулярно вимикає мікрофон, пояснюючи, що ніби-то той зламався. Вона (ОСОБА_2) намагалася захистити свою дочку і тому вказувала позивачу, може і емоційно, на недоліки в його роботі, однак такий захист матір"ю своєї дитини позивач ОСОБА_1 сприймав як особисту для нього образу, в той час як сам ОСОБА_1 виставляє дитині якісь незрозумілі оцінки, іронізує з міміки на обличчі її дочки, не дивлячись на те, що остання переболіла малою хореєю і це є наслідками її хвороби. Також допроситись для огляду журнал оцінок як у ОСОБА_1 так і у керівництва майже неможливо.

Допитані в судовому засіданні свідки:

-педагоги школи ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 підтвердили, що 27.12.2008р, після закінчення шкільного новорічного музичного ранку відповідачка ОСОБА_2 в їх присутності та в присутності декількох дітей в класній кімнаті, у відсутності позивача ОСОБА_1, емоційно виказувала незадоволення методикою викладання останнім предмету "Музичне мистецтво", висловлювалась позаочі нецензурними словами щодо ОСОБА_1 та говорила, що останній не має права викладати предмет;

-свідки ОСОБА_6, Латуненко 1В повідомили суду, що їх діти навчаються в одному класі з дочкою відповідачки. До навчального 2009-2010 року у них викладав предмет "Музичне мистецтво" позивач ОСОБА_1, який занадто прискіпливо ставився до учнів і їх (свідків) діти не бажали з цієї причини відвідувати його заняття, бо боялися вчителя: був випадок коли ОСОБА_1 викинув з класу двох хлопчиків;

-свідки: ОСОБА_7 (директор гімназії) та ОСОБА_8 (заступник директора з навчально-виховної роботи) дали виключно позитивну характеристику позивачу ОСОБА_1, зазначивши, що він має заохочення в роботі, стягнення у нього відсутні, щодо викладання свого предмету застосовує творчий новаторський підхід, але методика викладання не суперечить діючому законодавству. Офіційних скарг з боку батьків щодо ОСОБА_1 не надходило.

Суд дослідив також:

-характеристику з місця роботи на ОСОБА_1, який характеризується виключно позитивно;

-характеристику на ОСОБА_2, яка за місцем роботи характеризується позитивно, але працюючи вихователем в дитячому садочку інколи не дотримується педагогічної етики, атестаційний лист та грамоту.

Заслухавши сторін, свідків, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини по справі, суд дав належну оцінку доказам і надійшов до слідуючого.

Відповідно до ст.277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істиності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Як встановлено в судовому засіданні відгуки відповідачки ОСОБА_2 щодо прискіпливості та необ"єктивності педагога ОСОБА_1 та його неадекватність щодо її дочки є її особистим оціночним судженням і вираженням особистої думки відповідачки, а тому такі судження та відгуки не є порушенням честі та гідності ОСОБА_1 Істиності фактів відносно кожної (на протязі навчального року) щоденної ситуації, яка виникала між ученицею та викладачем неможливо відновити і перевірити.

Щодо форми викладання таких суджень, які супроводжувались нецензурною лайкою та образливими словами на адресу ОСОБА_1 А в його відсутності (позаочі), то в судовому засіданні дані обставини знайшли своє підтвердження у свідченнях ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Однак така лайка з боку ОСОБА_2 хоча і порушує громадський порядок та вчинена в громадському місці, в присутності громадян і є образливою як для оточуючих так і для самої особи позивача - не є поширенням недостовірної інформації і відповідальність за такі правопорушення не регламентується нормами Цивільного кодексу України та Законами України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", "Про інформацію". "Про телебачення і радіомовлення", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", а тягне за собою адміністративну відповідальність за ст. 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення за дрібне хуліганство, однак ніхто з педагогів гімназії (в т.ч. позивач і директор) не звернулись до правоохоронних органів про притягнення ОСОБА_2 до адмінвідповідальності за ст.173 Кп.АП України, хоча таку можливість мали і в цьому їм ніхто не перешкоджав.

Також суд не вправі зобов'язати відповідач:-:;, вибачитись перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення, як спосіб судового захисту гідності, честі за поширення недостовірної інформації, не передбачена у ст.ст. 16,277 ЦК.

При таких обставинах суд находить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності та відшкодування моральної і матеріальної шкоди -

відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області. Заява про апеляційне оскарження рішення судх може бети подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на г:іиення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку п.4 ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ Л.В.ПРИКІПЄЛОВА