Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-541/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська

у складі:

головуючої судді Васіної Л.А.

при секретарі Макаренко Н.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_4, третя особа Головне Дніпропетровське обласне управління у справах захисту прав споживачів про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із позовом до приватного підприємця ОСОБА_4, третя особа Головне Дніпропетровське обласне управління у справах захисту прав споживачів, у якому просить суд:

- розірвати договір купівлі-продажу чобіт вартістю 2 500 гривень, укладений ОСОБА_1 16.12.2008 року в магазин «Презент», який належить Мура довій І.В.;

- стягнути з ОСОБА_4 на кристь ОСОБА_1 суму вартості чобіт 2 500 гривень, суму моральної шкоди 5 000 гривень, суму 150, 24 гривень сплаченої позивачкою за висновок, 30 гривень судових витрат за інформаційне забезпечення судового процесу та майбутні витрати за сплату витрат по судово-товарознавчій експертизі.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилається на те, що 16.12.2008 року вона за договором роздрібної купівлі-продажу придбала в магазині «Презент», що розташований в будинку 80 по проспекту Кірова в місті Дніпропетровську та належить приватному підприємцю ОСОБА_4, чоботи жіночі, лакові, демісезонні, артикул 8840103, 37 розміру, вартістю 2 500 гривень, які сплатила згідно товарного чеку від 16.12.2008 року. Гарантійний термін становив 55 днів. При цьому позивачка була ознайомлена з правилами експлуатації та догляду за чоботами, яких вона і дотримувалася.

Оскільки грудень був теплим, то позивачка почала взувати чоботи відразу після їх купівлі. Чоботи були підібрані по її розміру ноги, ніяких незручностей під час їх носіння позивачка не відчувала. Не взувала позивачка їх у дні дощу та відлиги, а також при температурі повітря нижче мінус 5 градусів морозу. Тобто, позивачка їх взувала не кожного дня.

Однак 31.12.2008 року позивачка виявила, що відклеїлась підошва. Оскільки почались святкові новорічні дні, то тільки 09.01.2009 року вона звернулась до відповідача з заявою про невідповідність якості чобіт. Але їй сказали, що такий брак підлягає ремонту, на що позивачка погодилась. З 03.01.2009 року по 12.01.2009 року чоботи знаходились в ремонті у відповідача, який за свій рахунок здав їх в майстерню на вулицю Артема.

Після отримання з ремонту позивачка інколи, коли дозволяли погодні умови, взувала їх. Однак, чоботи почали натирати позивачці ноги, а з часом вона помітила появу зморшок передньої частині чобіт, а потім розрив лакової поверхні, тріщину каблука, а на місці ремонту відклеєної підошви тріснула шкіра і зявився отвір. Це було в першій декаді лютого 2009 року. 10.02.2009 року позивачка знову прийшла в магазин до відповідача. Відповідач звинуватив позивачку в порушенні правил експлуатації чобіт та запропонував направити чоботи на товарознавче дослідження для встановлення причин руйнування, на що позивачка знову погодилась, оскільки недоліки виявились істотними.

Висновком спеціаліста Дніпропетровського науково дослідницького інституту судових експертиз № 488-09 від 25.02.2009 року встановлено, що пошкодження чобіт, яке виразилося у видозмінах лакового покриття шкіри зявилося слідством невідповідності повноти чобіт повноті стопи, а також порушенням сезонних термінів носки чобіт.

Причина утворення отвору на місці відклеєння підошви та ремонту чобота у висновку взагалі відсутня, тому позивачка вважає, що висновок є необєктивним.

Відповідач відмовився повернути позивачці гроші за продані неякісні чоботи, посилаючись на сплив гарантійного строку.

Більш того, відповідач витребував у позивачки сплатити йому вартість висновку спеціаліста у розмірі 150, 24 гривень, при цьому не надав їй квитанцію на цю суму.

Крім того, відповідач, користуючись позивачкиною необізнаністю та мотивуючи необхідністю оригіналу чеку для висновку спеціаліста, забрав у позивачки оригінал чеку, видавши її копію.

Тобто всі дії відповідача були направлені на те, щоб уникнути відповідальності за проданий неякісний товар.

Неякісність чобіт виявилась 09.01.2009 року і той факт, що відповідач в цей день прийняв чоботи в ремонт і за свій кошт відремонтував їх, свідчить про те, що недоліки товару виявлені в гарантійний термін. Подальше руйнування чобіт відбулося також в період дії гарантійного терміну.

Враховуючи те, що чоботи знаходились в ремонті 3 дні, позивачка вдруге звернулась до відповідача ще в період дії гарантійного строку, 10.02.2009 року, тобто на 53 день.

Крім матеріальної шкоди відповідачем спричинена позивачці моральна шкода, яку вона оцінює в 5 000 гривень.

Моральна шкода полягає в спричинених відповідачем душевних стражданнях та переживаннях з приводу придбання неякісного товару, у неможливості користування чоботами в той час, коли вони були їй необхідні, в приниженні її гідності у звязку з безпідставними звинуваченнями в порушенні правил експлуатації чобіт, в необхідності звернення за юридичною допомогою, експертну установу, до суду за реалізацією своїх прав споживача, передбачених законодавством та конституцією.

Таким чином, позивачка вважає, що з відповідача на її користь підлягає стягненню моральна шкода 5 000 гривень вартості чобіт 2 500 гривень 150, 24 гривень вартості висновку спеціаліста.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги позивача підтримав та просив задовольнити їх.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем 16.12.2008 року дійсно було укладено договір купівлі - продажу чобіт жіночих, лакових, демісезонних, артикул 8840103, розмір 37, вартістю 2 500 гривень. Гарантійний термін становить 55 днів. При цьому покупець була ознайомлена з правилами експлуатації та догляду за чоботами, тобто відповідач свій обовязок щодо надання інформації про продукцію та правил експлуатації виконав.

Оскільки це взуття демісезонне то відноситься до товарів весняно - осіннього асортименту, гарантійні терміни за яким обчисляються з початку відповідного сезону ( 15 березня 15 травня, 15 вересня 15 листопада). Оскільки згідно дати, вказаній на чеку, товар був придбаний 16.12.2008 року, то початком сезону необхідно вважати 15 березня.

Проте позивач порушив правила експлуатації, а саме використовувала товар, сезон для якого починається з 15 березня 2009 року, вже в грудні 2008 року позивач вказує про те, що вона не взувала чоботи у дні дощу та відлиги, а також при температурі мінус 5 градусів морозу. Проте лакові демісезонні чоботи не можуть використовуватись взимку, оскільки сезон зима ані за температурними показниками, перепадами температури, ані за рівнем вологості чи іншими показниками не відповідає вимогам до експлуатації та призначенню чобіт подібного типу.

09.01.2009 року за заявою позивача було прийнято товар у ремонт, оскільки на чоботах відклеїлась підошва. Відповідачем був зроблений ремонт, оскільки наявність недоліків товару була видна, проте експертизу проводити не виявили бажання ані позивач, ані відповідач. Проте відповідач стверджує, що від неправильної експлуатації товару взуття, яке було надано в ремонт позивачем, було вогке, тобто використовувалось у сиру вологу погоду, однак відповідач підтримуючи свою повагу до клієнтів та ввічливість зробив цей ремонт за три дні для позивача безкоштовно, тобто за свій рахунок.

Позивач стверджує, що чоботи почали їй натирати ноги, з'явилися зморшки на передній частині чобіт, розрив лакової поверхні, тріщина каблука, а на місці відклеєної підошви тріснула шкіра і з'явився отвір. 10.02.2009 року позивач знов прийшла у магазин «Презент», вимагала повернення грошей. Проте відповідач, вивчивши зовнішній вигляд взуття, явно вбачав порушення позивачем правил експлуатації демісезонного лакового взуття, тому направив чоботи на товарознавче дослідження для встановлення причин руйнування, на що позивач погодився.

Згідно висновку спеціаліста Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 488-09 від 25.02.2009 року було встановлено, що причинами видозмін взуття стали невідповідність повноти чобіт повноті стопи, а також порушення сезонних термінів носки чобіт. Тобто виробничого браку експертизою не встановлено - пара чобіт повністю виконана у відповідністю з нормативами ДСТУ.

Щодо підстави розірвання договору купівлі-продажу згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач зобов'язаний: 1) ...уважно ознайомитись з правилами експлуатації, викладеними у документації на товар; ...3) ... дотримуватись умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником в експлуатаційній документації; 4) з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару - застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації - дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого типу.

Висновок експертизи, якою встановлено належна якість товару та експлуатаційні зміни товару внаслідок порушення правил експлуатації та невідповідність повноти ноги повноті чобіт, повністю звільняє відповідача від обов'язку задоволення незаконних вимог позивача, оскільки вина позивача доказана експертизою.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Проте порушення, в тому числі істотне, з боку відповідача жодним документом чи будь-яким іншим чином не підтверджено.

Таким чином, позивач не має права вимагати розірвання договору купівлі-продажу на підставі свого суб'єктивного міркування щодо неякісної пари чобіт, яке не підтвердилось висновком незалежної експертизи.

Оскільки немає правової підстави для розірвання договору купівлі-продажу чобіт, тому немає й підстав у позивача вимагати відшкодування матеріальної шкоди.

Позивач стверджує, що їй було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 5 000 гривень.

Обов'язок відшкодування моральної шкоди виникає у зв'язку з неправомірними діями порушенням умов договору, закону тощо. Проте відповідач діяв цілком законно, прийняв товар для проведення ремонту за власний рахунок задля збереження власного іміджу, що вимагає поважного ставлення до клієнтів, не призначаючи експертизи та не звертаючи увагу на те, що взуття використовувалось у невідповідний для нього сезон.

Свою моральну шкоду позивач у позові не довів, документи, які були надані позивачем, лише викривають вину позивача та жодним чином не підтверджують суджень позивача, не можуть бути обґрунтуванням позовних вимог.

Представник третьої особи Головного Дніпропетровського обласного управління у справах захисту прав споживачів у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані та задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом по справі встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.12.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу чобіт жіночих, лакових, демісезонних, артикул 8840103, розмір 37, вартістю 2 500 гривень, що підтверджується чеком на оплату товару від 16.12.2008 року (а. с. 06) Гарантійний термін становить 55 днів.(а. с 07) Позивачка була ознайомлена з правилами експлуатації та догляду за чоботами.

ОСОБА_1, після 12 грудня 2008 року почала взувати чоботи, відразу після їх купівлі, невзувала їх у дні дощу та відлиги, а також при температурі повітря нижче мінус 5 градусів морозу.

31.12.2010 року позивачка виявила, що у придбаних чоботях відклеїлась підошва, 09.01.2009 року вона звернулася до відповідача із заяою у якій повідомила, що через деякий час частково відклеїлася підошва від чобіт, та просить відремонтувати взуття. (а. с. 13) Відповідачем був зроблений ремонт безкоштовно за три дні.

Після ремонту позивачка інколи, коли дозволяли погодні умови, взувала чаботи, однак вони почали натирати їй ноги, а з часом вона помітила появу зморшок на передній частині чобіт, а потім розрив лакової поверхності, тріщину каблука, а на місці ремонту відклеїної підошви тріснула шкіра і зявився отвір.

10.02.2010 року позивачка звернулася до відповідача із заявою в якій зазначила, що за спливом деякого часу вона виявила, що на згибах, строчках та внутрішній частині чобіт зявились тріщини, почав тріпатись каблук. Виріб експлуатувала вірно та в сильні морози не взувала. Просила обміняти на інший товар або повернути гроші. (а. с. 11)

Згідно висновку спеціаліста № 488-09 складеного Дніпропетровським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз 25.02.2009 року, представлені на дослідження чоботи жіночі фірми «Giuliano Venanzi» мають ряд пошкоджень експлутаційного характеру. Видозміна товарного вигляду, що виразилося у видозмінах лакового покриття шкіри, зявилася слідством невідповідності повноти чобіт повноті стопи, а також зявилося порушенням сезонних термінів носки чобіт. (а. с. 09-10)

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено зобовязання споживача:

1) перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар;

2) в разі необхідності розяснення умов та правил використання товару до початку використання товару звернутися за розясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції;

3) користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації;

4) з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду.

Пунктом 24 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено строк (термін) придатності строк (термін), визначений нормативно-правовими актами, нормативними документами, умовами договору, протягом якого у разі додержання відповідних умов зберігання та/або експлуатації чи споживання продукції її якісні показники і показники безпеки повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів, нормативних документів та умовам договору.

Частиною 3 статті 7 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що на сезонні товари (одяг, хутряні та інші вироби) гарантійний строк обчислюється з початку відповідного сезону, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Додатком № 1 постанови КМУ від 19.03.1994 року № 172 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів» визначено перелік сезонних товарів, гарантійний термін за якими обчислюються з початку відповідного сезону взуття: зимового асортименту - з 15 листопада по 15 березня; весняно-осіннього асортименту - з 15 березня по 15 травня; літнього асортименту - з 15 травня по 15 вересня.

Частиною 14 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Статтею 651 Цивільного кодексу України визначено підстави для зміни або розірвання договору:

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України на позивачку покладено обовязок довести ті обставини, якими вона підтверджує свої вимоги, однак, в судовому засіданні ні позивачкої а ні її представником не обгрунтовано істотного порушення договору відповідачем, та чим саме їй спричинена моральна шкода, та не надано доказів істотного порушення умов договору та спричиненя моральної шкоди. Оскільки немає правової підстави для розірвання договору купівлі-продажу чобіт, тому немає й підстав відшкодування матеріальної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 58, 10, 57, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 651 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Постановою КМУ від 19.03.1994 року № 172 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_4, третя особа Головне Дніпропетровське обласне управління у справах захисту прав споживачів про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження, та протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження - апеляційної скарги.

Суддя Л.А. Васіна