Любарський районний суд Житомирської області
Справа № 2-157/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі: головуючого-судді: І.І.Замеги

при секретарі: ЛЛ.Сорока

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Любар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любарському районі про стягнення доплати до пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка вказує на те, що вона являється дитиною війни і має право на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка визначена у вигляді щомісячної доплати в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Всупереч положень вищевказаного Закону відповідач не здійснював передбаченої доплати, внаслідок чого їй не нараховано і не виплачено доплати до пенсії на суму 5066 грн. за період 2007 - 2009 роки. Вона вважає, що дії відповідача, які полягають в порушенні її права на отримання передбаченої законом для дітей війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, є незаконними, а її порушене право на отримання передбаченої законом пільги підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного вона просить суд поновити їй строк звернення до суду з даним позовом та стягнути з відповідача належну їй доплату до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за 2007 - 2009 роки в сумі 5066 грн..

Стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Позивачка у судове засідання не з»явилася, однак у позовній заяві зазначила, що позов підтримує та просить справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 заявлений позов не визнала з підстав зазначених у письмовому запереченні на позов..

Вислухавши пояснення представника відповідача та розглянувши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Позивачка ОСОБА_1 являється дитиною війни, що стверджується посвідченням серії Л №003539 виданим 23 червня 2006 року Управлінням праці та соціального захисту населення Любарської райдержадміністрації.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", стверджується, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Стосовно п.1 прикінцевих положень цього Закону зазначена норма діє з 1 січня 2006 року.

Добровільно здійснити перерахунок пенсії позивачці відповідач відмовляється.

Законом України від 19 грудня 2006 року №489 - V «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема пунктом 12 статті 71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та статтею 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, із 1 січня по 9 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи статті 111 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489 - V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв»язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою - статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного Рішення знову почали діяти положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тобто з часу прийняття цього Рішення відновлено право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року №107 - VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Зазначені зміни набрали чинності з 1 січня 2008 року.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10- рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, із 1 січня по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року № 2195 -;ЇУ, поновили свою дію з 22 травня 2008 року. Отже, з цієї дати особи зі статусом дітей війни мають право на підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, Що виплачується замість пенсії.

Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином суд вважає, що права позивачки дійсно були порушені, оскільки у 2007 - 2009 роках їй пенсія нараховувалась та виплачувалась відповідачем в неповному розмірі, лише на підставі Закону України "Про державний бюджет України" на 2007 - 2009 роки, однак без урахування ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007, рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 і т.д.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що невиплата позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 01 січня по 31 грудня 2009 року є протиправною і відповідача слід зобов'язати здійснити нарахування та виплату доплати до пенсії за вказаний період.

Враховуючи, що вищезазначені рішення Конституційного Суду України зворотної дії в часі немають, тому позовні вимоги в частині зобов"язання нарахувати та виплатити щомісячну надбавку до пенсії у період з 01 січня по 09 липня 2007 року, з 01 січня по 22 травня 2008 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії повинно здійснювати управління Пенсійного фонду в Любарському районі Житомирської області, яке при здійсненні вказаних перерахунків керується спеціальними нормативно- правовими актами. Отже, в даному випадку суд не вправі ухвалити рішення про визначення конкретних сум, оскільки здійснення перерахунків не входить до його компетенції, а тому зобов»язує відповідача провести нарахування та виплату вищевказаних доплат.

Суд вважає, що підстав для відмови в задоволенні позову у звязку з пропущенням строку звернення позивачем до суду немає, оскільки ніхто із сторін на цьому не наполягав.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, Законами України «Про державний бюджет України» на 2007-2009 роки, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10- рп/2008,

Суд, -

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області провести перерахунок та здійснити виплату різниці недоплаченої пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком згідно ст..б Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на користь ОСОБА_1 за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 01 січня по 31 грудня 2009 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Любарському районі Житомирської області розрахунковий рахунок №2 в Житомирському обласному ВАТ "Ощадбанк" МФО 311647 код 20405058 на користь ОСОБА_1 51 грн. понесених нею судових витрат у зв'язку із сплатою судового збору та 120 грн. витрат пов'язаних із сплатою на інформаційно- технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання через Любарський районний суд заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів, починаючи з дня його проголошення та апеляційної скарги протягом

19днів після подання заяви. Також рішення може бути оскаржено шляхом подання протягом 10 днів, починаючи з дня його проголошення, апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо така заява (або апеляційна скарга) не були подані. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя І.І.Замега