Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В.,

ОСОБА_1

при секретарі Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зміну ідеальних часток у праві спільної власності на домоволодіння, поділ майна, визнання права власності на частину майна

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 23 червня 2010 року,

встановила:

У вересні 2006 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати спільним майном подружжя 35/100 частин домоволодіння №16 по пров. 2-му Карєрному в м.Житомирі, гараж, автомобіль та поділити це майно між нею та ОСОБА_3 Під час розгляду справи неодноразово доповнювала і змінювала позовні вимоги, остаточно просила (а.с.206): змінити розміри ідеальних часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння №16 по пров. 2-му Карєрному в м.Житомирі, визнавши за ОСОБА_4 право власності на 26/100 ід.часток, а за ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на 74/100 ід.часток як спільної власності подружжя. Просила визнати за нею право власності на 35/100 ід.часток спірного домоволодіння, а за ОСОБА_3 право на 39/100 ід.часток і поділити належну їм частину домоволодіння, виділивши їй перший поверх вартістю 194218 грн., а ОСОБА_3 другий поверх вартістю 161648 грн. З урахуванням інтересів неповнолітньої дитини-інваліда просила не стягувати з неї на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію. Просила визнати за нею право власності на ? частину спільного майна подружжя, а саме - на гараж №149 в гаражному кооперативі „Промінь та автомобіль ВАЗ 2109,1991 року випуску та поділити їх, виділивши гараж і автомобіль відповідачу, стягнути з останнього на її користь половину вартості 11445 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що автомобіль, гараж та 35/100 частин домоволодіння №16 по пров. 2-му Карєрному в м.Житомирі придбані під час шлюбу. Протягом 2003-2004 років була зведена прибудова, в результаті чого належна подружжю Дмитрів частка у домоволодінні збільшилась до 74/100, а частка іншої співвласниці ОСОБА_4 зменшилась до 26/100.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 23 червня 2010 року позов задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: 35/100 ід.часток будинку №16 по пров. 2-му Карєрному в м.Житомирі, автомобіль та гараж. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 35/200 ід.часток спірного будинку. У власність ОСОБА_3 виділено автомобіль та гараж, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнута половина їх вартості 11445 грн.82 коп. В решті вимог відмовлено.

Додатковим рішенням від 29 червня 2010 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 35/200 ід.часток спірного будинку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 02.08.1991 року по 16.05.2006 року перебували в шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.125,126,6). Під час шлюбу вони придбали гараж №149 в гаражному кооперативі „Промінь вартістю 8287 грн. та автомобіль ВАЗ 2109,1991 року випуску державний номер 60121ВВ вартістю 14064 грн.64коп. (а.с.10,11,38-50), а також 35/100 частин домоволодіння №16 по пров. 2-му Карєрному в м.Житомирі (а.с.7). Покупцем частини домоволодіння згідно договору від 08 липня 2003 року є ОСОБА_3 Решта 65/100 ід.часток будинку належать ОСОБА_4 Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 08 серпня 2006 року задоволено позовну заяву ОСОБА_3 від 20 квітня 2006 року та визнано його право власності на самочинно збудовані приміщення в даному жилому будинку, а саме: коридор площею 5,7 кв.м., санвузол площею 4,3 кв.м., веранду площею 9,8 кв.м., кухню площею 10,3 кв.м., котельну площею 3,4 кв.м., коридор площею 11,4 кв.м., кімнату площею 21,1 кв.м., кімнату площею 21,2 кв.м., кладову площею 3,9 кв.м.(а.с.9). Із змісту рішення та технічного паспорту на будинок від 04.01.2005 року (а.с.110-115) вбачається, що прибудова була здійснена в період шлюбу між сторонами.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 15.01.2010 року (а.с.162-168, 204-205) внаслідок прибудови належна ОСОБА_4 частина будинку зменшилась до 26/100 ід.часток, інша частина збільшилась до 74/100 ід.часток.

Відповідно до ст.ст.22,28 КПШС України, ст.ст.60,70 СК України майно, нажите подружжям під час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Частиною 3 ст.357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення свої частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом.

Висновки суду першої інстанції про те, що прибудова до домоволодіння не є спільним майном подружжя, а також про неможливість прийняття рішення щодо зміни ідеальних часток в праві власності на домоволодіння суперечать матеріальному закону та обставинам, встановленим судовим рішенням від 23 червня 2010 року. Отже, до складу спільного майна подружжя входять автомобіль, гараж та частина спірного домоволодіння, розмір якої збільшився з 35/100 ід.часток до 74/100 ід.часток. У власності ОСОБА_4 знаходиться частина домоволодіння, розмір якої зменшився з 65/100 ід.часток до 26/100 ід.часток.

Належна ОСОБА_3 та ОСОБА_2 частина домоволодіння може бути поділена в натурі.

Висновками судової будівельно-технічної експертизи від 29.01.1007 року(а.с.38-56) та від 15.01.2010 року (а.с.162-168) передбачено два варіанти поділу 74/100 ідеальних часток спірного домоволодіння в натурі.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 25.03.2010 року №221 (пункт 10) погоджені обидва варіанти поділу та влаштування окремого входу і прибудови сходової клітки за умови реконструкції частини житлової кімнати площею 21,10 кв.м.(2-8) в кухню, кладової площею 3,9 кв.м (2-10) в санвузол ( а.с.202).

Колегія суддів не знаходить підстав для відступу від рівності часток подружжя у праві власності на будинок, але враховує інтереси неповнолітньої дитини-інваліда (а.с.207,208) при обранні варіанту поділу і вважає доцільним поділити будинок за першим варіантом експертизи, виділивши позивачці перший поверх, а відповідачу ОСОБА_3 - другий поверх.

Рішення ухвалено із порушенням норм матеріального права, а тому його належить скасувати в порядку п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Витрати ОСОБА_2 на проведення судової будівельно-технічної експертизи становлять 3050 грн. (а.с.127,195). Позивачкою при розгляді справи сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 150 грн. та судовий збір в розмірі 901 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на її користь. З ОСОБА_3 підлягає стягнення судовий збір на користь держави в розмірі 1649 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Богунського районного суду м.Житомира від 23 червня 2010 року та додаткове рішення цього ж суду від 29 червня 2010 року і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Змінити ідеальні частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння №16 по пров. 2-му Карєрному в м.Житомирі. Визнати за ОСОБА_4 право власності на 26/100 ідеальних часток домоволодіння.

Визнати, що 74/100 ідеальних часток домоволодіння №16 по пров. 2-му Карєрному в м.Житомирі вартістю 355866 грн., гараж №149 в гаражному кооперативі „Промінь вартістю 8287 грн. та автомобіль ВАЗ 2109,1991 року випуску державний номер 60121ВВ вартістю 14064 грн.64коп. є спільною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Поділити майно наступним чином. Виділити у власність ОСОБА_3 гараж №149 в гаражному кооперативі „Промінь вартістю 8287 грн. та автомобіль ВАЗ 2109, 1991 року випуску державний номер 60121ВВ вартістю 14064грн.64коп.

Виділити в натурі ОСОБА_2 приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 вартістю 194218 грн. у домоволодінні №16 по пров. 2-му Карєрному в м.Житомирі, які складають 35/100 ідеальних часток, виділити в натурі ОСОБА_3 приміщення 2-7, 2-8, 2-9, 2-10 вартістю 161648 грн., які складають 39/100 ідеальних часток (згідно варіанту 1 висновку №33/02 судової будівельно-технічної експертизи від 29.01.2007 року). Визнати за ОСОБА_2 право власності на 35/100 ідеальних часток домоволодіння №16 по пров. 2-му Карєрному в м.Житомирі, а за ОСОБА_3 - право власності на 39/100 ідеальних часток даного домоволодіння.

Для ізоляції приміщень: зобовязати ОСОБА_2 в коридорі 2-4 закрити вхід на другий поверх; зобовязати ОСОБА_3 обладнати другий поверх сходами та входом з вулиці; зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 обладнати належні їм частини будинку окремими інженерними мережами.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 4839 грн.18 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 901 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 150 грн., витрати на проведення судово-технічної експертизи в розмірі 3050 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1649 грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: