ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1688/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" травня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в

складі:

головуючого судді: Косторенко А.Ю.,

при секретарі: Сеферовій І.М.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я особа - 111 Криворізька державна нотаріальна контора про виділення (визначення) частки померлого у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що він 17.03.2010р. звернувся до Третьої Криворізької нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири у м. Кривий Ріг, ХабаровськаАДРЕСА_1, що належала його матері - ОСОБА_4, яка померла 10 лютого 2009р. та на день смерті була зареєстрована у м. Кривому Розі, ХабаровськаАДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КЖП №8 за №71 від 04.03.2010р.

Державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, про що зазначається у Постанові №246/01-31 від 17.03.2010р., у зв'язку з тим, що вищевказана частина квартири належала померлій на праві спільної сумісної власності згідно Договору купівлі - продажу квартири від 05.03.1992р., засвідченого Держнотаріусом 3-ї ДНК ОСОБА_6, реєстровий №1-1214, та зареєстрованого КП ДОР «КБТІ» 19.03.1992р. , реєстровий №4427 у книзі №13 , стор.27., та ця частина не була виділена при житті померлій.

Після смерті його матері відкрилась спадщина за заповітом у вигляді S частини квартири АДРЕСА_2. Оскільки її чоловік та його батько - ОСОБА_7 помер 03.07.2005р. , а частки при житті подружжя не були визначені, встановити факт належності померлим чоловіку і дружині відповідних часток у спільному сумісному майні подружжя можливо лише у судовому порядку.

В обгрунтування позовних вимог він посилається на той факт, що 05.03.1992р. року його батьком була придбана житлова квартира АДРЕСА_2 згідно Договору купівлі - продажу квартири від 05.03.1992р., засвідченого Держнотаріусом 3-ї ДНК ОСОБА_6, реєстровий №1-1214, та зареєстрованого КП ДОР «КБТІ» 19.03.1992р. , реєстровий №4427 у книзі №13 , стор.27.

Оскільки вищезгадана квартира була придбана його батьками у шлюбі (що підтверджується свідоцтвом про шлюб ЯР №136731 від , виданим 27.061948р. Дзержинським РайЗАГС м. Кривого Рогу), то згідно ст. 74,70, 60-63 Сімейного кодексу України: «У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.» Оскільки за їх сумісне проживання домовленості щодо розподілу сумісного майна не було та не було укладено шлюбного договору, то моїм батькам як чоловікові та дружині при житті повинно було належати по 1/2 частки їх спільного сумісного майна подружжя.

На підставі ст.ст.316, 317 ЦК України (2004 року) право власності - це право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до вимог ст.ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України (2004 року) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

За життя померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не було укладено письмового договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, оскільки, за життя усіх членів родини не виникало потреби у виділенні часток у спільній власності.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Отже, кожному з вищевказаних власників квартири належало б по 1/2 частині у разі виділу часток.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за заповітом від 07.10.2004р. посвідченим Державним нотаріусом 3-ої Криворізької ДНК ОСОБА_5, реєстровий №1-5954 є він. А свою частину майна батько - ОСОБА_7 заповідав онукові - ОСОБА_3 згідно заповіту від 07.10.2004р. , посвідченому Державним нотаріусом 3-ої Криворізької ДНК ОСОБА_5, реєстровий №1-5955.

Просить визначити ОСОБА_7, ОСОБА_4 частки в обєкті спільної сумісної власності - квартирі АДРЕСА_3, виділивши кожному з них по 1/2 частині квартири АДРЕСА_3, визнавши за кожним з них право власності на 1/2 частину зазначеної квартири, також визнати за ним право власності на 1/2 частину житлової двохкімнатної квартири АДРЕСА_4, в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_4, померлої 10.02.2009р.

Суд вважає за можливе задовольнити заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги, які він підтримав в судовому засіданні, та які проти яких не заперечував відповідач, з тих підстав, що ним було надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження рівності часток померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в обєкті спільної сумісної власності подружжя - двохкімнатної квартири АДРЕСА_5, а також щодо його права на спадкування частини квартири, о належала його матері - ОСОБА_4

Дані факти підтверджуються представленими суду довідкою КЖП №8 за №71 від 04.03.2010р., копіями договору купівлі - продажу квартири від 05.03.1992р., технічного паспорту на житло, заповіту від 07.10.2004р. , реєстровий №1-5954, заповіту, від 07.10.2004р. . реєстровий №1-5955. паспорта громадянина України ВЕ 513436, свідоцтва про смерть ОСОБА_8 1-КИ № 260165. виданого 11 лютого 2009р.. свідоцтва про смерть ОСОБА_8 1-КИ № 031925. виданого 04 липня 2005р.. свідоцтва про шлюб ЯР № 136731 від 27.06.1948р., Постанови нотаріуса №246/01-31 від 17.03.2010 р.

Виходячи з вищенаведеного, з урахуванням відсутністю претензій з боку учасників судового процесу, суд вважає за можливе винести рішення, яким задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, ст.ст. 370, 1268, 1270 ЦК України, суд

ВИ РІШИВ:

Визначити ОСОБА_7, ОСОБА_4 частки в обєкті спільної сумісної власності - квартирі АДРЕСА_6, виділивши кожному з них по 1/2 частині квартири АДРЕСА_6, визнавши за кожним з них право власності на 1/2 частину зазначеної квартир.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлової двохкімнатної квартири АДРЕСА_4, в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_4, померлої 10.02.2009р.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суд Дніпропетровської області через районний суд. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: А. Ю. Косторенко