Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

22 лютого 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Старовойта Г.С., Омельчука М.І.

при секретарі Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 (треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3) до ВАТ „Енергопостачальна компанія „Житомиробленерго (Зарічанський район електричних мереж) про визнання дій протиправними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Житомирського районного суду від 29 грудня 2009 року,

встановила:

В січні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати протиправними дії керівництва Зарічанського району електричних мереж ВАТ „Енергопостачальна компанія „Житомиробленерго щодо позбавлення його та членів його сімї права на безоплатне споживання електричної енергії в розмірі 75 кВт.год на сімю та додатково по 15 кВт.год на кожного члена сімї; зобовязати відповідача відновити електропостачання квартири АДРЕСА_1; стягнути з відповідача на його користь майнову та моральну шкоду в сумі 56112 грн.99 коп. Під час розгляду справи неодноразово змінював і доповнював вимоги і остаточно просив: визнати протиправними відключення його квартири від електропостачання 12 жовтня 2006 року та 26 червня 2008 року; визнати протиправними дії керівництва Зарічанського РЕМ щодо позбавлення його та членів його сімї права на безоплатне споживання електроенергії на комунально-побутові потреби в розмірі 90 кВт.год в місяць згідно Постанови Кабінету Міністрів України №879 від 01.08.1996 року та №479 від 22.05.1997 року (а.с.185-189); визнати протиправною угоду Зарічанського РЕМ №197 від 13 жовтня 2006 року про реструктуризацію боргу ОСОБА_1; стягнути з відповідача на його користь майнові збитки в сумі 26310 грн. та моральну шкоду в сумі 99000 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що в 1994 році був звільнений за віком з органів внутрішніх справ. Оскільки він працював, а в даний час проживає у сільській місцевості, то згідно ст.22 Закону України „Про міліцію він та члени його сімї мають пільги на безоплатне споживання електричної енергії в розмірі 90 кВт.год, але відповідач надає йому безкоштовно лише 30 кВт.год. на місяць. Безпідставно нараховану відповідачем заборгованість він не сплачує, внаслідок чого відповідач неправомірно відключав його квартиру від електропостачання. Такими діями відповідача йому заподіяна майнова та моральна шкода.

Рішенням Житомирського районного суду від 29 грудня 2009 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, а також постановити відносно відповідача окрему ухвалу. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права, зокрема статей 1,3,8,17,21,22,24,55,56,68 Конституції України, ст.22 Закону України „Про міліцію, пункту 1 підпункту а Постанови Кабінету Міністрів України №879 від 01.08.1996 року станом на 01 серпня 1996 року. Вважає неконституційними зміни до згаданої Постанови від 31.12.2004 року.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивач та члени його сімї у відповідності до ч.5 ст.22 Закону України „Про міліцію мають право на безоплатне освітлення житла за встановленими нормами. Такі норми встановлені у підпункту а пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №879 від 01.08.1996 року( в редакції від 31.12.2004 року) в розмірі 30 кВт.год на місяць.

За спожиту понад нормою електроенергію ОСОБА_1 не розраховувався, в звязку з чим станом на жовтень 2006 року утворилась заборгованість в розмірі 105 грн.77 коп., а станом на червень 2008 року у розмірі 169грн.32 коп. Відключення від електроенергії відповідач здійснив правомірно, на підставі договору від 12.03.2005 року про користування електроенергією та правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про безпідставність позовних вимог і обґрунтовано відмовив у позові в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Залишити без змін рішення Житомирського районного суду від 29 грудня 2009 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: