АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26(1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2010 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді ЛЯХОВСЬКОЇ І.Є.,

суддів - БАРИЛЬСЬКОЇ А.П., КАРНАУХ В.В.,

при секретарі Бондаренко І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представника Відділення Фонду ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, Державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» про перерахунок щомісячних страхових сум, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2009 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» (далі ДП «РУ ім. Кірова»), Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі Відділення Фонду), який у подальшому уточнив та остаточно просив стягнути на його користь: з ДП «РУ ім. Кірова» - заборгованість по щомісячних виплатах за період з 18 січня 1999 року по 01 квітня 2001 року в сумі 1636 грн. 69 коп.; з Відділення Фонду заборгованість по страховим виплатам за період з 01 квітня 2001 року по 01 червня 2009 року в сумі 10968 грн. 59 коп., а також щомісячно по 692 грн. 36 коп., починаючи з 01 червня 2009 року, до зміни обставин, що є підставою для перерахунку виплат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачем ДП «РУ ім. Кірова» невірно був обчислений середній заробіток для визначення сум відшкодування шкоди, а тому він одержує занижену суму страхових виплат.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2009 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, на його користь з Відділення Фонду стягнуто заборгованість по страхових виплатах за період з 21 січня 2006 року по 01 червня 2009 року у розмірі 6366 грн. 14 коп., а також щомісячно по 692 грн. 36 коп., починаючи з 01 червня 2009 року, до зміни обставин, що є підставою для перерахунку виплат. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділення Фонду ставить питання про скасування рішення суду та направлення справи на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зокрема, на його думку, суд першої інстанції розглянув справу з порушенням строку позовної давності, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження його поважності. Крім того, розглянув не всі вимоги позивача, а також не звернув уваги на те, що виплата Відділенням Фонду перерахунків потерпілим внаслідок вини підприємства є нецільовим використанням коштів.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працював слюсарем черговим та з ремонту обладнання дільниці ВШТ шахти № 1 ім. Артема ДП РУ ім. Кірова. Через тривалий час роботи у шкідливих умовах праці позивач отримав професійне захворювання, у звязку із чим проходив огляд у МСЕК, висновком якого з 18 січня 1999 року йому встановлено 50 % втрати професійної працездатності. 23 лютого 2000 року при повторному огляді у МСЕК ОСОБА_4 з 01 лютого 2000 року встановлено 40 % втрати професійної працездатності. При наступних переоглядах розмір втрати професійної працездатності позивача не змінився.

Наказом № 131 від 16 лютого 1999 року ДП РУ ім. Кірова призначило ОСОБА_4 страхові виплати у відшкодування шкоди в розмірі 183 грн. 67 коп., виходячи із середнього заробітку 367 грн. 34 коп.

Спір між сторонами виник з приводу базового розміру середньої заробітної плати позивача, яка застосована підприємством для визначення сум відшкодування шкоди.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи на користь позивача заборгованість за останні три роки, що передують зверненню до суду, суд першої інстанції виходив із того, що ДП РУ ім. Кірова невірно було обчислено середній заробіток, внаслідок чого позивач отримував занижені суми відшкодування шкоди, а після передачі документів Відділенню Фонду останнє також неправильно виплачувало позивачеві страхові виплати.

З таким висновком погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Як убачається із наказу № 131 від 16 лютого 1999 року, для обчислення сум відшкодування шкоди підприємством взято заробітну плату за жовтень 1997 року, серпень і січень 1998 року, що протирічить п. 22 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 472 від 23 червня 1993 року (з подальшими змінами), згідно якого середньомісячний заробіток для обчислення розміру відшкодування потерпілому втраченого заробітку (або відповідної його частини) визначається за бажанням потерпілого за 12 або 3 останні повні календарні місяці роботи, що передували каліцтву, а при професійному захворюванні - стійкій втраті професійної працездатності.

Доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності

необґрунтовані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази ознайомлення позивача з наказом про призначення сум відшкодування шкоди.

За таких обставин суд першої інстанції правильно визначив розмір середньої заробітної плати позивача станом на 01 січня 1999 року, виходячи із його заробітної плати за серпень, листопад і грудень 1998 року в сумі 505 грн. 73 коп., здійснив перерахунок сум відшкодування шкоди відповідно до застосованих підприємством коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (окладів) за весь період та обґрунтовано стягнув з Відділення Фонду недоплату в сумі 6366 грн. 14 коп. за три останніх роки, що передують зверненню до суду з даним позовом, а також визначив новий розмір страхових виплат в сумі 692 грн. 36 коп., починаючи з 01 червня 2009 року.

У звязку із цим доводи апеляційної скарги в цій частині є також безпідставними

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду.

За таких обставин апеляційну скаргу Відділення Фонду необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_5