Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

"18" листопада 2010 року

Колегій суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого судді: Худякова A.M., суддів: Широкової Л.B., Микитюк 0.Ю.,

при секретарі судового засідання Ганько Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування " частини житлового будинку недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2005 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом. В обгрунтування вимог позивачка посилалась на те, що вільного волевиявлення на укладення договору дарування від 13.07.1982 року вона не мала, оскільки дану угоду вчинено внаслідок психічного впливу на неї з боку її чоловіка ОСОБА_3, який, бажаючи мати разом з дочкою спільну часткову власність на частину будинку, умовив її подарувати свою частку домоволодіння, обіцяючи зберегти сім'ю, погрожуючи розлученням.

При уточненні позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що до укладення вказаного договору дарування вона мала в приватній власності 67/100 ід.ч. будинку №37 по пров.Садовому в смт.Чуднові. Спірний договір дарування був укладений нею про людське око, оскільки намірів дарувати одній дитині, коли є інші діти, вона не мала. Фактично більша частина будинку була виведена із сімейного бюджету, з майна подружжя та право власності на цю частину будинку було оформлено на одну особу - ОСОБА_4JI. Позивачка вказувала на те, що до 2003 року вона продовжувала проживати у подарованій частині будинку. Після того як дочка стала дорослою, вона стала виганяти матір з будинку, чим створювала останній перешкоди у його користуванні.

Оскільки право на житло стало порушуватись з боку дочки' - відповідачки по справі з 2003 року, позивача за вказаних обставин просила визнати недійсним договір дарування, укладений між нею, ОСОБА_2, та дочкою ОСОБА_4JI. в особі її батька ОСОБА_3 67/100 ід. частин житлового будинку №37 по провулку Садовому в смт.Чуднові Житомирської області, посвідченого 13.07.1982 року державним нотаріусом Чуднівської районної нотаріальної контори ОСОБА_5 (зареєстрованого в реєстрі за №1009) та повернути їй подаровану частину.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2010 року позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування 67/100 ід. частин житлового будинку №37 по провулку Садовому у смт.Чуднові Житомирської області укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, посвідченого 13.07.1982 року державним нотаріусом Чуднівської районної нотаріальної контори (зареєстрованого в реєстрі №1009).

Повернуто сторони в первісний стан, визнавши право власності на 67/100 ід. частин житлового будинку №37 по провулку Садовому у смт.Чуднові Житомирської області за ОСОБА_6 3.Ф. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 248 грн.8 9 коп. судового0 збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постановлене рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема, вказує на те, що посилання суду на покази свідків ОСОБА_7, Ґоворуна О.Л., ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 є невірним. Крім того, поза увагою суду залишились покази нотаріуса ОСОБА_5, яка пояснила, що ніякого тиску на позивачку не було створено.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 13 липня 2002 року є власником 67/100 ід. частин житлового будинку №37 по провулку Садовому в смт.Чуднові Житомирської області. Інша частина цього будинку (33/100 ід.ч.) на час укладення спірного договору належала ОСОБА_3

Відповідачка по справі: ОСОБА_1 є дочкою позивачки, і оскільки при укладенні угоди перебувала в малолітньому віці, вказану угоду в якості обдарованого підписав ОСОБА_3 - колишній чоловік позивачки.

Задовольняючи позов,, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 дійсних намірів дарувати дочці ОСОБА_6 будинку не мала, оскільки іншого житла крім подарованої частини будинку позивачка не мала. Відтак укладенням цієї угоди створювалась лише видимість, відчуження з тим, щоб мати право на одержання квартири.

Такий висновок є правильним, оскільки - ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.І ст.58 ЦК України (в редакції 1963 року, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.2,13 постанови від 28.04.1978 року №3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", з подальшими змінами та доповненнями, угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Мнима угода, тобто угода, укладена про людське око, без наміру створити юридичні наслідки, є в силу ч.І ст.58 ЦК України недійсною, незалежно від мети її укладення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 намірів дарувати будинок не мала, про що свідчать покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Оскільки тиск на позивачку з боку колишнього чоловіка здійснювався, як вказує ОСОБА_2 поза межами нотаріальної контори, суд першої інстанції правильно відхилив і не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_5

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку проте, що угода, яка укладена між сторонами, є мнимою, а тому обґрунтовано повернув сторони в попередній стан.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 18 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_13