Апеляційний суд Житомирської області
Рішення

Іменем України

"09" грудня 2010 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Широковой Л.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Назаренко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу фізичної особи - приватного підприємця ОСОБА_2 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 6 травня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи - приватного підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, повернення коштів та відшкодування збитків за порушення прав споживача,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 29.07.2009 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір на виготовлення меблів, за умовами якого відповідач зобов'язувався на протязі ЗО робочих днів виготовити та передати їй у власність меблі, а вона сплатити 28000 грн., з яких 20000 грн. було сплачено як передплату на час підписання договору.

Посилаючись на те, що відповідач не виконав замовлення в строк, що визначений договором, виготовив меблі, які не відповідали як розмірам так і якості, позивачка просила розірвати вказаний договір, стягнути з відповідача 20000 грн., 37800 грн. пені за порушення умов договору, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від б травня 2010 року позов задоволено частково. Розірвано договір від 29.07.2009 року на виготовлення меблів який було укладено між ОСОБА_3 і фізичною особою - приватним підприємцем ОСОБА_2

Стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 18400 грн. авансу, виплаченого в рахунок виконання договору, 1000 грн. завданої моральної шкоди, 1000 грн. за надання правової допомоги і 120 грн. за ІТЗ процесу.

Стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь держави 192 грн. 50 коп. судового збору. В решті позову відмовлено за безпідставністю.

У апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постановлене рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт вказує на те, що строки виконання робіт ним не порушувались і позивачка не надала доказів на підтвердження істотних доказів придбаного товару.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з пояснень представника позивача та відповідача, сторони по справі 29.07.2009 року уклали договір, за яким приватний підприємець ОСОБА_2 зобов'язався на протязі ЗО робочих днів виготовити та передати ОСОБА_3 у власність меблі, а остання сплатити 28000 грн., з яких 20000 грн. було сплачено як передплату на момент підписання договору.

Згідно бланку-замовлень, які є невід'ємними частинами договору, сторони погодили колір, матеріали та розмір меблів: тумбу під телевізор, гардеробну з поличками та кухню.

Дані обставини відповідач не оспорює.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відтак, правовідносини, що склались між сторонами, є характерними для договору підряду (ст.865 ЦК України).

За правилами договору підряду замовник, в особі ОСОБА_3, зобов'язаний прийняти і оплатити виконану відповідачем роботу.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з тих доказів, які надані сторонами.

За показами свідків ОСОБА_4 0.0. , ОСОБА_5 встановлено, що при установленні кухні мийка не встановлювалась, що призвело до збільшення витрат на переробку недоліків.

Оскільки вказані обставини відповідачем не спростовані, його доводи про якісно виготовлену кухню є безпідставними, тому суд першої інстанції правильно вважав, що підрядником допущено істотний відступ від умов договору

щодо збільшення вартості замовлення за рахунок позивача, а відтак ОСОБА_3 має право на розірвання договору.

В зв'язку з тим, що частина меблів - гардеробна з поличками залишились у позивачці, суд обгрунтовано стягнув з відповідача 18400 грн. авансу, виплаченого позивачкою в рахунок виконання договору.

Що стосується вимог в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позову у цій частині відсутні приймаючи до уваги таке.

Згідно з чинним законодавством, особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачене нормами Конституції України або у випадках, передбачених нормами ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як вбачається із укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 договору від 29.07.2009 року, сторони, які його уклали, не передбачили відшкодування моральної шкоди за порушення зобов'язань, а тому відсутні правові підстави для покладення на відповідача даного виду цивільної відповідальності.

Також не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_3 про стягнення витрат за надання правової допомоги, оскільки докази про сплату позивачкою 1000 грн. в справі відсутні, а довідка її представника не є належним доказом на підтвердження цієї обставини.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,314-316 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи - приватного підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 6 травня 2010 року в частині відшкодування моральної шкоди та стягнення витрат за надання правової допомоги - скасувати, ухваливши нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 в цій частині відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Суддя