Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 2- 798/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Балакіній С.В.

розглянувши під час попереднього судового засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивач просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, який зареєстрований 05.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції, актовий запис № 97, позивач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишається на прізвищі Мартиненко, посилаючись на те, що 05 серпня 2006 року вона ступила з відповідачем до шлюбу, який зареєстровано у відділу реєстрації актів громадського стану м. Кагарлик, актовий запис № 97.

Від сумісного подружнього життя в них є син Дмитро, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З початку подружнього життя відносини між нею та відповідачем не склалися, причиною тому є зловживання відповідачем алкогольних напоїв. В нетверезому стані відповідач створює сварки та скандали, що негативно відображується на малолітній дитині та призводить до стресів в сімї.

Відповідач неодноразово лікувався від алкоголізму, однак це не дало позитивного результату. Відповідач не має наміру змінювати свою поведінку та владнати сімейні відносини. Вона більше не має ні можливостей, ні бажання підтримувати з відповідачем сімейні відносини і рахує, що їхня сімя не може бути збережена, а тому наполягає на розлучення.

Відповідач позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне заявлений позов задовольнити. Вимоги позивача законні, обгрунтованні і в судовому засіданні доведенні.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований 05.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції, актовий запис № 97.

Шлюбно сімейні стосунки між сторонами припинені.

Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - Дмитро, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають.

Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними, оскільки їхнє спільне проживання завдають моральних та психологічних страждань.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Виходячи з вищенаведених норми СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, а тому суд задовольняє вимоги позивача та розриває шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу позивач залишається на прізвищі Мартиненко.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд стягує із відповідача державне мито в дохід держави, а позивача від його сплати звільняє.

Суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, Законом України «Про Державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст..ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218, 235 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 05.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції, актовий запис № 97 - розірвати.

Позивач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишається на прізвищі Мартиненко.

Стягнути з ОСОБА_2 8 (вісім) грн.. 00 коп. державного мита в дохід держави.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд стягує з ОСОБА_2 8 (вісім) грн. 50 коп. державного мита в доход держави, ОСОБА_3 від сплати державного мита звільнити на підставі ч.2 п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року як особу, яка постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, 4 категорії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Київської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.І. Шевченко