Справа №2-879/10
08 квітня 2010 року м.Чернігів
Новозаводський районний суд ОСОБА_1 у складі:
головуючого - судді Філатової Л.Б.,
секретаря Гиляки О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про передачу в заклад заставлено майна і звернення стягнення на предмет застави,
ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про передачу в заклад заставлено майна і звернення стягнення на предмет застави, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між „ПриватБанк" та ОСОБА_2 13.03.2008 року був укладений кредитний договір № CNVPAE00000016, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 59 856,77 доларів США на термін до 12.03.2013 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору, а у випадку порушення зобов»язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Зазначають, що відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими договором. Вказують, що в забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між сторонами 13.03.2008 року укладено договір застави рухомого майна № CNVPAE00000016, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель: S500L4 МАТІС, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі:WВ2201841А404596, реєстраційний номер: СВ 9998 АІ, який належить на праві власності ОСОБА_2 В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов"язання виконав частково, його заборгованість по кредиту станом на 14.05.2009 року становила 47 490,91 доларів США. Посилаються, що відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов"язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, а тому в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 13.03.2008 року в розмірі 47 490,91 доларів США. Просять передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанку» шляхом вилучення у відповідача належне йому на праві власності заставлене майно, а саме: автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель: S500L4 МАТІС, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі:WB2201841А404596, реєстраційний номер: СВ 9998 АІ; звернути стягнення на предмет застави - вище вказаний автомобіль, шляхом його продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ЗАТ КБ „ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та стягнути з відповідача понесені по справі судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з»явився, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, у разі відсутності відповідача проти заочного розгляду справи не заперечують, а отже суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності вказаного представника на підставі наявних у справі даних та доказів.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. В пресі було опубліковане оголошення про його виклик до суду, а отже в силу ст.74 ч.9 ЦПК України він вважається повідомленим про день і місце розгляду даної справи. Керуючись ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд вважає, за можливе розглянути дану справу у його відсутності на підставі наявних даних і доказів і постановити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного:
13.03.2008 року між ПриватБанком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № CNVPAE00000016, відповідно до якого позивач надав відповідач." кредит у розмірі 59 856,77 доларів США на термін до 12.03.2013 року., відповідно до умов якого погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору, а у випадку порушення зобов»язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом, (а.с.8-10).
В забезпечення виконання взятих зобов'язань, що випливають з кредитного договору, 13.03.2008 року між ПриватБанком та ОСОБА_2 був укладений договір застави рухомого майна - автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель: S500L4 МАТІС, рік випуску: 2004, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: WВ2201841А404596, реєстраційний номер: СВ 9998 АІ, який належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.4-7).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Таким чином, відповідачем ОСОБА_2 були порушені умови кредитного договору щодо строків та умов повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а тому згідно ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України банк вправі вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, відсотків та комісії за фактичний строк користування.
Відповідно до статті 20 Закону України „Про заставу" заставодержатель набуває право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.
Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Враховуючи викладене, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору ґрунтуються на вимогах закону, умовах укладених договорів та фактичних обставинах справи, та підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст.ст. 25, 26 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначається і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону. Суд враховує, що заявлений позивачем спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу відповідає вимогам ст. 26 вище зазначеного закону, а тому підлягає задоволенню.
Оскільки позивачем понесені судові витрати у розмірі 1700 гривень судового збору та 250 гривень витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи, що підтверджуються квитанціями (а.с.1) то відповідно до ст. 88 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 57-60, 74 ч.9, 88, 154, 169 ч.4, 208, 212-215, 218, 224-226, 232, 233 ЦПК України, ст.ст. 526, 589, 611, 1050 ЦК України, Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", Закону України «Про заставу», суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.Б.Філатова