18.11.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Категорія 34 Доповідач : Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2010 року листопада місяця 18 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Кузнєцової О.А.

Суддів : Приходько Л.А.

ОСОБА_2

при секретарі : Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а :

В червні 2009 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, пославшись на те, що 11 листопада 2007 року близько 09год.40хв. на перехресті вул. Чапаєва та пров. Торговому у м. Скадовську Херсонської області внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_4, він отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. За даним фактом відносно відповідача була порушена кримінальна справа, у якій відповідач постановою Скадовського районного суду Херсонської області від 25 грудня 2008 року був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію».

Внаслідок ДТП був пошкоджений належний ОСОБА_3 автомобіль марки «ОСОБА_5 СМ5» реєстраційний номер ВТ 71-75АН. Розмір заподіяної матеріальної шкоди згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 25 листопада 2007 року становить 54443грн.08коп.

Також ним понесені витрати, пов»язані з проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 800грн. та авто-технічної експертизи у кримінальній справі у розмірі 400грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_3 просив стягнути на його користь з ОСОБА_4 заподіяну матеріальну шкоду у загальному розмірі 55647грн.08коп.; в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000грн.; витрати пов»язані з наданням правової допомоги у розмірі 2000грн.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12 жовтня 2010 року позов задоволений частково, постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та витрати на правову допомогу у розмірі 500грн. У задоволенні позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди скасувати, ухвалити у зазначеній частині нове рішення по суті позовних вимог.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В письмових запереченнях на апеляційну скаргу просив розгляд справи провести у його відсутність.

Заслухавши доповідача, осіб, які з»явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 11 листопада 2007 року близько 09год.40хв. на перехресті вул. Чапаєва та пров. Торговому у м. Скадовську Херсонської області сталася дорожньо-транспортна пригоди за участю автомобілю «ОСОБА_5 СМ5» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4

Відповідно до постанови Скадовського районного суду Херсонської області від 25 грудня 2008 року ОСОБА_4 був звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.286 ч.1 КК України, згідно Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року, провадження у кримінальній справі відносно відповідача закрито (а.с.4).

Задовольняючи позовні вимоги частково, та відмовивши у відшкодуванні матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що наданий позивачем висновок спеціаліста автотоварознавця щодо розміру матеріального збитку заподіяного ОСОБА_3 внаслідок ДТП є неналежним доказом, а тому відсутні підстави для стягнення шкоди.

Проте, погодитися з даним висновком суду не можна, оскільки він суперечить зібраним у справі доказам та нормам права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріали справи свідчать, що під час вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди зазнав механічних пошкоджень належний позивачу на праві власності автомобіль «ОСОБА_5 СМ5», що не заперечувалося і відповідачем.

В порядку ч.1 ст.3 ЦПК України позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, надавши на підтвердження розміру спричиненої йому матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобілю з вини відповідача висновок спеціаліста автотоварознавця від 25 листопада 2007 року (а.с.11- 18).

Заперечуючи проти вказаного висновку, ОСОБА_4 будь-яких доказів щодо його неправильності не надав. При цьому, відповідач відмовився від призначення у справі судової авто-технічної експертизи.

З висновку спеціаліста автотоварознавця та протоколу огляду транспортного засобу від 16 листопада 2007 року вбачається, що відповідач разом з позивачем був присутнім при огляді пошкодженого автомобілю «ОСОБА_5 СМ5» та підписав протокол виявлених пошкоджень пов»язаних з ДТП без застережень (а.с.19).

З огляду на наведене та в порядку ст.57 ЦПК України, колегія суддів вважає, що відмовляючи у позові про стягнення матеріальної шкоди, суд неправильно виходив із того, що висновок спеціаліста-автотоварознавця, на який як на доказ в обґрунтування позовних вимог послався позивач, є неналежним доказом у справі, оскільки даний висновок, як письмовий доказ, містить інформацію щодо предмета доказування розміру заподіяної матеріальної шкоди та іншими доказами у справі не спростований.

Відповідно до вказаного висновку матеріальний збиток, завданий ОСОБА_3 в результаті пошкодження при ДТП належного йому автомобілю складає 54443грн.08коп. і, який в силу ч.2 ст. 1187 ЦК України підлягає відшкодуванню відповідачем.

Також на підставі ст.79, 88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 понесені позивачем судові витрати пов»язані з оплатою проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 800грн. та проведенням судової авто-технічної експертизи у розмірі 400грн., а всього 1200грн. (а.с.9,10).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення зазначених позовних вимог ОСОБА_3 та підлягає зміні рішення суду в частині стягнення судових витрат.

Керуючись ст. 88,303,307,309,316 ЦПК України, ст.1187 ЦК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12 жовтня 2010 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди

с к а с у в а т и, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 54443грн.08 коп.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 500грн. з м і н и т и, збільшивши суму, яка підлягає стягненню на користь позивача до 1700грн.

В решті частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :