Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2-429/10
28 вересня 2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва в
головуючого судді Разумовська О.Г.,
при секретарі Бабаєвій Х.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, -
14. 10. 2009 ОСОБА_3 акціонерне товариство „ОТП Банк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та понесених судових витрат, а також виселення. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що відповідач порушує умови кредитного договору від 07. 04. 2008 № ML-405/002/2008 та іпотечного договору від 07. 04. 2008 № PML-405/002/2008 укладених між ЗАТ „ОТП Банк та ОСОБА_1, та не виконує свої зобовязання щодо своєчасного та повного погашення кредитної заборгованості, в добровільному порядку боржник ОСОБА_1 суму заборгованості не сплачує, що і стало підставою для звернення позивача до суду.
Ухвалою суду від 28. 09. 2010 у справі було замінено позивача ОСОБА_3 акціонерне товариство „ОТП Банк на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», оскільки відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28. 05. 2010 ОСОБА_3 акціонерне товариство „ОТП Банк відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором від 07. 04. 2008 № ML-405/002/2008, укладеним між ЗА Т „ ОТП Банк , правонаступником якого є ОСОБА_3 акціонерне товариство «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1.
Ухвалою суду від 20. 11. 2009 до участі у справі було залучено відповідача ОСОБА_2, оскільки останній за договором поруки № SR- 405/002/2008 є солідарним боржником за зобов язаннями відповідача перед позивачем за кредитним договором від 07. 04. 2008 № ML-405/002/2008.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові підтвердив, просив суд позов задовольнити.
Відповідачі до судового засідання не з явилися, причину неявки суду не повідомили, про час слухання справи були повідомлені вчасно та належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, від 07. 04. 2008 між ОСОБА_1 та ЗАТ „ОТП Банк, правонаступником якого є ОСОБА_3 акціонерне товариство «ОТП Банк» відповідно до ст. 1 нової редакції Статуту АТ «ОТП Банк», зареєстрованої Національним банком України 18. 06. 2009, реєстраційний № 273 було укладено кредитний договір від 07. 04. 2008 № ML-405/002/2008.
З метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача за Кредитним договором від 07. 04. 2008 № ML-405/002/2008 між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір від 07. 04. 2008 № РМL-405/002/2008 згідно з яким іпотекодавець передав в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та всіма приналежностями до нього, що знаходиться за адресою: вул. Коцюбинського, 32-а в м. Первомайськ Миколаївської області.
Відповідно до пункту 2 частини №1 кредитного договору від 07. 04. 2008 № МL- 405/002/2008 позивач зобов'язався надати Відповідачу грошові кошти у розмірі 164 000,00 доларів США на придбання нерухомого майна, строком до 07. 04. 2038 зі сплатою за користування кредитом плаваючої процентної ставки, фіксований відсоток якої становить 4,49 % річних.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Зобов'язання за кредитним договором від 07. 04. 2008 № МL-405/002/2008, що передбачені підпунктом 1.5. кредитного договору, щодо своєчасного повернення кредиту, як це визначено в графіку повернення кредиту та сплати процентів, відповідач, починаючи з 08. 01. 2009 не виконує, наслідком чого є виникнення простроченої заборгованості.
В зв'язку з тим, що відповідачем не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем здійснено іпотечне повідомлення дострокового виконання відповідачем його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. Так, позивач 20. 03. 2009 особисто вручив відповідачу вимогу від 20. 03. 2009 № 108 про дострокове виконання боргових зобов язань за кредитним договором.
Зазначена вимга підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дня її одержання, однак до цього часу заборгованість не погашена.
Станом на 10. 09. 2009 заборгованість відповідача за кредитним договором від 07.04. 2008 № МL-405/002/2008 складала 168694, 46 доларів США.
За період з 07. 04. 2008 по 11. 08. 2009 заборгованість відповідача по відсоткам за кредитним договором складає 4637, 69 доларів США.
Відповідно до підпункту 4.1.1. частини 2 кредитного договору 07. 04. 2008 № МL-405/002/2008 за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно своєчасного та належного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим у кредитному договорі строки, відповідач зобов'язався сплачувати позивачу пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно з кредитним договором. Таким чином за період з 08. 01. 2009 по 18. 09. 2009 сума належної до сплати пені складає 957, 60 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості.
Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до п. 4.1.2 кредитного договору за прострочення зобовязань за кредитним договором понад 15 календарних днів, відповідач крім пен, додатково сплачує на користь позивача штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених зобовязань, але не менше 25 гривень.
Відповідно до п. 4.1.3 кредитного договору, за прострочення зобовязань за договором понад 30 календарних дні, відповідач крім пені та штрафу, передбаченого п. 4.1.3 кредитного договору, додатково сплачує на користь позивача штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених зобовязань, але не менше 50 гривень. З анесвоєчасне повернення кредиту відповідачу нарахований штраф у розмірі 75, 00 грн.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином зідповідно до умов договору. Таким чином, своїми діями відповідач порушив прийняті ним на себе зобов'язання, встановлені в кредитному договорі.
В якості забезпечення виконання кредитного договору від 07. 04. 2008 № МL- 405/002/2008, укладеного між сторонами, 07. 04. 2008 було укладено договір поруки № SR-405/002/2008 між ЗАТ „ОТП Банк і ОСОБА_2.
Відповідно до п. 1.1. вказаного договору поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань.
Відповідно до п. 1.2. вказаного договору поруки поручитель та боржник відповідають перед кредитором за порушення зобовязання боржником як солідарні боржники.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
В забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором, а також будь-яким можливим збільшенням основного зобов'язання, між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки.
Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки для забезпечення повного і своєчасного виконання відповідачем його боргових зобов'язань, визначених у ст. 2 договору іпотеки, відповідач дає в іпотеку вище зазначене нерухоме майно.
В забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором, а також будь-яким можливим збільшенням основного зобов'язання, між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки.
Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки для забезпечення повного і своєчасного виконання відповідачем його боргових зобов'язань, визначених у ст. 2 договору іпотеки, відповідач дає в іпотеку вище зазначене нерухоме майно.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» право звернення стягнення на предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобовязань по кредитному договору виникає у іпотекодержателя в момент настання терміну виконання зобов'язань по кредитному договору.
Відповідно до умов договору іпотеки, позивач має право задовольнити із вартості предмету іпотеки свої вимоги щодо повернення суми наданого кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати пені за прострочення повернення кредиту та сплати процентів, відшкодування збитків та витрат, викликаних порушенням кредитних договорів, у випадку несплати відповідачем банку будь - якої суми у такому розмірі, в такій валюті, у такий строк, та в такому порядку, як це встановлено в кредитному договорі.
Згідно зі ст. 33 Закону України „Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно п. 1 cт. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 2 cт. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.
Відповідно до п. 1. cт. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом», в результаті настають правові наслідки, передбачені cт. 611 ЦК України.
Згідно з п. 2 cт. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення частини кредиту за графіком кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася поверненню по графіку та стати процентів, належних йому відповідно до cт. 1048 ЦК до повного погашення кредиту, оскільки він наданий на умовах платності за його користування. Відповідач не виконує своє кредитне зобов'язання.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до n.l cт. 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до cт. 572 ЦК України кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 1 cт. 575 іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні іпотекодавця або третьої особи.
Відповідно до ч. 1 cт. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ч. 2 cт. 589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв язку із пред явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до п. 1 cт. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. п. 3 п. 2 cт. 592 ЦК України у випадках встановлених договором заставодержатель, яким є позивач, має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави.
Відповідно до ч. 6 cт. З Закону України «Про іпотеку», Позивач, у разі невиконання третьою особою кредитного договору має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду. Відповідно до ч. 1 cт. 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Таким чином, на теперішній час кредитна заборгованість відповідачів не ліквідована, невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором по
своєчасній і належній сплаті заборгованості по кредитам, процентів за користування кредитами є порушенням умов договору та норм ЦК України. У зв'язку з чим позов в цій частині позовних вимог підлягає задоволенню.
Позивач в соїх вимогах просить суд винести рішення про виселення мешканців квартири, що є предметом іпотеки, однак суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки позивачем не подано суду вмотивованого нормативного обгрунтування, зокрема відсутні посилання на чинне законодавство, що регулює дані прововідносини. Окрім того, особа, що володітиме на законних підставах предметом іпотеки після застосування процедури стягнення не позбавлена можливості пред'явити позов на загальних підставах.
На підставі ст. ст. 89-88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати на плату судового збору у розмірі 1700,00 грн. інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120,00 грн.
Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.
Стягнути у солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у сумі 173332,15 доларів США, що в еквіваленті в гривнях на 14. 10. 2009 за курсом НБУ 8,004 грн. за 1 долар США складає 1387350,52 грн. та 1032, 60 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та всіма приналежностями до нього, що знаходиться за адресою: вул. Коцюбинського, 32-а в м. Первомайськ Миколаївської області.
Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом передбаченої діючим законооавством України процедури звернення стягнення на майно через органи Державної виконавчої служби України.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» понесені витрати по сплаті державного мита в сумі 850, 00 грн. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» понесені витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 60,00 грн. з кожного.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в Миколаївський апеляційний суд через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк та порядок, визначений ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданої протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя О.Г. Разумовська