Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа №2-69/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Куц Т.О.

при секретарі Ребриній О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Фінанси та кредит» в особі філії «Придніпровське регіональне управління «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживача визнання частково недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Фінанси та кредит» в особі філії «Придніпровське регіональне управління «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживача визнання частково недійсним кредитного договору, посилаючись на те, що 29.05.2006 року між ним та ПАТ «Фінанси та кредит» в особі філії «Предніпровське регіональне управління «Банк «Фінанси та кредит» було укладено кредитний договір № МК 102-06 згідно якого він отримав кредит в сумі 15 000 доларів США,вважає зазначений договір слід визнати частково недійсним , а саме: п.6.1 в якому передбачена сплата позичальником пені в розмірі 1% від суми простроченого платежу за порушення будь яких строків оплати, оскільки згідно ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Несправедливими умовами договору є встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за договором . Просить визнати недійним п. 6.1 договору кредитування від 29.05.2006 р. № МК 102-06.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позові .

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю, посилаючись на його необґрунтованість та надав письмові заперечення в яких зазначив, що ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» не може бути застосована при розгляді даної справи, оскільки регулює правові відносини щодо компенсації , а не в частині договірних відносин предметом яких є неустойка (пеня).

Представник третьої особи без самостійних вимог ТОВ «Максі-Транс» в судове засідання не зявився,про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від нього до суду надійшла заява в якій він не заперечує проти вимог позивача , просить розглядати дану справу у його відсутність.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази , надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються , обґрунтовуючи свої позовні вимоги та заперечення, суд находить позов не обґрунтованим і таким , що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.05.2006 р. між Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_3 було укладено у письмовій формі договір за № МК 102-06, згідно якого ОСОБА_3 отримав 15 000 доларів США з оплатою за процентною ставкою 16 процентів річних з кінцевим терміном повернення 29.04.2009 р. Згідно п. 6.1 даного договору передбачена відповідальність позичальника за прострочення повернення Кредитних ресурсів або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню в розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів передбачених п.п. 3.2., 3.4., 4.3, 4.4.,4.6 зазначеного договору , а також будь яких інших строків платежів , передбачених Цим договором . сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити проценти за увесь час фактичного користування кредитними ресурсами , за не надання Позичальником Банку у встановлені Цим договором строки яких-небудь документів, обовязок надання яких передбачений Цим договором , а також за неповідомлення Позичальником Банку про факти , зазначені п. 5.6. цього договору , Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 10 % від загальної суми отриманих Кредитних ресурсів. Даний договір був підписаний позичальником та представником банку (а.с.4-6).

Забезпеченням виконання зобовязань за даним договором є договори застави транспортних засобів МК102-06/31, МК102-06/32 згідно яких заставодавець передає в заставу Заставодержателю транспортні засоби: напівпричіп марки KRONE , модель SDP24, тип ТЗ- напівпричіп бортовий Е реєстраційний номер НОМЕР_1; колір зелений, рік випуску 1992, шасі (кузов , рама,коляска) № МW1041649; автомобіль марки DAF модель 95360, тип ТЗ сідловий тягач Е, реєстраційний номер 15046СН; колір червоний; рік випуску 1995 ,шасі (кузов,рама,коляска) №XLRTE47WSOE413578; напівпричіп марки TRAILOR,модель S383EL,тип ТЗ напівпричіп бортовий Е , реєстраційний номер 17043СК ; колір червоний, рік випуску 1991, шасі (кузов, рама,коляска) № VFNS383ELMIL19468.Додатковим забезпеченням зобовязань за договором є порука ТОВ «Максі-Транс» (а.с.7,8).

Згідно п. 1 ст. 626 ЦК України «Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі, а саме: відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 15 000 доларів США, що не заперечувалось сторонами по справі.

На факти укладання договору під впливом обману , насильства або під впливом тяжкої обставини, ОСОБА_3 не посилався і такі обставини суду не доводив.

Згідно довідки ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» станом на 09.06.2009 р. заборгованість за кредитом складає: по кредиту 3677, 14 доларів США ; по відсоткам 40,77 доларів США ; по сплаті пені за несвоєчасне виконання зобовязання щодо погашення кредиту за період з 26.11.2008 р. по 06.05.2009 р. (згідно п.6.1 кредитного договору ) 18213, 12 грн.

Таким чином позивач порушив п.п. 3.2.,3.4.,4.3,4.4. Договору № МК 102-06 від 29.05.2006 р., що в свою чергу передбачає відповідальність відповідно до п. 6.1 зазначеного договору.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом,пенею) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредитові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно ч. 3 ст. 549 УК України пенею є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. ст. 526,527 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином належними сторонами, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Посилання позивача на ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживача» не може прийнятись до уваги , оскільки дана стаття регулює правові відносини щодо компенсації, а тому не може бути застосована в частині договірних відносин , предметом яких є неустойка (пеня).

Застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування.

ЗУ «Про захист прав споживачів» , який регулює відносини між споживачами товарів , робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності , встановлює права споживачів та загальні підстави відповідальності за порушення прав споживачів , на спірні правовідносини не поширюється.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобовязується у строк та в порядку, що встановлені договором , повернути кредит та сплатити проценти, розмір та порядок удержання яких встановлюється договором (ст.ст. 1048,1049,1054 ЦК України).

Отже у разі порушення позивачем умов кредитного договору, банк має право нараховувати пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення, оскільки вказані наслідки неналежного виконання зобовязань за кредитним договором передбачено умовами кредитного договору МК 102-06 від 29.05.2006 року.

Керуючись ст.ст. 10,11,59,60,88,213-215 ЦПК України, суд,

р і ш и в :

В позові ОСОБА_3 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 діб апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції .

Суддя підпис ОСОБА_4

З оригіналом вірно:

Суддя Т.О. Куц