Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 22ц-4613/2010 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 46,48 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого судді Бурлаки В.О.

суддів Нерушак Л.В., Міщенко С.В.

при секретарі Голобородько С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

встановила:

30 березня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 травня 2006 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5. на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі % частини всіх видів доходів в сумі 210,60 грн. щомісячно. Згідно зазначеного рішення з позивача стягують аліменти на користь відповідачки, кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів в сумі 206 грн. щомісячно, загальний розмір стягнень у грошовій сумі становить 416,60 грн.

Позивач вказує, що з причин низьких доходів він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання відповідачки та у зв'язку з тим, що відповідачка повторно зареєструвала шлюб та передала дитину на виховання матері в с Шарин Уманського району. Просить припинити право на утримання ОСОБА_4 суд у зв'язку з зазначеними обставинами, реєстрацією повторного шлюбу та передачею дитини на виховання іншій особі, встановити сплату аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 270,30 грн.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 червня 2010 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішенням, яким задоволити його позовні вимоги, посилаючись на те, що рішенням суду неправильне та постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з таких підстав .

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що таке зменшення можливе лише при виникненні умов, що платник не має можливості таку допомогу надавати.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічне дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, яких їх регулює.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 жовтня 2007 року з ОСОБА_3 стягуються на користь ОСОБА_5 кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини з всіх видів заробітку ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 31 липня 2007 року та в рішенні суду зазначено, що згідно ст. 88 СК України , якщо один із подружжя, в тому числі працездатний проживає з дитиною - інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду та опікується нею, то він має право на утримання за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу, а ОСОБА_6, 10.04. ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною інвалідом.

ОСОБА_3 не надавав суду переконливих доказів, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу, а посилання, що він ніде в даний час не працює належним чином не підтверджено, він є працездатним, не хворіє, інших доказів, що мають істотне значення для вирішення його позовних вимог не навів.

Апелянт також не надав підтверджень про зміну свого сімейного та матеріального стану, погіршення чи поліпшення здоров'я для вирішення питання про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та стягнення їх в твердому розмірі.

В оскаржуваному рішення суд першої інстанції вірно дав оцінку всім обставинам по справі.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі підстави для скасування рішення не є переконливими та не впливають на його законність, підстав для його зміни чи скасування рішення та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.303, 304, 307, 308,314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала судової колегії набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді