Справа № 2-1416/2010
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.08.2010 року Котовський міськрайонний суд Одеської області
в складі : г о л о в у ю ч о г о Фабіжевського С.А.
при с е к р е т а р і - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач наполягав на визнанні відповідачів особами, які втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 та на зобов`язанні МВ УМВС України в Одеській області зняти їх з реєстрації за вказаною адресою, бо вони фактично там не мешкають з січня 2007 року.
Відповідач, ОСОБА_3 позов не визнав, стверджуючи, що цей будинок він будував, а позивач з сином їх виганяють з будинку. Визнав, що біля 16 років він мешкає на правах тимчасового мешканця по АДРЕСА_2 у своєї рідної сестри ОСОБА_5 , що постійно мешкає в Росії, в м. Воронежі. Де мешкає його син, співвідповідач йому невідомо, але у спірному житлі він не мешкає, як він знає, біля півтора року.
Відповідач ОСОБА_4 та представник третьої сторони жодного разу у судове засідання не з`явилися, не надали цьому поважних підстав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися, чому суд вважає можливим розглянути справу без них.
Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що позивач має на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про придбання майна, наданого приватним нотаріусом Котовського нотаріального округу від 24.09.09р. №т 2550 на підставі акту про передачу майна ОСОБА_3 у розрахунок погашення боргу, затвердженого ВДВС Котовського МРУЮ Одеської області від 14 серпня 2009 року. Але, в цьому ж будинку зареєстровані відповідачі, як мешканці. Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_3 біля 16 років мешкає у іншому місті (з власних слів), а ОСОБА_4 з січня 2007 року не мешкає у спірному житлі і де він перебуває невідомо.
Стаття 71 ЖК України передбачає можливість зберігання права на користування визначеною житловою площею протягом 6 місяців з моменту вибуття з постійного місця мешкання. А понад цього терміну тільки у визначених цією нормою права випадках. В судовому засіданні було з`ясовано, що відповідачі без будь-яких поважних підстав не мешкають у спірному житловому будинку і особистих їх речей в ньому немає: ОСОБА_3 -біля 16 років, а ОСОБА_4 - з січня 2007 року. При цьому будь-яких доказів своїм твердженням про те, що позивач його виганяв, ОСОБА_3 не надав.
Згідно ст. 72 ЖК України суд може на вимогу зацікавленої сторони визнати осіб такими, що втратили право користування житлом, якщо врони без будь-яких поважних підстав не мешкають у житлі понад термін, встановлений ст. 71 ЖК України. Тому у суду є всі підстави для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст. 72 ЖК України, суд, -
Визнати ОСОБА_6 , 1946 року народження та ОСОБА_7 , 1975 року народження особами, що втратили право користування житловою площею будинку АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Котовський МВ УМВС України в Одеській області зняти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з реєстрації за адресою ; АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження (апеляційної заяви), а в подальшому апеляційної скарги в 20-ти денний термін з дня подачі зазначеної заяви.

По закінченню строків на апеляційне оскарження і не надходження апеляції, а також в разі не скасування цього рішення в апеляційному порядку воно набирає законної сили.

Суддя -