Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-6882/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 листопада 2010 року Ленінський районний суду м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Нікітенко Н.П., при секретарі Висоцькій О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Константа» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Константа» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку, відшкодування моральної шкоди, вказавши в заяві, що з 12.01.2008 року він працював у відповідача на посаді сторожа.

29.04.2010 р. він був звільнений з роботи за п.4 ст. 36 КЗпП України (за власним бажанням).

Однак, в день звільнення відповідач не провів з ним розрахунку, не виплатив заборгованість по заробітній платі станом на 10.11.2010 року складає 7882 грн. 92 коп, за період з 11.01.2008 року по 29.04.2010 року. Середня заробітна плата складає 930,80 гривен.

На його неодноразові вимоги про виплату заборгованості по заробітній платі відповідач не реагує, у звязку з чим він був вимушений звернутись до суду з позовом.

Просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 7882 грн. 92 коп., а також середній заробіток за затримку розрахунку за період з 29.04.2010 р. по день винесення рішення суду, виходячи з середньомісячної заробітної плати 930 грн. 80 коп.

В результаті неправомірних дій відповідача, були порушені його трудові права, він не мав коштів для існування, йому не вистачало грошей на ліки, порушився звичний уклад його життя, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду письмові заперечення проти стягнення моральної шкоди.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

У відповідності зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що позивач працював на підприємстві з 12.01.2008 р. на посаді сторожа. (а.с. 3)

29.04.2010 р. він був звільнений з роботи за п.4 ст. 36 КЗпП України, за власним бажанням, що підтверджено копією наказу про його звільнення.

Відповідач, в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, не провів з ним в день звільнення повний розрахунок, а саме не виплатив йому заборгованість по заробітній платі в сумі 7882 грн. 92 коп, що підтверджено довідкою від 10.11.2010 р., також судом встановлено, що з вини відповідача мала місце затримка розрахунку з позивачкою за період з 29.04.2010 р. по 24.11.2010 р, тобто 6 місяців 26 днів.

Згідно довідки виданої позивачу, його середній заробіток за останні два місяці перед звільненням склав 930 грн. 80 коп.

Таким чином, за вказаний період з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 6387 грн.

/930,80 грн. * 6 місяців 26 днів = 6387 грн./

Вказана сума підлягає виплаті позивачу з урахуванням прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, розрахунок яких та утримання проводяться на підприємстві.

Неправомірними діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, але позивач повинен довести обставини, на які він посилається, а ОСОБА_1 не надано жодних доказів заподіяння йому моральної шкоди у зв»язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, тому у задоволенні в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити.

Оскільки позивач відповідно до ч.4 п.1 п.п. 1 Декрету КМ України Про державне мито звільняється від сплати держмита, то ця сума, яка складає 142 грн. 70 коп., підлягає стягненню з відповідача в доход держави.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 224 ЦПК України, ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Константа» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Константа» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 7882 грн. 92 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 6387 грн., всього 14269,92 гривен.

Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 6387 грн. підлягає стягненню з урахуванням усіх податків та обовязкових платежів, які повинні бути розраховані та утриманні на підприємстві.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ТОВ «Константа» держмито в доход держави в розмірі 142 грн. 70 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: