Справа № 2-1321/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судці Науменка М.А., при секретарі Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Фастівський відділ Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», Фастівській районний відділ земельних ресурсів про визнання права власності на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_4 він один прийняв спадщину за заповітом в порядку 1268 ЦК України.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтвердив, суду пояснив, що прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 1268 та 1269 ЦК України не може оформити своє право на цю спадщину в нотаріальній конторі через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідачі по справі -позов визнають, не заперечують проти прийняття спадщини позивачем, що підтверджується письмовими заявами, і просять розглядати справу за їхньої відсутності.

Третя особа ДП «Центр державного земельного кадастру» надав суду клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача ОСОБА_5 . За відсутності спадкоємців першої черги спадкування спадщину після неї в порядку ст. 1268 ЦК України прийняла ОСОБА_4 , як рідна сестра померлої. За рішенням Фастівського міськрайонного суду від 30 березня 2009 року за ОСОБА_4 було визнане право власності на спадщину після смерті її сестри ОСОБА_5 , а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 , на земельну ділянку площею 0,2500 га цільовим призначенням для обслуговування цього житлового будинку АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,3195 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.6).

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач на час відкриття спадщини постійно проживав разом із тіткою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , вони вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Оленівської сільської ради № 13 від 25.03. 2009 року (а.с.13).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (ас. 4). Після її смерті відкрилася спадщина на жилий будинок АДРЕСА_1 , на дві земельні ділянки та на грошові вклади в ощадному банку (ас.6-12). Спадкоємство за законом було змінено складеним спадкодавицею заповітом, яким 30.06.2009 року ОСОБА_4 заповіла все належне їй майно позивачу ОСОБА_1 та відповідачкам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в рівних частинах - по 1/3 частині кожному (а.с.5). Відповідачки заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали і із спадкодавицею на час відкриття спадщини постійно не проживали (а.с.23, 24).

З матеріалів справи вбачається, що після набрання законної сили рішенням суду від 30.03.2009 року про визнання за ОСОБА_4 права власності на спадщину після смерті сестри ОСОБА_5 , вона не отримала правовстановлюючі документи на спадкове майно на своє ім`я. Факт належності ОСОБА_4 на праві власності жилого будинку АДРЕСА_1 підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22581604 від 27.04.2009 року (а.с.7), а факт належності ОСОБА_4 двох земельних ділянок площею 0,2500 га та 0,3195 га, підтверджується копією рішення Фастівського міськрайонного суду від 30.03.2009 року та копіями державних актів, виданих на ім`я ОСОБА_5 (а.с. 6,8-11).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК позивач , як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавицею на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв цю спадщину.

Згідно зі ст..1218 ЦК України «До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті».

Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивач немає можливості, оскільки через не оформлення спадкодавицею ОСОБА_4 після смерті її сестри ОСОБА_5 відповідних документів на своє ім`я, спадкові земельні ділянки залишаються зареєстрованими на ім`я ОСОБА_5 .

Крім цього, як встановлено вищезазначеним судовим рішенням від 30.03.2009 року, спадкові земельні ділянки знаходяться в АДРЕСА_2 , а не АДРЕСА_3 (як помилково зазначено в державних актах та довідках управління земельних ресурсів)(а.с.6).

Згідно з інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, яка затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 року №325, що зареєстрований в Мін`юсті 06.08.2009 р. за №735/16751, організацією робіт з видачі державних актів на право власності на земельну ділянку у разі виявлення землевласником у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок здійснюють територіальні відділи Держкомзему. У відповідності до вказаної інструкції землевласникам, які бажають змінити державний акт, необхідно особисто подати відповідну заяву до органів Держкомзему, а потім особисто отримати державний акт з відповідними виправленнями, тому позивач, як спадкоємець зазначеного в акті вже померлого власника земельної ділянки, не має можливості заявити Держкомзему про помилки в державному акті і не має можливості отримати державний акт з відповідними виправленнями. В зв`язку з цим, суд вважає за можливе зобов`язати органи Держкомзему внести до державних актів відповідні зміни щодо дійсного місця розташування спадкових земельних ділянок і видати позивачу державні акти на спадкові земельні ділянки вже з внесеними в них виправленнями.

В зв`язку із відсутністю у позивача умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину і з врахуванням вимог п.23 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадщину за заповітом після померлої тітки ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 60, 174, 212 ЦПК, ст.ст. 328, 1223, 1225, 1261,1268, 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

-на жилий будинок АДРЕСА_1 ;

-на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану в АДРЕСА_2 , цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належала спадкодавиці ОСОБА_4 згідно державного акту ЯА № 594878, виданого 07.12.2005 року на ім`я ОСОБА_5 з помилково вказаною адресою розташування земельної ділянки по АДРЕСА_4 ;

-на земельну ділянку площею 0,3195 га, розташовану в АДРЕСА_2 , цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавиці ОСОБА_4 згідно державного акту ЯА № 594879, виданого 07.12.2005 року на ім`я ОСОБА_5 з помилково вказаною адресою розташування земельної ділянки по АДРЕСА_4 .

-на грошовий вклад з відповідними відсотками, компенсаційними виплатами та

нарахуваннями, що знаходиться в Фастівському відділенні № 2877 ВАТ "Державний ощадний банк України" в філії №02 на рахунку № НОМЕР_1 , та на всіх інших рахунках, відкритих на ім`я спадкодавиці ОСОБА_4 .

Зобов`язати Фастівській відділ Київської регіональної філії ДП «Центр державного

земельного кадастру» та Фастівський районний відділ земельних ресурсів видати

ОСОБА_1 державні акти на право власності на земельні ділянки на його ім`я з

внесеними відповідними змінами щодо розташування цих земельних ділянок в АДРЕСА_2 , а не АДРЕСА_3 , як помилково зазначено в державних актах, виданих на ім`я ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного Суду Київської області шляхом подачі: протягом десяти днів з дня його проголошення- заяви про його апеляційне оскарження та протягом наступних двадцяти днів- апеляційної скарги.

Суддя: