13.12.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Категорія:67 Доповідач Ігнатенко П.Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня місяця «13» дня колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої: Орловської Н.В.

суддів: Ігнатенко П.Я., Кутурланової О.В.

при секретарі: Склярському П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника Генерального прокурора України на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 березня 2010 року у справі за заявою ОСОБА_1 Нієм про встановлення факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИЛА:

22 березня 2010 року заявник ОСОБА_1 Нієм звернувся з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України до 24.08.1991 року, посилаючись на те, що згідно з Міжурядовою угоцою віц 02 квітня 1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громацян на професійне навчання та роботу на піцприємствах та в організаціях СРСР він приїхав із республіки ОСОБА_2 в Україну, це в періоц з червня 1991 р. цо травня 1995 р. прохоцив професійне навчання, а потім працював на «Новогорлівському машинобудівному заводі». Після закінчення строку угоди він був звільнений з підприємст ва, оцнак переїхав цо м. Херсона, це проживав за ацресою: м. Херсон, вул. І.Кулика, 139/4. З 19.03.2010 р. зареєстрований і проживає в м. Цюрупинську за ацресою: пров. Колхозний, 3.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно йому цпя отримання громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 березня 2010 року заяву ОСОБА_1 Нієм задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 Нієм на території України * станом до 24.08.1991 року.

Не погоджуючись з рішенням суцу, заступник Генерального прокурора України в інтересах цержави поцав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.ЗОЗ ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заявлену ОСОБА_1 Нієм вимогу суд виходив з того, що він підтвердив належними доказами своє постійне проживання на території України на момент проголошення незалежності України, 24 серпня 1991 року і цей факт має юридичне значення, оскільки з ним пов'язано набуття громадянства України за територіальним походженням.

Проте до такого висновку суд прийшов, допустивши порушення норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення порушеного заявником питання.

Так за змістом ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або порушення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

ОСОБА_1 Нієм просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, від якого відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» залежить вирішення питання про набуття громадянства України за територіальним походженням особою, яка на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991р.) постійно проживала на території України, є іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство.

Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006, передбачає, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до п.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території , що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу ІНФОРМАЦІЯ_1, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає до відповідного органу заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням, зобов'язання припинити іноземне громадянство - для іноземців, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

При цьому при вирішенні питання про обґрунтованість заявленої вимоги суду, крім перевірки та встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, необхідно встановити той факт, що заявник подав до компетентного органу зобов'язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набу ття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданств) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав його тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12 ст.1 Закону України «Про громадянство України» ).

ОСОБА_1 Нієм, будучи громадянином ОСОБА_2 не надав суду належних доказів про те, що він звернулася до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою - зобов'язання про припинення громадянства ОСОБА_2 і суд зазначену обставину при розгляді даної справи не досліджував і не встановив, а тому його висновки про те. що факт проживання на території України має для заявника юридичне значення і про те що цей факт у зазначений заявницею період часу підлягає встановленню судом є передчасним.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заявленої вимоги з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст.8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу заступника Генерального прокурора України задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 березня 2010 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_1 Нієм у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: