Справа № 2-461/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2010 року Кіровський райсуд м. Кіровограда в складі:

головуючого - судді Мохонько В.В.

при секретарі Дяденко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Підприємства «Інгуша» про звільнення земельної ділянки та стягнення 28889 грн. 39 коп. збитків суд-,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про звільнення земельної ділянки та стягнення 28889 грн. 39 коп. збитків.

В ході судового розгляду позивач змінив позовні вимоги і просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою яка знаходиться за адресою м. Кіровоград вул. Чайковського 68 шляхом звільнення земельної ділянки за вказаною позивачем адресою, представник позивача просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов заперечив.

На підставі ст. ст. 158, 159 ЦПК України справа розглядається за наявними в ній документами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд з'ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з державного акту від 17.08.04р. на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1Є земельна ділянку що розташована в м. Кіровограді по вул. Чайковського 68 площею 1000 кв. м. належить на праві власності позивачці. План меж земельної ділянки також вказаний в акті.

4 червня 2009 року державним інспектором Рябець О.В., за заявою позивача від 13.05.09р., складений акт обстеження земельної ділянки. В акті зазначено, що на частині земельної ділянки площею біля 8 кв. м. по вул. Чайковського 68 в м. Кіровограді яка надана у власність гр. ОСОБА_2 розміщений торгівельний кіоск ПП "Інгуша". Акт підписаний державним інспектором Рябець О.В. та позивачем.

В листі від 22.06.09р. Центрального регіонального відділу здійснення державного контролю за використанням і охороною земель державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Кіровоградській області гр. ОСОБА_1 надана аналогічна за змістом акту відповідь та рекомендовано звернутись до суду за місцем проживання.

Відповідно до ст. ст. 373, 391 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. ст. 152, 212 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

В процесі судового слухання справи відповідач не надав жодного доказу в розумінні ст. 57 ЦПК України який би підтвердив правомірність знаходження його майна (торгівельного кіоску) на земельній ділянці, що належить на праві власності позивачу.

В судовому засіданні ОСОБА_3, заступник начальника відділу Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель У Кіровоградській області пояснив, що дійсно на земельній ділянці за адресою м. Кіровоград вул. Чайковського 68 розміщений торгівельний кіоск ПП «Інгуша» площею близько 8 кв. метрів, який використовуєтюся згідно договору на право тимчасового користування від 25.03.1998 року № 177 укладеного за рішенням Кіровоградської міської ради від 28.02.1996 року № 45 в тимчасове користування на умовах оренди терміном на 4 роки, термін якого закінчився 25.03.2002 року, а нових договорів укладено не було.

Таким чином, позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її звільнення підлягають повному задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення 28888 грн. 39 коп. збитків задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як визначає ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором,

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Посилання в тексті позову на: "Позивач, починаючи з вересня 2004 року по липень 2009 року (59 календарних місяців) могла б реально отримувати дохід за оренду 8 кв. м. (в розрахунку на місяць 40 грн. за 1 кв. м.) земельної ділянки на суму 18880,00 грн." є власними припущеннями та міркуваннями позивача з використанням математичних дій. В силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не надав ніяких доказів звернення до нього будь-яких фізичних чи юридичних осіб з приводу можливого використання саме тієї земельної ділянки площею 8 кв. м., яку займає майно відповідача. Наявність договору оренди землі площею 10,73 кв. м. з приватним підприємцем ОСОБА_4 не є і не може бути єдиним та беззаперечним доказом того, що й інші ділянки землі, яка належить позивачу також могли бути здані в оренду.

Наданий позивачем експертний висновок від 25.12.09р. (а. с. 54-55) оцінюється судом разом з іншими доказами в їх сукупності і свідчить про власну думку громадянина ОСОБА_5, що підписав цей висновок, про місцезнаходження вулиць в м. Кіровограді. В порядку ст. ст. 143 - 147 ЦПК України суд не призначав експертизу і відповідно вона не проводилась. Тому, висновок від 25.12.09р. не може бути розглянутий судом в порядку ст. 66 ЦПК України.

Позов підлягає частковому задоволенню.

Письмові заперечення відповідача від 28.12.09р. не є підставою для відмови в позові виходячи з наступного.

Стаття 764 ЦК України і стаття 33 Закону України "Про оренду землі" не

можуть бути застосовані до спірних правовідносин, так як між сторонами раніше ніколине укладався договір оренди спірної земельної ділянки.

В рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.03.05р. (а. с. 40-41) не встановлені ніякі факти, що мають значення для розгляду цієї справи. Зазначене рішення стосувалось скарги ОСОБА_6 на постанову начальника Кіровоградського управління земельних ресурсів Мукоїди В.1. від 21.12.04р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КпАПУ. Ні ОСОБА_6, ні управління земельних ресурсів не приймають участь в розгляді даної справи. Тому, положення ч. З ст. 61 ЦПК України не застосовуються.

Строк дії договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 25.03.1998р. між виконкомом Кіровоградської міської ради та відповідачем закінчився 25 березня 2002 року, а 17 серпня 2004 року власником земельної ділянки став позивач. Доказів укладення нового договору оренди з позивачем ПП "Інгуша" не надало.

Інші доводи відповідача носять надуманий характер і жоден з них не підтверджує законність перебування майна відповідача на земельній ділянці, яка належить позивачу на праві власності.

На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та ст. ст. 152, 212 ЗК України, ст. ст. 373, 391, 623 ЦК

: України, ст. ст. 31, 57 - 60, 66, 143 - 147, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою яка знаходиться за адресою м. Кіровоград, вул. Чайковського 68.

Зобов'язати приватне підприємство "Інгуша" звільнити земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 і знаходиться за адресою вул. Чайковського 68.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з приватного підприємства "Інгуша" на користь ОСОБА_1 17 грн. сплаченого державного мита, 126 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кіровського В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда