АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1489/10 Головуючий у 1-й інстанції Клименко С.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Гасія Ю.В.

Суддів: Обідіної О.І. , Карнауха П.М.

при секретарі Лутицькій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Севаст»яновича на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 4 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 Севаст»яновича до Недогарківської сільської ради Кременчуцького району , ОСОБА_3 по визнання частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно,

колегія суддів , заслухавши доповідь судді - доповідача Обідіної О.І.

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Кременчуцького районного суду від 04.03.2010 р. позивачу ОСОБА_2 відмовлено в прийнятті доповнень до вказаного позову та повернуто як позивачу доповнення до позовної заяви .

Не погоджуючись з ухвалою , останню оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову про повернення матеріалів справи на новий розгляд.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 312 ч.1 п.2 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування .

Колегією суддів встановлено, що 27.04.2009 р. позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно .

Одночасно позивачем подано заяву про відстрочку сплати судового збору та заяву про забезпечення позову.

07.05.2009 р. позову заяву ОСОБА_2 залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків, а саме доплатити витрати на ІТЗ , до 17 травня 2009року. Після здійснення повної оплати витрат на ІТЗ , судом вирішено питання про відкриття провадження, про що постановлено ухвалу від 18.05.2009 р.

В ході розгляду справи позивачем подано доповнення до позовної заяви, із збільшенням та уточненням обсягу позовних вимог.

Відмовляючи в прийнятті доповнень до позовної заяви, суд послався на те, що уточнені та збільшені позовні вимоги , викладені в доповненні до позовної заяви, фактично є новою позовною заявою , з самостійним предметом спору та підставами, у зв»язку з чим її приєднання до основного позову ускладнить розгляд справи та затягне терміни судового розгляду.

З вказаними висновками не може погодитись колегія суддів як з такими, що не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Так, повертаючи позовну заяву позивачу, суд послався на ст. 121 ЦПК України , не вказавши при цьому відповідний пункт частини третьої даної статті , яким безпосередньо передбачено повернення заяви з підстав, зазначених в ухвалі .

Натомість ст. 31 ЦПК України встановлено, що позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову…

В даному випадку позивачем було використано своє процесуальне право на збільшення позову, про що він подав відповідні доповнення до позовної заяви , в яких збільшив та уточнив первісні позовні вимоги .

Власний висновок суду про те, що доповнення до позовної заяви є самостійним окремим позовом фактично суперечить волевиявленню позивача щодо реалізації процесуального права на збільшення позовних вимог в ході розгляду справи шляхом подачі відповідних доповнень до позовної заяви.

Враховуючи, що висновок суду першої інстанції ґрунтується на невірному застосуванні норм процесуального права, ухвала суду підлягає скасуванню , з направленням справи до місцевого суду для подальшого розгляду, з урахуванням внесених позивачем змін та доповнень до позовних вимог.

Керуючись ст. 303, 321 ч.1 п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Севаст»яновича задовольнити, ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 4 березня 2010 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

Згідно.