Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №2-5917/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі:

головуючого судді Цвіркуна О.С.,

за участю секретаря Власюк О.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання протиправними дій та рішення субєкта владних повноважень, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до УПФУ в м. Рівне про визнання протиправними дій та рішення субєкта владних повноважень, зобовязання вчинити певні дії.

В своєму позові позивач зазначає, що, при огляді в Рівненському обласному онкарадіологічному МСЕК він був визнаний інвалідом 2 групи по захворюванню, пов'язаному з виконанням обов'язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в зв'язку з чим він отримує пенсію, призначену йому у відповідності з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно з ч.4ст.54 цього Закону призначений розмір пенсії для інвалідів 2 групи повинен бути не нижчим ніж 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам 2 групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% відсотків мінімальної пенсії за віком. Оскільки вказані пенсії виплачуються йому відповідачем у меншому розмірі, він звернувся до відповідача з письмовою вимогою про перерахування його пенсії та встановлення її розміру згідно діючого законодавства, але отримав відмову.

Позивач з таким розміром пенсії не згоден, тому просить визнати дії відповідача по відмові правильного нарахування пенсії неправомірними, зобов'язати відповідача його пенсію нараховувати в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 17 березня 2010 року а також зробити перерахунок пенсії з 1 листопада 2009 року у звязку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала повністю та надала пояснення, які повністю співпадають з позицією, що викладена в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибула однак подала до суду заперечення. В запереченні на позов зазначає, що позивачеві призначена та виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказана стаття передбачає, що порядок обчислення пенсії по інвалідності визначається Кабінетом Міністрів України. Розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснюється відповідно до постанови КМУ від 03.02.2002 року № 1, виходячи із розміру мінімальної пенсії 19,91 грн. В подальшому розмір пенсії позивача перераховувався відповідно до вимог чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову, а справу розглянути за її відсутності.

Суд, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити частково.

Суд виходив з такого.

В судовому засіданні встановлено, що позивач належить до першої категорії як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням А № 444986 від 20 липня 2007 року.

Відповідно до довідки МСЕК від 15.06.07 року за № 295379 позивачу встановлена друга група інвалідності, пов'язаної з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно зі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, що діяла до 01.01.2008 р.) розмір пенсії для інвалідів 2 групи, призначеної у відповідності з цим Законом повинен бути не нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а згідно зі ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» таким інвалідам 2 групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року №107-VI, було внесено зміни до вищенаведеного Закону.

Однак, внесені зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 p. N 10-рп/2008.

Таким чином, вихідним критерієм для обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від30.05.97 N 523.

Ця постанова є чинною і її положення відповідають положенням статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

До 01.09.02008 року діяла Постанова КМ України №1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», пунктом 2 якої встановлено розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому, що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 ЦПК України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Суд приходить до висновку, що постанова Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 є підзаконними нормативно-правовим актом, а відтак, застосуванню підлягають положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» стосовно застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 цієї статті, тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

З 1 листопада 2009 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить 573 грн.

Що ж стосується позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії в період з 1 листопада 2009 року, то згідно ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію, а відповідно до ст. 83 цього Закону пенсії призначаються з дня звернення за пенсією. Позивач дійсно має право на отримання пенсії на пільгових умовах, проте до Відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне звернувся тільки 17 березня 2010 року, а тому перерахунок та виплата пенсії має бути проведена з цієї дати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про прожитковий мінімум», статтями 8, 10, 59, 60, 208, 209, 213. 214, 215, 218, 223, 294, 296, 84, 88, 228 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання бездіяльності неправомірною, про зобов'язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне, які полягали у тому, що ОСОБА_2 нараховували та виплачували пенсію в розмірі, меншому ніж встановлено ч.4.ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 17 березня 2010 року.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Рівненського міського суду О.С. Цвіркун