Іванківський районний суд Київської області
РІШЕННЯ

Іменем України

01 квітня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючого судді Гавриленка В.Г., при секретарі Онищенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т.Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2, третя особа: Виконавча дирекція Київського обласного відділення Фонду державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про стягнення невиплаченої заробітної плати, допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги по вагітності і пологам та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

З врахуванням викладеного в позовній заяві та уточнень, зроблених в ході розгляду справи в суді, позов ОСОБА_1 в кінцевій редакції зводиться до слідуючого:

Позивач посилається на те, що вона ОСОБА_1 уклала трудовий договір № 0/2257 від 01 липня 2009 року з фізичною особою - суб'єктом підриємницької діяльності (приватним підприємцем) ОСОБА_2 (ідектифікаційний код НОМЕР_1), проживаючим в АДРЕСА_1. Договір був зареєстрований в Іванківському районному Центрі зайнятості відповідно до вимог „Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 08.06.2001 р. № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 р. за № 554/5745. Цей договір безстроковий, укладений на невизначений термін. За договором вона зобов'язалась виконувати роботу продавця в магазині „Продовольчі товари", що належить відповідачу та знаходиться за адресою - АДРЕСА_2. Відповідач зобов'язаний нараховувати їй за працю 756 грн. в місяць ( після проведення відповідних відрахувань із зарплати, до витати на руки їй належить - 668 грн. 05 коп)

Після заключення договору вона працювала продавцем у зазначеному магазині, але відповідач заробітної плати їй не виплачував.

У періоди із 25 серпня по 17 вересня 2009 року, із 21 вересня по 12 жовтня 2009 року, із 13 жовтня по 16 жовтня 2009 року, із 01 листопада по 09 листопада 2009 року вона була тимчасово непрацездатною, перебувала на лікуванні, що підтверджується відповідними лікарняними (листками непрацездатності).

Також їй був виданий листок непрацездатності у зв'язку із вагітністю та пологами на період із 10 листопада 2009 року по 9 травня 2010 року (на 180 днів).

Вона неодноразово зверталась до відповідача виплатити їй належну заробітну плату, а також виплатити допомогу по тимчасовій непрацездатності та допомогу по вагітності та пологам. Але відповідач відмовив їй в цьому. Тому вона звернулась до суду.

Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь:

-невиплачену заробітну плату за липень 2009 року в сумі 668 грн. 05 коп.;

-допомогу по тимчасовій непрацездатності за періоди: із 25 серпня по 17 вересня 2009 року в розмірі 591 грн.66 коп.; із 21 вересня по 12 жовтня 2009 року - в розмірі 525 грн. 92 коп.; із 13 жовтня по 16 жовтня 2009 року - в розмірі 131 грн.48 коп.; із 01 листопада по 09 листопада 2009 року - в розмірі 197 грн.22 коп., а всього на суму 1446 грн.28 коп.;

-допомогу по вагітності та пологам за період із 10 листопада 2009 року по 09 травня 2010 року в сумі 4108 грн. 75 коп.

Крім того позивач посилається на те, що відповідачем їй спричинена також і моральна шкода незаконною та безпідставною відмовою в задоволенні її законних вимог щодо виплати заробітної плати та допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності і пологам. Моральна шкоду полягає у хвилюваннях та переживаннях, які вона перенесла під час численних переговорів та умовлянь відповідача виплати належні їй кошти, в тому приниженні, яке вона перенесла, коли відповідач безмотивно відмовляв їй у задоволенні її вимог (при цьому відповідач достеменно знав, що вона знаходиться в стані вагітності і ці всі переживання можуть негативним чином відбитись як на її здоров'ї, так і на здоров'ї її майбутньої дитини).

Позивач вважає, що розмір нанесеної відповідачем моральної шкоди становить 5000 грн. і просить стягнути цю суму з відповідача на свою, користь.

Також позивач просить стягнути із відповідача на свою користь понесені витрати на правову допомогу в сумі 250 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали.

Відповідач та його представник позов не визнали та пояснив суду, що на протязі липня 2009 року позивачка дійсно працювала в магазині, виконувала свої трудові обов'язки продавця і заробітна плата за цей місяць їй була нарахована. Із установленої за трудовим договором заробітної плати ( 756 грн.) були проведені відповідні утримання (податок на прибуток, відрахування до пенсійного Фонду і т.д). До виплати на руки позивачці за липень 2009 року належало 668 грн.05 коп. і ці кошти їй фактично були виплачені. Але у платіжній відомості про виплату зарплати за липень 2009 року позивачка не розписалась за отримання грошей, відмовилась від підпису. В серпні 2009 року позивачка на роботу не вийшла і в послідуючому до роботи так більше і не приступала, заробітна плата їй більше не нараховувалась і не виплачувалась. 25 листопада 2009 року він отримав від позивачки листа із заявою, що вона перебуває у декретній відпустці та проханням виплатити їй допомогу у зв'язку із вагітністю і пологами. До заяви була додана копія лікарняного про непрацездатність у зв'язку із вагітністю і пологами на період із 10.11.2009 року по 09.05.2010 року ( 180 днів). 2 грудня 2009 року він від Іванківського районного суду отримав копії позовних матеріалів, в тому числі копії листків непрацездатності також за періоди із 25 серпня по 17 вересня 2009 року, із 21 вересня по 12 жовтня 2009 року, із 13 жовтня по 16 жовтня 2009 року, із 01 листопада по 09 листопада 2009 року. Тобто в його розпорядженні були тільки копії листків непрацездатності. В листках непрацездатності було зазначено, що позивачка працює не в приватного підприємця ОСОБА_2, а в ПП «Іванків Ігма». За вказаних обставин він не міг об'єктивно вирішувати питання про нарахування допомоги по вказаним листкам непрацездатності і направлення їх для відшкодування до Фонду державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Вже під час знаходження справи в суді позивачка у лікарні внесла відповідні виправлення до оригіналів лікарняних листків щодо свого місця роботи та здала оригінали лікарняних йому. Він прийняв від неї оригінали листків непрацездатності 24 грудня 2009 року. Було проведено відповідний розрахунок сум грошових коштів за вищезазначеними листками непрацездатності. Але грошові кошти позивачці ще не виплачені. Лікарняні листки із розрахунками будуть передані до Київського обласного відділення Фонду державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності для вирішення питання про відшкодування грошових коштів для виплати їх позивачці. Після отримання коштів від Фонду він (відповідач) виплатить їх позивачці.

Представник третьої особи ( Виконавчої дирекції Київського обласного відділення Фонду державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності) з'явилась в судове засідання тільки 24.12.2009 року, в інші судові засідання не з'являлась, третя особа повідомлялась про час і дату судових засідань. Представник третьої особи дала роз'яснення суду щодо порядку застосування положень Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Вислухавши позивача та її представника, відповідача та його представника, представника третьої особи, оглянувши документи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки щодо стягнення із відповідача заробітної плати за липень 2009 року в сумі 668 грн.05 коп. Факт перебування позивачки в трудових відносинах з відповідачем підтверджується трудовим договором № 0/2257 від 01 липня 2009 року, копія якого мається в справі. В судовому засіданні відповідачем було визнано, що дійсно на протязі липня 2009 року позивачка працювала продавцем в належному йому магазині, їй відповідно була нарахована заробітна плата, до видачі на руки - 668 грн.05 коп. і ця сума внесена до платіжної відомості. Але факт видачі на руки позивачці заробітної плати відповідачем документально належно не підтверджений. У наданій відповідачем платіжній відомості за липень 2009 року ( а.с.29) підпису позивачки про отримання вказаної суми грошей - не мається. Сама ж позивачка в судовому засіданні заперечила, що їй гроші були виплачені.

Позовні вимоги позивачки щодо стягнення із відповідача допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги по вагітності і пологам слід задовольнити на підставі Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Відповідач, як роботодавець, згідно ст. 2 Закону являється страхувальником, а позивач, як найманий працівник-фізична особа, яка працює за трудовим контрактом, являється застрахованою особою по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

Згідно ст.34 Закону позивач має право на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаного з нещасним випадком на виробництві, та на отримання допомоги по вагітності і пологам.

Згідно ст.27 ч.І Закону страхувальник ( відповідач) зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону. Згідно ч.І ст.29 Закону застраховані особи мають право отримувати у разі настання страхового випадку матеріальне забезпечення та соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Згідно ст.51 Закону підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги по вагітності і пологам є виданий в установленому порядку листок непрацездатності.

Згідно ст.37 Закону позивачці, як постраждалій 3 категорії від наслідків Чорнобильської катастрофи допомога за період тимчасової непрацездатності повинна виплачуватись в розмірі 100% середньої заробітної плати.

Згідно ст.38 Закону позивачці, як постраждалій від наслідків Чорнобильської катастрофи допомога по вагітності і пологам виплачується у розмірі середньої заробітної плати за 180 календарних днів ( 90 днів - до пологів, 90 днів - після пологів).

Згідно ст.52 документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності і пологам розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження. Виплата проводиться у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач 24 грудня 2010 року отримав від позивачки належні оригінали лікарняних листків, виданих у встановленому порядку, які підтверджують тимчасову непрацездатність у зв'язку із захворюваннями, а також за вагітністю та пологами. Факт отримання відповідачем лікарняних підтверджується його розпискою від 24.12.2010 року ( а.с.71).

28 грудня 2010 року за вищезазначеними лікарняними листками бухгалтером відповідача (на зворотній стороні лікарняних) був проведений розрахунок грошових сум, належних до виплати позивачці ( погоджений із представниками Фонду). Згідно наданих лікарняних позивачці було відповідачем нараховано допомогу по тимчасовій непрацездатності за періоди: із 25 серпня по 17 вересня 2009 року в розмірі 591 грн.66 коп.; із 21 вересня по 12 жовтня 2009 року - в розмірі 525 грн. 92 коп.; із 13 жовтня по 16 жовтня 2009 року - в-розмірі 131 грн.48 коп.; із 01 листопада по 09 листопада 2009 року - в розмірі 197 грн.22 коп., а всього на суму 1446 грн.28 коп.; А також нараховано допомогу по вагітності та пологам за період із 10 листопада 2009 року по 09 травня 2010 року в сумі 4108 грн. 75 коп. Але нарахувавши вказану допомогу, відповідач належні позивачці грошові суми станом на день судового засідання 01.04.2010 року не виплатив, чим порушені права позивачки.

Виходячи із положень вищезазначеного Закону вбачається, що позивач зобов'язаний був виплатити позивачці належні їй кошти, не чекаючи відшкодування коштів на ці виплати від страховика (від Фонду державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності). А вже потім мав вирішувати питання, пов'язані із відшкодуванням йому коштів Фондом.

Також слід задовольнити позовні вимоги в частині стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 250 грн., оскільки позивачем ці витрати підтверджені документально відповідною квитанцією ( а.с.17).

Суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивачки щодо стягнення із відповідача моральної шкоди слід відмовити, виходячи із наступного:

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні позивачкою та її представником не надано доказів того , що позивачка дійсно неодноразово зверталась до відповідача, як до роботодавця, з проханнями, умовляннями виплатити належні їй кошти та у зв'язку із численними відмовами відповідача переносила хвилювання, переживання, приниження.

Виходячи із положень ст.237-1 КЗпПУ відшкодування моральної шкоди працівнику провадиться тільки у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Стороною позивача не надано суду ніяких належних доказів спричинення позивачці моральної шкоди.

Суд вважає, що рішення суду в частині стягнення невиплаченої заробітної плати за липень 2009 року слід допустити до негайного виконання відповідно до ст. 367 ЦПК України

Керуючись ст. ст.2, 27, 29, 34-39, 52, 53 Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», ст.115, 237-1 КЗпПУ, ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути із приватного підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за липень 2009 року в сумі 668 грн. 05 коп.

Стягнути із приватного підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності за періоди: із 25 серпня по 17 вересня 2009 року в розмірі 591 грн.66 коп.; із 21 вересня по 12 жовтня 2009 року - в розмірі 525 грн. 92 коп.; із 13 жовтня по 16 жовтня 2009 року - в розмірі 131 грн.48 коп.; із 01 листопада по 09 листопада 2009 року - в розмірі 197 грн.22 коп., а всього на суму 1446 грн.28 коп.

Стягнути із приватного підприємця ОСОБА_2 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 допомогу по вагітності та пологам за період із 10 листопада 2009 року по 09 травня 2010 року в сумі 4108 грн. 75 коп.

В задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Стягнути із приватного підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 250 грн.

Стягнути із приватного підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір (державне мито) в розмірі 62 грн.23 коп.

Дане рішення в частині стягнення із приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 невиплаченої заробітної плати за липень 2009 року в сумі 668 грн. 05 коп. допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд. Заяву про апеляційне оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: