Справа № 2-1094/10
Провадження № 2-1094/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2010 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_2

до

відкритого акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство»

про

поновлення на роботі та стягнення шкоди

В С Т А Н О В И В

Позивач пояснив, що працював на посаді заступника начальника відділу страхування ВАТ «Українське Дунайське пароплавство» та був звільнений з цієї посади за наказом № 224л від 27 квітня 2009 року за ст. 40 п.4 КЗпП України за відсутність на робочому місці 27 березня 2009 року з 08 години до 13 години. Вважає, що звільнення його було спричинено через те, що він в якості старшого державного інспектора Дунайського регіонального представництва Держфлотінспекції України склав припис 27 березня 2009 року про недоліки експлуатації теплохода «Євген Косяков». Разом із тим пояснив, що він був поновлений на роботі за рішенням суду від 17 грудня 2008 року, через що адміністрація ВАТ «Українське Дунайське пароплавство» упереджено ставиться до його діяльності. Просить поновити його на посаді заступника начальника відділу страхування ВАТ «Українське Дунайське пароплавство», стягнути заробіток, який йому невиплачений за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2008 року, а також стягнути моральну шкоду у розмірі 20000 грн., розмір якої він визначає стражданнями, пов'язаними з його незаконним звільненням та позбавленням заробітної плати. Разом із тим пояснив, що за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі за № 2а-25-08 він був поновлений негайно з 17 грудня 2008 року, але фактично його поновили 18 грудня 2008 року, у звязку із чим збиток йому склав 100 грн. 66 коп. Разом із тим, у порушення рішення суду щодо негайної виплати 2164,30 грн. йому було сплачено 1784,46 грн., тобто недоплата склала 379,46 грн. Разом із тим, йому не виплачені 1000 грн. за юридичну допомогу, яку він оплатив адвокату. Окрім того, він був поновлений на роботі на ту ж саму посаду, але з анулюванням доплати 10% за використання іноземної мови, що не передбачалось рішенням суду, з оглядом на що недоплата за 14 днів грудня 2008 року і за весь 2009 рік склала 2442,70 грн. Разом із тим, він був поновлений на неповній робочий день на 75%, що склало недоплату 478 грн. Також пояснив, що пунктом другим наказу по ВАТ «УДП» за № 34 від 04 березня 2009 року йому в якості пенсіонера був установлений 50% режим роботи, що вважає грубим порушенням. У наступному наказ після втручання транспортної прокуратури був скасований, однак йому не виплатили 881 грн. Через необґрунтоване звільнення він за період травень-грудень 2009 року не отримав заробітну плату 12800 грн. Також пояснив, що у разі вкладення ним вказаних суд до банку на 35% депозиту на вказаний розмір заробітної плати складає 570 грн., індексація з оглядом на 26% інфляції склали 450 грн. 90 коп., тобто його втрати становлять 12131 грн. 94 коп. На його думку, через порушення існуючого законодавства з боку відповідача були складені ненормальні умови по виплаті заробітної плати з щомісячною затримкою у 2-3 місяці, з оглядом на що просить стягнути моральну шкоду у розмірі 20000 грн., а загалом стягнути з відповідача на його користь 99886 грн. 09 коп.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує, пояснила, що рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2008 року скасоване ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 30 червня 2009 року, з оглядом на що неможливо стягувати гроші, розмір яких встановлений скасованим рішенням суду. Разом із тим пояснила, що наказ про сумісництво позивача відсутній. Окрім того, відповідно до п. 4 Постанови Кабінету міністрів України від 3 квітня 1993 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій» окрім працівників, яким законодавчими актами заборонено працювати за сумісництвом, не мають права працювати за сумісництвом також керівники державних підприємств, установ і організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (цехів, відділів, лабораторій тощо) та їхні заступники (за винятком наукової, викладацької, медичної і творчої діяльності), з оглядом на що вважає, що позивач , працюючи у ВАТ «УДП» на посаді заступника начальника відділу страхування, не міг працювати за сумісництвом у іншій організації.

Аналогічними обставинами пояснює і свої заперечення в частині стягнення грошових виплат. Разом із тим пояснила, що актом від 30 березня 2009 року встановлена відсутність позивача на робочому місці без поважної причини 27 березня 2009 року з 08 години до 13 години, у зв'язку із чим позивач був звільнений наказом № 224л від 27 квітня 2009 року за ст. 40 п.4 КЗпП України. Позивач не є членом профспілкової організації, через що профспілковий комітет не розглядав звернення адміністрації про дачу згоди на звільнення, з оглядом на що звільнення вважає законним та неможливим стягнення моральної шкоди. Разом із тим пояснила, що відсутній наказ про сумісництво позивача на посаді заступника начальника відділу страхування ВАТ «Українське Дунайське пароплавство» та старшого державного інспектора Дунайського регіонального представництва Держфлотінспекції України, з оглядом на що вважає доведеним відсутність позивача на роботі як прогул.

Вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Наказом № 224л від 27 квітня 2009 року позивач був звільнений з посади заступника начальника відділу страхування ВАТ «Українське Дунайське пароплавство» за ст. 40 п.4 КЗпП України за відсутність на робочому місці 27 березня 2009 року з 08 години до 13 години.

Відповідно до п. 5.1 правил внутрішнього трудового розпорядку робітників ВАТ «УДП» у пароплавстві прийнята тривалість робочого часу 40 годин на тиждень. Для робітників, не зайнятих на змінних роботах, встановлюється п'ятиденний робочій тиждень з двома вихідними днями. Тривалість щоденної роботи 8 годин. З початком робочого дня о 8 год. 00 хв., перерва з 13 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. та закінченням робочого дня о 17 год. 00 хв.

Пояснення позивача про те, що у вказаний час він виконував перевірку судна ВАТ «УДП» підтверджені витягом з наказу № 217-к від 26 травня 2008 року про призначення ОСОБА_2 на посаду старшого державного інспектора Дунайського регіонального представництва Держфлотінспекції України з 27 травня 2008 року з посадовим окладом згідно зі штатним розписом, а також складеним з 08 по 13 годину приписом позивача № 31/16-І від 27 березня 2009 року про проведення перевірки стану дотримання вимог нормативних актів щодо безпеки судноплавства теплохода «Євген Косяков» ВАТ «УДП».

Відповідно до посадових інструкцій заступника начальника відділу страхування ВАТ «Українське Дунайське пароплавство» та старшого державного інспектора Дунайського регіонального представництва Держфлотінспекції України судом встановлена неможливість виконання вищевказаних обов'язків під час знаходження на одній з посад.

Таким чином знаходження позивача на двох посадах передбачає сумісництво.

Відповідно до п. 1 Положення про умови праці за сумісництвом працівників державних підприємств, установ організацій сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету міністрів України від 3 квітня 1993 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій» окрім працівників, яким законодавчими актами заборонено працювати за сумісництвом, не мають права працювати за сумісництвом також керівники державних підприємств, установ і організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (цехів, відділів, лабораторій тощо) та їхні заступники (за винятком наукової, викладацької, медичної і творчої діяльності).

Наказ про сумісництво позивача відсутній, відділ страхування ВАТ «Українське Дунайське пароплавство» та Дунайське регіональне представництво Держфлотінспекції України не підпорядковані один одному.

Таким чином суд вважає доведеними пояснення представника відповідача про те, що позивач необґрунтовано був відсутній на роботі в якості заступника начальника відділу страхування ВАТ «Українське Дунайське пароплавство» 27 березня 2009 року з 08 години до 13 години, що відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України передбачає можливість звільнення за прогул без поважних причин.

З оглядом на вказане суд вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог в частині поновлення на роботі.

Окрім того, посилання позивача не невиконання відповідачем рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2008 року суд вважає необґрунтованим через те, що вказане рішення скасоване ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 30 червня 2009 року, у зв'язку із чим неможливо стягувати грошові суми, які передбачені судовим рішенням, яке не набуло законної сили.

Окрім того, посилання позивача щодо стягнення грошей, які б він міг отримати шляхом вкладу грошей на депозит у банківську установу суд вважає необґрунтованими через відсутність законних підстав для нарахування, а також для визначення в якості доходу, який не був отриманий через провину відповідача.

Відповідно до ч. З ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Разом із тим, роз'ясненнями ч. 1 п. З та п. 4 Постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Обставини, які досліджені в судовому засіданні відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог на та підстав наданих сторонами доказів не дають підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» про поновлення на роботі та стягнення шкоди відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_3