№ 2-538/10
№ -
24 червня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Погребняк Т.Ю.
при секретарі Шостак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги в повному обсязі і просив їх задовольнити. У звязку з тим що відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не з'являється без поважних причин, будучи про місце, час та дату розгляду справи повідомлений в установленому порядку завчасно, представник позивача просить суд розглянути справу без участі відповідача, постановивши заочне рішення.
У звязку з тим, що відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, в офіційному виданні газеті «Віспі» № 41 (1133) від 15.06.2010 року було розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання з зазначенням місця, дати та часу розгляду справи. Відповідач про поважні причини неявки суду не інформував, тому суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при чому розяснити представнику позивача наслідки постановления заочного рішення у відповідності зі ст.ст. 228-232 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до п. 4.1. вищевказаного кредитного договору, відповідач зобов'язався за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунка до дати погашення кредиту згідно умов кредитного договору, а також графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, якйи наведений в Додатку № 1 (л.с. 10-11) до даного кредитного договору, сплачувати відсотки в розмірі 18% річних. Згідно п. 4.2. договору, при несплаті відсотків, в зазначені у вказаному графіку терміни, вони вважаються простроченими. Відповідно п. 4.3. при порушенні відповідачем зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 40 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості, сплата яких, згідно п. 4.4. здійснюється 15 числа кожного поточного місяця, починаючи з дня підписання кредитного договору. На підставі п. 4.7. погошення кредиту, сплата відсотків за даним договором здійснюється у валюті кредиту, а сплата винагороди і неустойки здійснюється в гривні за курсом Національного банку України на день здійснення платежу.
Відповідно п. 6.1. кредитного договору, при порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами договору та графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, по сплаті відсотків за користування кредитом, строків повернення кредиту, а також винагороди, відповідач сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня.
Згідно ч.З СТ.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
У відповідності до вимог СТ.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст.ст. 60 ч.4, 212 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Відповідно до ч.2 ст.590 ЦК України застав о держатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не передбачено законом або договором.
Згідно положень кредитного договору та договору застави, укладених між сторонами, заставодержатель (банк) має вищий пріоритет (переважне право) в разі невиконання позичальником (відповідачем). На теперішній час правовідносини між позивачем та відповідачем врегульовані Законом України Про заставу, Цивільним кодексом України.
Ст. 19 Закону України Про заставу передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги. Відповідно ст. 20 Закону України Про заставу заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду.
Ст. 593 Цивільного кодексу України передбачає припинення права застави у разі припинення зобовязання, забезпеченого цією заставою.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.
У звязку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд керуючись ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім у справі судові витрати: судовий збір в сумі 763 грн. 16 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 250 грн.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 512-519, 509, 587, 590, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 19, 20 Закону України Про заставу", ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-227 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватьбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити.
Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 763 (сімсот шістдесят три) грн. 16 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 (двісті пятдесят) грн., понесені позивачем при зверненні до суду, стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк».
Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії'.
Головуючий у справі ОСОБА_3