Справа №22-ц-850/10 Суддя-доповідач - Криворотенко
УХВАЛА

01 червня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів - Криворотенка В.І., Хвостика С.Г.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 9 лютого 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» про стягнення страхових виплат за договором, -

встановила:

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 9 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Стягнуто з АТ «Українська пожежно - страхова компанія» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 26 225, 83 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення- АТ «Українська пожежно - страхова компанія» оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити. Вказує, що місцевий суд завищив суму відшкодування витрат на поховання, крім того позивачці винною особою відшкодована майнова шкода.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_2, яка просила відхилити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали цивільної та кримінальної справ, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 8 серпня 2008 року близько 19 години 10 хвилин на вул. Чапаєва в смт. В. Писарівка Великописарівського району Сумської області сталася ДТП, в якій постраждав ОСОБА_2 та від отриманих тяжких тілесних ушкоджень помер в лікувальному закладі (а.с 8-10).

Винним у скоєнні ДТП визнано водія автомобіля БМВ-528 ОСОБА_3

Як слідує з матеріалів кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_2 був заявлений цивільний позов про відшкодування шкоди. Перед закінченням судового слідства ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій просила залишити позов без розгляду, а також повідомила суд, що моральна шкода їй відшкодована в повному обсязі виною особою.

У зв'язку з цим розмір реальних збитків, заподіяних ОСОБА_2, судом в ході розгляду кримінальної справи не з'ясовувався.

Відповідно до Поліса № ВС /3715404 обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 22 липня 2008 року з ОСОБА_3, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і

внаслідок якої настала цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю (на одного потерпілого) складає 51 000 грн.

ОСОБА_2 був одружений з ОСОБА_2, яка й здійснила його поховання, як це вбачається з довідки селищної ради.

Позивачка зверталася відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до АТ «Українська пожежно - страхова компанія» з проханням відшкодувати їй витрати, пов'язані з лікуванням чоловіка та його похованням, що вбачається з матеріалів справи, але отримала відмову з посиланням на вирок суду та мотиви відшкодування заподіяної шкоди самим підсудним.

Відповідно до чеків аптек за рецептами лікарні для лікування чоловіка ОСОБА_2 позивачкою було витрачено коштів на загальну суму 3070, 33 грн. Крім того, позивачкою було придбано памятник, який встановлений на цвинтарі за 19 200 грн. та пам'ятний знак вартістю 8 730 грн., який встановлений на вул. Чапаєва в смт. В.Писарівка на місці загибелі чоловіка. На виконання ритуальних послуг, пов'язаних із похованням чоловіка, позивачка витратила кошти в сумі 955,50 грн. Також були проведені поминальні обіди 22 серпня 2008 року в день поховання чоловіка на суму 3 000 грн. та 27 вересня 2008 року на суму 3 450 грн. та 29 серпня на суму 3 000 грн. Всього матеріальна шкода складає 41 405, 83 грн.

Вказані факти правильно і з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно зясував спірні правовідносини, всебічно встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності з ч. 1 ст. 212 ЦПК України, дослідив усі наявні у справі докази та дав їм оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Відповідно до вимог ст.ст. 22,23,24,27 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо - транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого в наслідок ДТП, є шкода повязана: з лікуванням потерпілого та зі смертю потерпілого.

Право на отримання відшкодування за шкоду, повязану зі смертю потерпілого, мають особи, які знаходились на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання.

Згідно вимог ст. 1201 ЦК України до витрат на поховання відносяться необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника. ,

Під час розгляду справи було встановлено, що дійсно позивачка ОСОБА_2 на лікування чоловіка витратила 3 070 грн. 33 коп., а у звязку з його смертю понесла витрати на ' ритуальні послуги, повязані з похованням в розмірі 955 грн. 50 коп., на поминальний обід в день поховання в розмірі 3 000 грн. та на придбання та встановлення надгробного памятника вартістю 19 200 грн. Тому відповідач як страховик зобовязаний відшкодувати дану шкоду позивачці відповідно до вимог вказаного вище Закону.

Твердження відповідача про те, що дана шкода вже відшкодована позивачці винною особою, ґрунтуються лише на його припущеннях та не підтверджуються матеріалами як цивільної так і кримінальної справи. Жодних доказів на підтвердження цього відповідачем всупереч вимог ст, 60 ЦПК України не надано.

А як вбачається з матеріалів кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. З ст. 286 КК України (а.с. 248) ОСОБА_2, звертаючись до суду із заявою про залишення позову

без розгляду зазначала, що моральна шкода їй відшкодована винного особою, а матеріальну шкоду вона відшкодує за рахунок страхової компанії.

Колегія суддів не може погодитись і з доводами апелянта про те, що витрати на поминальний обід в день поховання не охоплюється поняттям витрати на поховання, відповідно до п. 24 розяснень Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 з послідуючими змінами у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобовязані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати. Колегія суддів вважає, що поминальний обід, який здійснюється безпосередньо після поміщення труни до могили включається в комплекс заходів по здійсненню поховання і відповідає звичаям та обрядам населення В. Писарівського району Сумської області.

За таких обставин, коли суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,"

ухвалила:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» відхилити, а рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 9 лютого 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена на протязі двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підпис)