№2-82/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2010 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі: судді Стеганцова С.М. при секретарі Реуцькій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Шевченкове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на будинок, як спадщину, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить суд визнати за нею право власності на будинок, розташований по вул. Шкільна, 71 у с. Старовірівка Шевченківського району Харківської області, як спадщину за законом, як спадкоємиці першої черги, після смерті батька ОСОБА_2, померлого 15.06.2003 року в с. Старовірівка Шевченківського району Харківської області. В обґрунтування позову пояснила, що після смерті батька залишилася спадщина у вигляді вказаного будинку. Являючись спадкоємицею за законом першої черги, позивач не має можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, оскільки він був зареєстрований в сільській раді і в бюро технічної інвентаризації не значиться.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача - Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач є донькою ОСОБА_2, що підтверджується її свідоцтвом про народження (а.с.8).

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 373225, виданого відділом РАГС Шевченківського РУЮ Харківської області, ОСОБА_2 помер 15.06.2003 року у с. Старовірівка Шевченківського району Харківської області (а.с 7)

Після його смерті позивач заявою № 476 від 11.12.2003 року прийняла спадщину у Шевченківський державній нотаріальній конторі, що підтверджується листом держнотконтори від 13.02.2010 року №117.

Однак спадщину у вигляді будинку, розташованого по вул. Шкільна, 71 ус. Старовірівка Шевченківського району Харківської області, оформити у нотаріальній конторі не змогла через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, оскільки він був зареєстрований в по господарській книзі сільської ради.

Згідно довідки Старовірівської сільської ради від 28.12.2009 року № 623, головою господарства, розташованого по вул. Шкільна, 71 у с. Старовірівка Шевченківського району Харківської області, являвся ОСОБА_2, який помер 15.06.2003 року. Рік побудови будинку - 1973, збудований власноручно, свідоцтво про право власності на нього не видавалося. Державний акт на право власності на присадибну земельну ділянку розміром 0,15 га не виготовлявся, земельна ділянка знаходиться в комунальній власності сільської ради.

В теперішній час КП "Шевченківське бюро технічно інвентаризації" виготовлено технічний паспорт на будинок, вартість будинку станом на 25.12.2009 року становить 99 834грн. (а.с.9-12, 16). Оскільки правовідносини виникли до набрання чинності новим ЦК України і позивач прийняла спадщину до 1 січня 2004 року, то суд застосовує норми ЦК України 1963 року.

Відповідно до ст. 529 ЦК України 1963 року позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Статтею 548 цього Кодексу визначено, що не допускається прийняття спадщини під умовою, тобто не допускається прийняття спадщини в якій-небудь частині.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що при подачі в державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини вважається, що спадкоємець прийняв спадщину.

Будинок, розташований по вул. Шкільна, 71 у с. Старовірівка Шевченківського району Харківської області, належав померлому ОСОБА_2 і входив до складу спадкового майна після його смерті, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні вищевказаними доказами.

На підставі викладеного, з метою захисту невизнаних майнових прав позивача ОСОБА_1 на будинок, враховуючи, що вона прийняла спадщину після смерті батька у 2003 році, суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на будинок, як спадщину за законом як спадкоємиці першої черги, після його смерті.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.529, 548, 549 ЦК України(1963 року)

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок, розташований по вул. Шкільна, 71 у с. Старовірівка Шевченківського району Харківської області, як спадщину за законом, після смерті батька ОСОБА_2, померлого 15.06.2003 року в с. Старовірівка Шевченківського району Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: С.М.Стеганцов