РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-465/10

05 травня 2010 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

при секретарі Білошицькій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радомишль справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Пилиповицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на майно - цілий житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в селі Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області по вулиці Верхній, 19. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 27 жовтня 1995 року в селі Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті позивачка звернулася до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус позбавлений можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину на зазначений будинок, так як в бюро технічної інвентаризації право власності на спірний будинок не зареєстровано за померлим чоловіком.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить визнати за нею право власності на спірне домоволодіння.

Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує. Треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_3 JI.П. в засідання не з"явилися, надіслали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, проти позову не заперечують.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено судом позивачка є дружиною ОСОБА_2.

Разом з чоловіком вони побудували житловий будинок з надвірними спорудами розташований в селі Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області по вулиці Верхній, 19 і являлись його користувачами. Даний будинок був зареєстрований в господарській книзі Пилиповицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

27 жовтня 1995 року у віці 53 років в с. Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області помер чоловік позивачки ОСОБА_2, про що виконкомом Пилиповицької сільської ради Радомишльського району зроблено запис за № 15 в Книзі реєстрації смертей.

Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в селі Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області по вулиці Верхній, 19. Спадщину позивачка прийняла належним чином, оскільки проживала в будинку на момент смерті спадкодавця і впродовж шести місяців після його смерті, що відповідає вимогам ст.ст. 529, 549 ЦК України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української PCP 1963 року , який був чинним на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 124 також чинної на той час Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої наказом Міністра юстиції Української PCP від 31.10.1975 року №45/5, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном серед іншого можуть бути довідка управління будинками, виконавчого комітету місцевої ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний у спадковому будинку в період 6 місяців після дня смерті спадкодавця.

Позивачка звернулася до Радомишльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить оглянута в судовому засіданні спадкова справа № 359 (2007).

Проте, нотаріус обгрунтовано відмовляє позивачці у видачі свідоцтва про право па спадщину на будинок, так як власність на померлого спадкодавця не зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. Згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» № 91 від 28 грудня 2009 року право власності на будинок № 19 по вулиці Верхній в селі Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області не зареєстровано, вартість домоволодіння становить 56 672 гривні.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Позивачка разом з чоловіком, побудувала зазначений житловий будинок, безперервно і відкрито їм користувалася, земельна ділянка для будівництва будинку надавалася відповідно до вимог діючого на той час земельного законодавства. Однак, право власності не реєструвалось в бюро технічної інвентаризації, що стало приводом для звернення до суду.

Па підставі викладеного та керуючись ст.ст 130, 174 ЦПК України, ст.ст. 331, 392, 1261 ЦК України, ст.ст. 529, 549 ЦК України в редакції 1963 року, суд -

ВИРІ Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на цілий житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в селі Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області по вулиці Верхній, 19, вартістю 56 672 гривень в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого 27 жовтня 1995 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його оголошення заяви про апеляційне оскарження рішення та поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя В.П. Коваленко