Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
Справа № 2-834/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2010 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді БОБРОВСЬКОГО І.М.

при секретарі ЗАЦЕПІНІЙ І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Южноукраїнську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 0 укладеним 14.04.2008 р. в сумі 404 655.43 грн., судового збору в сумі 1700.00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 250.00 грн.. В свою чергу ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ «УкрСиббанк», босової Т.В., ОСОБА_2 і ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і пояснила, що 14.04.2008р. між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 289 000.00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17% річних на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення 13.04.2011 року. З метою забезпечення своїх зобовязань за кредитним договором відповідачем ОСОБА_1, між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_3 14.04.2008 року були укладені договори поруки за № 197100, за № 197098 згідно з якими ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в повному обсязі відповідають перед банком за виконання своїх обовязків позичальником ОСОБА_1. З відповідачем ОСОБА_4 14.04.2008 року був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Арбузинського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 754, відповідно до якого він передав в іпотеку нерухоме майно три земельні ділянки. Відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору, не перерахував у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 07.09.2010 року складає 404 655.43 грн..

Просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору в розмірі 404 655.43 грн., у тому числі: заборгованість по простроченому кредиту 248 861.10 грн., заборгованість по простроченим відсоткам за користування кредитом 115 767.11 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентам в сумі 40 027.22 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1700.00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250.00 грн..

В задоволенні зустрічного позову просить відмовити, оскільки в момент укладення кредитного договору сторони повинні були та могли передбачити коливання курсу валют, оскільки діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти. Вважає, що відсутність коштів у боржника не є підставою звільнення від виконання зобовязання за кредитним договором.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили про день місце та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність від них не надходило.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що не визнає позовні вимоги та підтримує зустрічний позов і просить про його задоволення. Вказує, що на момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 мав достатній дохід для своєчасного погашення платежів по кредиту. Але через світову кризу обсяг його доходів знизився, що унеможливило виконання зобовязань за кредитним договором. Згідно ст.617 ЦК України, особа яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Вказує, що у загальновідомому розумінні світова фінансова криза є обєктивною, незалежною від волі позичальника обставиною, яка захоплює всі галузі економіки, тобто є непоборною, такою що знаходиться поза контролем і не дозволяє уникнути її наслідків. Її масштаби виходять за межі звичайного фінансового ризику, тому є надзвичайними, яких нерозумно було очікувати під час укладання договору. Дану умову вважає істотною, а тому просить розірвати кредитний договір і договори поруки та іпотеки. Виходячи з необхідності справедливого розподілу витрат між сторонами понесених у звязку з виконанням договору, просить визначити суму щомісячної сплати боргу в розмірі 2000 грн., до повного повернення залишку по кредиту.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно договору № 0 від 14.04.2008 року відповідач отримав кредит в сумі 289 000.00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17% річних на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення 13.04.2011 року (а.с.6-10). Пунктами 1.2 та 1.3 вказаного Договору встановлено відповідальність за порушення умов договору. Відповідно до п.1.3 Договорів поруки № 197100 та № 197098 від 14.04.2008 року (а.с.15-16), відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобовязані відповідати за невиконання або неналежне виконання умов кредитного договору ОСОБА_1. Згідно Договору іпотеки від 14.04.2010 року (а.с.12-13), відповідач ОСОБА_4, виступає як майновий поручитель за невиконання або неналежне виконання умов кредитного договору ОСОБА_1

Умови передбачені договорами відповідачі не виконали, в результаті чого утворилась заборгованість.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором.

Згідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Таким чином відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 мають нести солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № 0 від 14.04.2008 року.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк», підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стаття 652 Цивільного кодексу України, передбачає можливість розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Розірвання договору з цієї підстави на вимогу заінтересованої сторони в судовому порядку можливе за наявності одночасно чотирьох умов, зазначених у частині 2 статті 652 Цивільного кодексу України, а саме: 1) в момент укладення договору сторони керувались тим, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Постановою ВСУ від 15.05.2007 року встановлено, що сама істотна зміна обставин не є підставою для розірвання договору. Вимагаючи розірвання договору на цій підставі, позивач, з урахуванням положень ст. 33 ГПК щодо обов'язку доказування, повинен довести, зокрема, впевненість сторін у момент укладення договору в тому, що така зміна обставин не настане.

Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у статтях 3 та 627 ЦК України. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Кредитним договором передбачені гарантії його виконання, зокрема позичальник підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обовязки за договором і погоджується з ними. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Стаття 1049 цього ж кодексу зобовязує позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Також обовязок позичальника повернути кредит та сплатити проценти передбачено статтею 1054 ЦК України.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобовязання у розумінні вимог статті 617 ЦК України.

Стаття 625 ЦК України прямо вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Договір є обовязковим для виконання сторонами, оскільки це прямо передбачено статтею 629 ЦК України.

Зазначена зміна обставин була зумовлена однаковим для сторін причинами. Банк свої зобовязання по договору виконав належним чином та у повному обсязі надав кредитні кошти, а позичальник отримав те, на що розраховував кошти в іноземній валюті, а тому співвідношення майнових інтересів сторін при виконанні договору не порушується.

Отже, зміна обставин, на які посилається позивач за зустрічним позовом, жодним чином не повязана з умовами виконання договору.

Таким чином суд вважає, що зустрічний позов не підлягає задоволенню.

Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача належать витрати по сплаті судового збору в сумі 1700.00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250.00 грн..

Керуючись ст.ст. 8,10,11,60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 григоровича про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути, в солідарному порядку, з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 404 655 (чотириста чотири тисячі шістсот пятдесят пять) гривень 43 копійки.

Стягнути, в солідарному порядку, з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1700.00 (одна тисяча сімсот) гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250,00 (двісті пятдесят) гривень.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору, відмовити.

На рішення можуть бути подані апеляційні скарги в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області, шляхом подачі в Южноукраїнський міський суд, протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя: І.М. Бобровський