Рівненський міський суд Рівненської області
Справа 2-565
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2010 pоку м.Рiвне
Рiвненський мiський суд в особi суддi ОСОБА_1,
з участю: секретарів судового засідання Філіпової І.М., Жилінської О.М.,
представника позивача ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, збільшила розмір позовних вимог і просить суд стягнути з ОСОБА_4 9800 грн 05 коп неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 1992 по 1997 рік перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Рівненського міського суду від 13 листопада 1997 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача починаючи з 26 серпня 1997 року і до повноліття дитини. Відповідач призначені судом аліменти сплачує нерегулярно та не у повному розмірі, внаслідок чого станом на 01 червня 2009 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів на дитину в сумі 4920 грн 50 коп. За її розрахунком, проведеним на підставі ст.196 СК України, загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів на дитину за період з 01 червня 2008 року по 01 червня 2009 року становить 9800 грн 05 коп, яку вона і просить стягнути з відповідача.
Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечує факт наявності заборгованості по аліментах станом на 01 червня 2009 року в сумі 1853 грн 40 коп. На заперечення позовних вимог суду пояснив, що від обовязку утримувати свого неповнолітнього сина не ухиляється. На теперішній час проживає у селі, роботи не має, фактично сам перебуває на утриманні своїх батьків. З другою жінкою має іншого сина, на утримання якого має сплачувати аліменти за рішенням суду. Вважає, що не може сплачувати аліменти у встановленому розмірі, а тому немає його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом встановлено, що сторони з 11 вересня 1992 року перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.
За рішенням суду шлюб між сторонами був розірваний. 04 травня 1998 року розірвання шлюбу зареєстроване у відділі РАГС міста Рівне, актовий запис № 373.
Рішенням Рівненського міського суду від 13 листопада 1997 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 26 серпня 1997 року і до повноліття дитини.

Як слідує з розрахунку заборгованості по аліментах від 08 липня 2009 року, призначені судом аліменти відповідачем сплачуються нерегулярно і не в повній мірі, внаслідок чого станом на 01 червня 2009 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів на дитину в сумі 4920 грн 50 коп. Вказаний розмір заборгованості по аліментах обчислений державним виконавцем відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції у відповідності до вимог ст.74 Закону України „Про виконавче провадження та ч.3 ст.195 СК України, а тому приймається судом до уваги.

Так, згідно розрахунку, за період з березня 2008 року по травень 2009 року відповідач був зобовязаний сплатити аліменти на утримання дитини в розмірі 7470 грн 50 коп, з урахуванням існуючої станом на 01 березня 2008 року заборгованості в сумі 1297 грн 80 коп. Натомість, відповідачем за вказаний період було сплачено лише 2550 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума неустойки за прострочення сплати аліментів нею визначена за період з 01 червня 2008 року по 01 червня 2009 року в сумі 9800 грн 05 коп. Суд визнає, що розрахунок суми пені позивачем проведений у відповідності з вимогами ч.1 ст.196 СК України, а тому вказаний розрахунок суд приймає до уваги.

Суд вважає, що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів підлягає стягненню в тому розмірі, який просить позивач.

У відповідності до вимог ч.2 ст.196 СК України, розмір пені може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Разом з тим, відповідач, посилаючись на свій матеріальний стан та на інші обставини, які, на його думку, викликали несвоєчасну та не у повному розмірі сплату аліментів, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надав.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведена відсутність його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на дитину, так само, як і не доведено наявності обставин, за яких розмір неустойки може бути зменшений судом.

На підставі ст.ст.180,182,195,196 Сiмейного кодексу України, керуючись ст.ст.3,10,11,60,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 9800 (девять тисяч вісімсот) гривень 05 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати в сумi 218 грн 00 коп, що складаються з судового збору в сумі 98 грн 00 коп та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рiшення може бути оскаржене в апеляцiйному порядку до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення також може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, але у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повне рішення складено 12 лютого 2010 року.

Суддя: