Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-1107/2010 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді Гниличенко М.В.

при секретарі - Маркової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування, визнання права на спадщину та відшкодування витрат, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, у судовому засіданні збільшив позовні вимоги, звернулась до суду з позовом, яким просить суд усунути від права спадкування відповідачку ОСОБА_2, стягнути з неї на користь позивачки витрати на утримання, догляд, лікування та поховання в розмірі 20062 грн., та визнати за нею, позивачкою, право на спадкування, після смерті ОСОБА_3, при цьому посилається на те, що вона з 10 травня 2003 року знаходилась в зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_3, вони проживали разом однією сім'єю та вели сумісне господарство за адресою: вул.Новаторів, буд. №14 у м.Одесі. 15 липня 2009 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина, позивачка, як дружина померлого та відповідачка ОСОБА_2, яка є його рідною донькою, своєчасно звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак позивачка вважає, що протягом тривалого часу тільки вона особисто доглядала та допомагала її чоловіку, який хворів тяжкою хворобою - атеросклерозом, внаслідок якої став немічним, потребував лікування, переніс операцію на ногах, тому потребував догляд, однак на її численні прохання про допомогу в догляді за батьком донька давала категоричні відмови, не спілкувалась з батьком, не допомагала ані фінансово, ані морально, тому позивачка просить усунути відповідачку від права спадкування.

Відповідачка до судового засідання з'явилась, позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що вона є єдиною донькою померлого ОСОБА_3, відносини між нею та батьком були дуже гарні, вони спілкувались, батько неодноразово навідував її та онучку, допомагав матеріально, так як постійно працював, тяжкою хворобою не хворів, не був інвалідом, дійсно переніс операцію на ногах, але не був немічним та не потребував постійного стороннього догляду, а неприємні стосунки існують тільки між нею та позивачкою. Крім того, відповідачка заперечує проти стягнення на користь позивачки витра: н . утримання, догляд, лікування та поховання її батька ОСОБА_3, мотивуючи тим. що її бать - останнього часу працював, мав стабільний заробіток, не був непрацездатним, самостійна ce-f-c обслуговував та не потребував додаткового догляду, мав можливість покупати соб: .т: продукти харчування, після його смерті саме підприємство де батько працював надай поховання, також відповідачка просить не приймати до уваги квитанції з магазин : т продуктів харчування нібито на помінки, так як дати на квитанціях вказані, коли батько був ще живий, не згодна відповідачка і з стягненням з неї витрат на оплату комунапп квартиру за час проживання як батька, так і позивачки, так як квартира належ; ОСОБА_3 на праві власності, вони разом проживати в квартирі. користувалася нею та сплачували кошти за квартплату.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 258/1000 частини будинку по вул. Новаторів у м.Одесі належить на праві приватної спільної часткової власності у рівних частках кожному - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 30.12.2004 року та зареєстрованого у КП «ОМБТІ та РОН» під № 9418369 від 20.01.2005 року

Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходились у зареєстрованому шлюбі з 10 травня 2003 року, що вбачається із актового запису про одруження за№ 157 від 10.05.2003 року/а. с. 7/

15 липня 2009 року ОСОБА_3 помер, про що є актовий запис про смерть за № 3891 від 17 липня 2009 p., виданий Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси, /а.с. 13/.

Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 258/2000 частин будинку № 14 по вул. Новаторів у м. Одесі. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом є: дружина спадкодавця ОСОБА_1, позивачка по справі та його донька від першого шлюбу ОСОБА_2, відповідачка по справі.

Судом встановлено, що сторони по справі своєчасно звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не було видано, у зв'язку з тим, що позивачка звернулась до суду з позовом про усунення від права спадкування відповідачки по справі доньки померлого ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка ухилялась від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, який на її погляд потребував догляд та матеріальну допомогу, однак на її численні прохання щодо виконання обов'язку щодо утримання батька донька давала категоричні відмови, рідко спілкувалась з батьком, не допомагала ані фінансово, ані морально, тому позивачка просить усунути відповідачку від права спадкування, посилаючись на п.2 ч.З ст.1224 ЦК України - усунення від права на спадкування.

Відповідно п.2 ч.З ст.1224 ЦК України - не мають права на спадкування за законом повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялись від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом, тобто ухилення від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця лише тоді є підставою для усунення особи від права на спадкування, якщо цей факт встановлений судом.

Відповідно ст.202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Право на утримання настає тільки за умови наявності цих двох ознак одночасно, тобто непрацездатність і потреба в матеріальної допомоги, яка є для особи єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, народився 28 січня 1951 року, тобто на день смерті не досяг пенсійного віку, не був непрацездатним та не був визнаний інвалідом, постійно працював в КП "Теплопостачання м.Одеси", вул.Балківська 1"б" включно до дня смерті, тобто до 15 липня 2009 року, його середня заробітна плата складала 4262 грн., що підтверджується довідкою КП "Теплопостачання м.Одеси" № 03/01-884 від 06.11.2009 року /а.с.43/, тобто у суда немає підстав вважати ОСОБА_3 немічним або таким, що потребував додаткового догляду та матеріальної допомоги. Навпаки, із позовної заяви позивачки вбачається, що ОСОБА_3 після розірвання першого шлюбу систематично сплачував аліменти та всіляко фінансово підтримував свою доньку./а.с.4/. Даний факт підтвердили і свідки ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7, які пояснили, що відносини між батьком та донькою були нормальними, вони спілкувались, будь-яких конфліктів між батьком та дочкою не існувало.

Із пояснень сторін та свідків вбачається, що фактично конфлікт та неприємні стосунки склались між позивачкою та відповідачкою, а ні між батьком та донькою. Цей факт підтверджується і тим, що ОСОБА_3 ніколи не звертався до суду з вимогами про стягнення аліментів або додаткових витрат у зв'язку з лікуванням або потребою в матеріальній допомозі.

Судом були досліджені медичні документи та консультативні висновки відносно ОСОБА_3, з яких вбачається, що ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в Одеської обласної клінічної лікарні в період з 11.09.2008 року по 19.09.2008 року з діагнозом атеросклероз, критичний стеноз правої артерії, оклюзія стегенних сегментів обох ніг, йому була проведена операція, внаслідок якої кровообіг в ногах був компенсований./а.с.8,9/ Суд приймає до уваги пояснення відповідачки про те, що ОСОБА_3 як людина похилого віку хворів, в основному це було захворювання артерій обох ніг, однак він не був немічним, самостійно себе обслуговував, хвороба не заважала йому працювати в КП "Теплопостачання", яке знаходиться на вул. Балківській, він мав достатньо високу заробітну плату та не потребував допомоги. Будь-які інші медичні документи в період з 2003 по 2009 рік, які б свідчили про тяжкий стан здоров'я ОСОБА_3 або документи про необхідність утримання спадкодавця. в матеріалах справи відсутні. Крім того, судом встановлено, шо позивачка є інватідом 1 групи, регулярно проходить курси лікування, із діагнс МСЕК від 28.06.1996 року вбачається, що потребує постійної сторонньої допомоги, тост безпосередньо сама потребує допомоги, яку її надавав чоловік ОСОБА_3, з яким вона спільл проживала у квартирі./а.с.5/

Пояснення свідків з боку позивачки, суд до уваги не приймає, так як вони спростовують поясненнями сторін та матеріалами справи, крім того, відносини між сторонами їм відом основному зі слів позивачки, так як більшість з них взагалі не проживає по вул.Новаторів.. - також вони пояснили, що спадкодавець ОСОБА_3 будь-яких розмов про особисте життя сторонніми особами не проводив, більшість часу знаходився на роботі та повертався пізно.

Відповідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вс . посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивачка не надала суду доказів, які б підтверджували ухилен: - відповідачки від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, у випадках передбачени законом, зокрема це ухилення від сплати аліментів чи додаткових витрат, стягнутих за рішення' суду на непрацездатного батька, який потребував матеріальної допомоги.

Крім того, позивачка, посилаючись на ст.1232 ЦК України, просить стягнути зі спадкоємця - відповідачки по справи, витрати на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодазця. ОСОБА_3 у розмірі 20062 грн., при цьому не надала суду доказів обгрунтування розм:г відшкодування та взагалі пред'явив до суду взаємовиключні позовні вимоги - про усунення з: : права спадкування відповідачки та одночасно стягнення з відповідачки, як спадкоємиці витг- на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця, тобто фактично визнає за нею прав на спадкування, вказаний факт встановлено і поясненнями позивачки, які мають непослідовна:: характер, зокрема звернувшись до суду з позовом про усунення від права на спадкування, вона пояснює у судовому засіданні, що не проти укладення мирової угоди, з врахуванні - домовленості з її чоловіком ОСОБА_3, про те, що після їх смерті діти здійснять розподіл / сумісної квартири, та якщо би ні погане ставлення відповідачки відносно неї. вона би надала дозвіл відповідачки на оформлення документів на спадщину, при умові надання її довічног. проживання в квартирі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ке знайшли свого підтвердження у суді, є необгрунтованими та безпідставними, тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Виникли між сторонами правовідносини врегульовані главою 84 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 60. 213-215. 218, 223 ЦПК України, ст.ст.1216,1224,1232,1261 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, визнання права на спадщину та відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання в розмірі 20062 гривень - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: М.В.Гниличенко