23.12.10 ОСОБА_1,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-7318/2010р. Головуючий в 1 інстанції:
Доповідач: Кузнєцова О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня місяця 23 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кузнєцової О.А.

суддів Приходько Л.А.

ОСОБА_3

при секретарі Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

встановила:

В липні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він з 14.05.2008 року по 30.01.2009 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Південенерго». З червня 2008 року відповідачем йому не виплачувалась заробітна плата, також на момент звільнення виплату заробітної плати відповідачем не проведено. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 7034,80 грн., 14601,30 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 серпня 2010 року позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Південенерго» на користь ОСОБА_4 7034,80 грн. заборгованості по заробітній платі, 14601,30 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

В апеляційній скарзі ТОВ «Південенерго» просить рішення суду скасувати, вважаючи його незаконним і необґрунтованим, ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Письмові заперечення в суд апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебували у трудових правовідносинах з 14.05.2008 року до 30.01.2009 року. Відповідно наказу № 53/2 від 14.05.2008 року позивача було прийнято на роботу бетонярем, його заробітна плата складала 900 грн., на підставі наказу № 14 від 30.01.2009 року останнього було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, вказані обставини сторонами не заперечувались.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що заборгованість по заробітній платі становить 7034,80 грн., відповідно середній заробіток за час затримки за період з 01.02.2009 року по 01.07.2010 року складає 14601,30 грн.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна з огляду на таке.

Як убачається з наданих ТОВ «Південенерго» довідки про заробітну плату ОСОБА_4 № 597 від 14.12.2010 року, видаткового касового ордеру від 20.03.2009 року, платіжних відомостей за квітень-червень 2008 року позивач отримав заробітної плати - 2000 грн., у липні-вересні 2008 року 2360 грн., у жовтні 2008 року 1300 грн., у листопаді 2008 року 788 грн., у грудні 2008 року 400 грн., у січні-лютому 2009 року 1130 грн., у березні 2009 року 300 грн., всього 8278 грн., що підтверджується особистими підписами ОСОБА_4

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними вимоги позивача щодо наявності заборгованості по заробітній платі на час звернення його до суду.

Доводи представника позивача про те, що отримані відповідно платіжних відомостей суми не є заробітної платою, а є іншими виплатами, колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки вони не підтверджені належними доказами щодо нарахування та виплати ОСОБА_5 будь-яких інших платежів, крім заробітної плати.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими посилання представника позивача на лист Територіальної державної інспекції праці у Херсонській області № 21-01-11/Є-345 від 21.09.2009 року та довідку про індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_5, як на підставу для задоволення позовних вимог, оскільки вони не містять відомості щодо заборгованості по заробітній платі особисто позивача та період, за який предявлені вимоги до суду.

Будь-яких інших доказів заборгованості по заробітній платі на час звернення до суду з позовом у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано, а судом такі докази і обставини не встановлені.

Згідно з ч. 1 ст. 233 КЗпП працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Пленум Верховного Суду України в абз. 5 п. 25 постанови від 25 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування законодавства про оплату праці» розяснив, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Позивач пропустив строк звернення до суду, про те, що строк пропущено з поважних причин не довів, а тому суд необґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача 14601,30 грн.

Рішення суду слід скасувати як постановлене з порушенням норм матеріального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 серпня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: