Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
Справа № 2 2025/ 2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2010 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Петушкова С. А.,

при секретарі - Безкоровайній А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства КБ «Надра», Відділення № 23 філії ВАТ КБ «Надра» Кіровоградського РУ, про повернення вкладу, та відсотків за договором №719979, -

УСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з Відповідача на її користь 30501 дол. США депозитного вкладу з нарахованими згідно умов Договору відсотками, та 1265 дол. США процентів які Банк зобов'язаний нарахувати за період з 12 грудня 2009 року по 02 квітня 2010 року згідно п 3.4.4. Договору.

Свої вимоги мотивує наступним.

11 грудня 2008 року в місті Олександрія Кіровоградської області між відповідачем по справі - банком "Надра" в особі менеджера по роботі з фізичними особами ОСОБА_2 що діяла на підставі довіреності №1-11-3162 від 18.03.2008 р., та мною, позивачем по цій справі ОСОБА_1, було укладено Договір №719979 банківського вкладу « депозиту» (далі по тексту - Договір). Предметом Договору є розміщення позивачем у Відповідача депозитного вкладу в сумі 30000,00 дол. США на строк 12 місяців з виплатою Відповідачем на її користь відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку чотирнадцять відсотків річних. Сплата відсотків здійснюється Відповідачем щомісячно.

Вона виконала свої зобов'язання по Договору та внесла на депозитний рахунок 30000,00 дол. США. 12 грудня 2009 року по закінчення дії договору Відповідач не виконав пункт 3.4.3. Договору та не повернув Вклад з нарахованими процентами мотивуючи свої дії тим, що з 10 лютого 2009 року в ОСОБА_3 працює Тимчасова адміністрація.

Керуючись положеннями пунктів 3.4.3, та 3.4.5 Договору та п. 2 ст. 1060 ЦК, позивач повідомила Відповідача про свій намір забрати кошті з ОСОБА_3, шляхом подання Відповідачу письмової заяви №639, яку вручив представнику відповідача 02.03.2010р. Відмітка про вручення міститься на заяві. 3.03.2010 р. позивач отримала від Відповідача за №3176 письмову відмову у видачі суми вкладу та нарахованих відсотків.

Станом на 24.03.2010 року, згідно з довідкою ОСОБА_3 за №3435, на ім"я позивача відповідачем відкрито картковий рахунок № 79060643 на який перераховані 30501,12 доларів США вкладу та процентів, які позивач зможе зняти протягом 7 років, так як Банк протизаконно встановив ліміт в 360 дол. США щомісячно.

Таким чином, на момент подання цієї позовної заяви Відповідач не повернув їй суму депозитного вкладу та нарахованих відсотків, чим порушив свої зобов'язання по Договору. Відповідно до ст. 525 ЦК, є недопустимою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Ні договором ні жодним законом Відповідач свої дії не обґрунтовує, оскільки діючі закони такого права йому і не надають. Своїми діями Відповідач порушив також вимоги ст.ст. 629 та 1060 ЦК, пункт 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року №516 "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за № 1256/8577).

Крім того, неповернення Відповідачем суми депозитного вкладу і нарахованих відсотків призводить до необхідності здійснення позивачем витрат для відновлення свого порушеного права. На підставі ст. 22 ЦК відповідач повинен відшкодувати понесені позивачем витрати.

Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи без його участі, та письмове заперечення проти позову, просить в задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог ЗУ «Про захист црав споживачів» у зв'язку з невиконанням умов договору банківського

вкладу, відповідно до договору №719979 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» оформленого в рамках Пакету послуг ПП Турбота (пенсіонер) № 687919 від 11.12.2008 р., відповідач звертає увагу суду на те, що у своїй діяльності Банк керується ЗУ «Про банки та банківську діяльність» та нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відповідно до ст. 66 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», державне регулювання діяльності банків з боку Національного банку України передбачає встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків; застосування санкцій адміністративного чи фінансового характеру; нагляд за діяльністю банків. Відповідно до п. 5. 12., глави 5 розділу V «Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2001 року № 369 встановлено що, з метою оцінки фінансового стану банку та визначення можливості стабілізації його діяльності, а також приведення її у відповідність до вимог чинного законодавства, тимчасовий адміністратор має право, зокрема розробляти програму фінансового оздоровлення банку з визначенням економічного ефекту реалізації запланованих заходів у грошовому вираженні, організовувати і контролювати її виконання; обмежувати чи зупиняти проведення окремих операцій банку, які визнає низькорентабельними, збитковими або такими, що здійснюються з високим рівнем ризику та загрожують інтересам кредиторів і вкладників.

10.02.2009 р. на підставі ст. ст. 73, 75, 76, 85 ЗУ „Про банки і банківську діяльність", Постановою Правління Національного банку України № 59 у ВАТ КБ „Надра" призначено тимчасову адміністрацію строком на один рік - з 10.02.2009 р. до 10.02.2010 р. та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з 10.02.2009 р. до 10.02.2010 р. Правління Національного банку України 10 лютого 2010 р. прийняло рішення продовжити у ОСОБА_3 роботу тимчасової адміністрації строком на 1 рік, до 09 лютого 2011 року. Вказані заходи НБУ були вжиті згідно з чинним законодавством України як такі, що спрямовані оздоровлення фінансового стану ВАТ КБ "Надра".

Відповідно до статті 80 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» з дня свого призначення тимчасовий адміністратор має повне та виняткове право управляти банком та контролювати його, вживати будь-яких заходів щодо відновлення належного фінансового стану банку. Зокрема, тимчасовий адміністратор має право продовжувати або припиняти будь-які операції банку.

Згідно п.5.2. Договору №719979 строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» оформленого в рамках Пакету послуг ПП Турбота (пенсіонер) № 687919 від 11.12.2008 р. передбачено, що «Сторони дійшли згоди, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин (дії непереборної сили, що не залежить від волі Сторін): техногенного, природного та воєнного характеру, соціально-політичного характеру, включаючи міжнародні санкції, валютні обмеження, інші дії уряду держав, які роблять неможливим виконання Сторонами своїх зобовязань, Сторони звільняються від виконання обовязків на час дії зазначених обставин».

За змістом ст. 611 ЦК України відшкодування збитків та моральної шкоди є іншою фінансовою (економічною) санкцією, окрім неустойки, а відтак, в силу приписів законодавства, вимоги Позивача щодо стягнення відшкодування за завдану моральну шкоду та за прострочення виконання грошових зобов'язань задоволенню не підлягають.

Також, згідно з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

ЦК України містить численні норми, якими передбачаються випадки, у яких допускається відшкодування моральної шкоди (наприклад, частина третя статті 39, частина друга статті 200, частина друга статті 216, частина третя статті 225 ЦК України), то відшкодування моральної шкоди, завданої особі внаслідок порушення її прав, не можна розуміти таким чином, що особа має право на відшкодування моральної шкоди в будь-якому випадку, коли її права порушуються. Виходячи з правових норм ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню лише у випадках, встановлених законом.

Правовідносини за договором банківського вкладу регулюються параграфом 3 глави 71 ЦК України, статтями якого не передбачено відшкодування моральної шкоди. Не передбачають таких наслідків, у разі порушення зобов'язання Відповідачем, і умови договору банківського вкладу.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 р. № 2121-111, відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено стягнення моральної шкоди.

Відповідно до розпорядження тимчасового адміністратора ВАТ КБ «Надра» ОСОБА_4 № 1691 від 01.12.2009 р., з ціллю оптимізації виплат по депозитним та поточним рахункам фізичних осіб сума депозиту 14,12.2009 р. була перерахована на поточний/картковий рахунок Позивача, станом на 2.06.2010 р. у Позивача на його поточному рахунку обліковується 30508,81 доларів США, що підтверджується поточним звітом за операціями по поточному/картковому рахунку з 14.12.2009 р. по 2.06.2010р. та доступні для зняття в межах ліміту ОСОБА_3 відсотки по даному депозитному вкладу ПОЗИВАЧЕМ отримано в повному обсязі, що підтверджується звітом по депозиту на 2.06.2010р.

Судом встановлено наступне.

11 грудня 2008 року в місті Олександрія Кіровоградської області між відповідачем по справі - банком "Надра" в особі менеджера по роботі з фізичними особами ОСОБА_2 що діяла на підставі довіреності №1-11-3162 від 18.03.2008 р., та мною, позивачем по цій справі ОСОБА_1, було укладено Договір №719979 банківського вкладу « депозиту» (далі по тексту - Договір). Предметом Договору є розміщення позивачем у Відповідача депозитного вкладу в сумі 30000,00 дол. США на строк 12 місяців, з виплатою Відповідачем на її користь відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку чотирнадцять відсотків річних. Сплата відсотків здійснюється Відповідачем щомісячно.

Позивач внесла на депозитний рахунок 30000,00 дол. США. 12 грудня 2009 року по закінчення дії договору Відповідач не повернув вклад з нарахованими процентами мотивуючи свої дії тим, що з 10 лютого 2009 року в ОСОБА_3 працює Тимчасова адміністрація.

Керуючись положеннями пунктів 3.4.3, та 3.4.5 Договору та п. 2 ст. 1060 ЦК, позивач повідомила відповідача про свій намір забрати кошті з ОСОБА_3, шляхом подання відповідачу письмової заяви №639, яку вручив представнику відповідача 02.03.2010р. Відмітка про вручення міститься на заяві. 3.03.2010 р. позивач отримала від Відповідача за №3176 письмову відмову у видачі суми вкладу та нарахованих відсотків.

Станом на 24.03.2010 року, згідно з довідкою ОСОБА_3 за №3435, на імя позивача відповідачем відкрито картковий рахунок № 79060643 на який перераховані 30501,12 доларів США вкладу та процентів, які позивач зможе зняти протягом 7 років, так як Банк встановив ліміт в 360 дол. США щомісячно.

Таким чином, на момент подання цієї позовної заяви відповідач не повернув позивачеві суму депозитного вкладу та нарахованих відсотків.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладники) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», поняття вкладу (депозиту) визначається як кошти у готівковій або в безготівковій формі, у валюті України чи в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладникові відповідно до законодавства України та умов договору.

Стаття 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає, що операції з приймання вкладів (депозитів) від юридичних і фізичних осіб належить до виключно банківських операцій.

Суд дійшов висновку, що з моменту прийняття вкладу у відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» виникло зобов'язання щодо повернення вкладнику такої ж самої суми грошей та нарахованих на цю суму процентів на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ст. 1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладаєшся у письмовій формі.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Суд дійшов висновку, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня, що передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності

таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строком є певний період у часі, з перебігом якого пов'язана дія, яка має юридичне значення, зокрема повернення внеску, так як термін виконання зобов'язання відповідачем настав 11 грудня 2009 року.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Крім вищевикладеного, відповідач порушив також вимоги п. 3.3 Постанови НБУ від 03.12.2003 року №516 "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами".

Крім того, Згідно із ст. 61 ЗУ «Про Національний банк України», Національний банк здійснює державне регулювання діяльності банків у формах, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність", як безпосередньо, так і через створений ним орган банківського нагляду. Згідно із ст. 63 вказаного Закону, Національний банк не має права вимагати від банків виконання операцій та інших дій, не передбачених законами України та нормативними актами Національного банку.

Таким чином, жодним чином, нормативно-правові акти Національного банку не можуть скасовувати Закони України, зокрема положення ЦК.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню, так як дія депозитного договору закінчилася та відповідно до умов договору відповідач, станом на дату закінчення договору повинен був повернути депозитний вклад позивачу.

Щодо мотивування представником відповідача відмови в позові в частині стягнення моральної шкоди, то суд їх до уваги не бере, так як позивач таких вимог не ставить.

Згідності ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п. 37 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», від сплати державного мита звільняються: громадяни - за позовами про відшкодування збитків, завданих неповерненням у терміни, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, які бали залучені до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян.

Таким чином, сума боргу, а також сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі вкладеного та керуючись ст. ст. 2, 47, 56, 61, 63 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. ст. 526, 530, 626, 628, 629, 1058, 1059 - 1061 ЦК України, п. п. 10, 37 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито», ст. ст. 15,208,209,213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором строкового банківського вкладу (депозиту) у розмірі 30501 доларів США депозитного вкладу з нарахованими згідно умов договору відсотками, та 1265 доларів США відсотків за період з 12 грудня 2009 року по 2 квітня 2010 року згідно п 3.4.4. договору.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на користь держави судовий збір у розмірі 2509, 51 грн., та в відшкодування витрат на ІТЗ - 120 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду, або апеляційну скаргу на нього, сторони можуть подати до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня ознайомлення з його повним текстом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом двадцята днів після подання заяви про апеляційне оскарження, через Ощксандрійський міськрайонний суд.

Головуючий: