Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючого Куценка О.В.

при секретарі: Стойко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за собою в порядку спадкування право власності на земельну ділянку розташовану за адресою вул. Селище Миру №27 в м.Кіровограді.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і пояснив, що є співвласником домоволодіння №27 по вул. Селище Миру в м.Кіровограді відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. Іншим співвласником був її син ОСОБА_3.

Після його смерті 02.01.2010 року відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з ? частки домоволодіння та земельної ділянки, на якій воно розташоване. Звернулася до нотаріуса та оформила спадкові права на будинок. На земельну ділянку в оформленні спадкових прав було відмовлено, оскільки за життя син не оформив державний акт на землю. Оскільки син за життя мав право на земельну ділянку, тому дана ділянка має належати їй в порядку спадкування.

Відповідач, який є спадкоємцем іншої черги, з позовними вимогами погодився та пояснив, що в даному випадку він не претендує на спадок.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Спірна земельна ділянка належала ОСОБА_4, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю 5.05.1998 року. ОСОБА_4 помер 19.11.2003 року. Після його відкрилася спадщина на земельну ділянку, в право спадкування якої вступили позивач та ОСОБА_3 Оформивши спадкові права, позивачу та ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 11.06.2004 року було набуто право власності на домоволодіння №27 по вул. Селище Миру в м.Кіровограді та земельну ділянку площею 0,04971 га, на якій розташоване дане домоволодіння.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 02.01.2010 року, актовий запис про смерть №13. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з ? частини домоволодіння з відповідною частиною надвірних споруд та ? частини земельної ділянки.

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, видачі свідоцтва про право на спадщину в частині права власності на земельну ділянку було відмовлено, оскільки спадкодавець ОСОБА_3, за життя, не оформив державний акт про право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину.

Таким чином, померлим ОСОБА_3 було набуто право власності на ? частину земельної ділянки і дане право не припинилося після його смерті та входить до спадкової маси.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та оформила спадкові права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку.

При цьому, суд враховує той факт, що померлому належало право власності лише на ? частину земельної ділянки, інша ? частка належить самому позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину і дане право власності ні ким не оспорюється, відтак за позивачем має бути визнано лише право власності на ? частину спірної земельної ділянки, яка належала з життя ОСОБА_3

На підставі, 328, 1217, 1218, 1297 ЦК України, ст. 126 ЗК України , керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,04971 га в межах згідно з планом на праві спільної часткової ? власності, що розташована по вул. Селище Миру №27 в м.Кіровограді в м.Кіровограді, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 5.05.1998 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №6505.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Куценко

районного суду

м.Кіровограда