Дата документу 11.03.2010
ЄУ № 2-50/2010
Провадження №2-50/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2010 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Д.С.Тарасова

при секретарі В.П.Сумароковій

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Новопсковської державної виконавчої служби про визнання права власності на автомобіль, визнання договору купівлі - продажу дійсним та зняття арешту з транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі; визнати договір купівлі - продажу дійсним, який мав місце між ним та відповідачем ОСОБА_2 на підставі довіреності від 24.02.2009 року; зняти арешт з автомобілю ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, який належить відповідачу ОСОБА_4

У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах свого довірителя наполягав, та пояснив, що відповідач ОСОБА_4 1 березня 2008 року видав довіреність на імя ОСОБА_2 на продаж автомобілю ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, який належить йому на праві приватної власності та знаходиться на обліку в Старобільському МРЕВ. 24 лютого 2009 року відповідач ОСОБА_2 видав на імя позивача ОСОБА_3 довіреність, в якій уповноважує ОСОБА_3 продати за своїм бажанням автомобіль марки ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, який знаходиться на реєстрації та обліку в Старобільському МРЕВ. Дана довіреність подана відповідачем ОСОБА_2 від імені відповідача ОСОБА_4 у тому, що між позивачем та ОСОБА_2 відбулася удавана угода, де в дійсності вони здійснили договір купівлі - продажу автомобілю ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, оскільки ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 зазначений автомобіль, а ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_2 36000 грн. 22 вересня 2009 року позивач звернувся до Старобільського МРЕВ про зняття з обліку належного йому автомобілю, де він дізнався, що на автомобіль накладено арешт постановою ВДВС Новопсковського РУЮ від 26.08.2009 р. Арешт накладено 26 серпня 2009 року, до видачі ОСОБА_3 довіреності 24 лютого 2009 року, тобто на час видачі довіреності автомобіль не знаходився під арештом. 28 вересня 2009 року проведено автотоварознавче дослідження даного автомобілю, для визначення ринкової вартості, яка склала 38961 грн. У відповідності до ст. 235 ЦК України між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 була здійснена удавана угода, для покриття іншої угоди, котру вони в дійсності здійснили, а саме угоду купівлі - продажу автомобілю ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, яка є дійсною, та не суперечить вимогам закону.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю, та пояснив, що 1 березня 2008 року він отримав від відповідача ОСОБА_4 довіреність на продаж автомобілю ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 ОСОБА_6 автомобіль він продав позивачу по справі за 36000 грн. під прикриттям удаваної угоди, відповідно до довіреності від 24.02.2009 року, виданої ним на імя ОСОБА_3 щодо продажу даного автомобілю.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами позивача згоден у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами не згоден. На попередньому судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив наступне, що 16.06.2009 року Господарським судом Луганської області був винесений судовий наказ № 13/19 про стягнення з фізичної особи - Підприємця ОСОБА_4В (відповідача по справі) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 кошти у сум: 94500,00 грн., та судові витрати, в якості забезпечення виконання судового наказу на майно відповідача ОСОБА_4 був накладений арешт, в тому числі на спірний автомобіль, але відповідач ОСОБА_4 встиг відчужити належне йому майно, а саме спірний автомобіль відповідачу ОСОБА_2, а ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_3 Це є перешкодою для виконання вказаного судового наказу, тому вважає, що оскільки вказаний судовий наказ до теперішнього часу не виконано, позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволеню.

Представник відповідача ВДВС Новопсковського РУЮ в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд без її участі.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, беручи до уваги пояснення відповідача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з рахуванням наступного.

Судом встановлено, що 01 березня 2008 року відповідач ОСОБА_4 видав на імя відповідача ОСОБА_2 довіреність на продаж належного йому автомобілю ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, який знаходиться на обліку в Старобільському МРЕВ. Після чого відповідач ОСОБА_2 під прикриттям удаваної угоди укладеної між ним та ОСОБА_3, відповідно до довіреності від 24.02.2009 року, в якій ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_3 продати за своїм бажанням належний ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, продав зазначений автомобіль ОСОБА_3, за що останнім було сплачено ОСОБА_2 36000 грн.

Відповідно до розписки відповідача ОСОБА_4 від 11.03.2010 року, яка знаходиться в матеріалах справи, матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_2 він не має, та за проданий автомобіль ОСОБА_2 з ним розрахувався.

Отже, даний доказ свідчить про те, що ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_2 відповідну суму коштів, придбавши автомобіль, а ОСОБА_2 в свою чергу повністю розрахувався за проданий автомобіль з ОСОБА_4

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За нормою ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлене договором або законом.

Згідно ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Таким чином, суд приходить до висновку, що угода укладена між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на уповноваження ОСОБА_3 продати за своїм бажанням належний ОСОБА_4 автомобіль марки ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі, відповідно до довіреності від 24.02.2009 року, є удаваною, оскільки ОСОБА_2 передав у власність спірний автомобіль ОСОБА_3, а ОСОБА_3 прийняв його, і сплатив за нього грошову суму у

розмірі 36000 грн., тобто, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відбувся договір купівлі продажу автомобілю, що відповідає положенням ст. 655 ЦК України.

Згідно копії постанови ВДВС Новопсковського районного управління юстиції про примусове виконання судового наказу № 13/19 від 16.06.2009 року Господарського суду Луганської області, на майно відповідача ОСОБА_4, в тому числі на спірний автомобіль накладено арешт.

Отже на даний час позивач позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися належним йому спірним автомобілем, оскільки це майно перебуває під арештом, у звязку з виконанням вищевказаного судового наказу.

Доводи відповідача ОСОБА_5 про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню, тому що, до теперішнього часу вищевказаний судовий наказ від 16.06.2009 року, яким з відповідача ОСОБА_4 на його користь стягнута відповідна грошова сума не виконано, і в якості забезпечення його виконання був накладений арешт на належне ОСОБА_4 майно, в тому числі і на спірний автомобіль, а тому позов є необгрунтованим, суд до уваги не приймає, оскільки, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 на законних підставах набув право власності на вищевказане спірне майно, а спір що виник між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 не стосується позивача ОСОБА_3, який є добросовісним набувачем спірного автомобілю, а тому суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 235,316,334,655 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,88,209,212,214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Новопсковської державної виконавчої служби про визнання права власності на автомобіль, визнання договору купівлі - продажу дійсним та зняття арешту з транспортного засобу задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає вул. Дзержинського, 12, с. Мостки Сватовського району Луганської області, право власності на автомобіль ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі.

Визнати договір купівлі - продажу дійсним, який мав місце між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 на підставі довіреності від 24 лютого 2009 року.

Зняти арешт з автомобілю ВАЗ 21213, державний номер ВВ 41-54 Аі.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано, а в разі подачі заяви про апеляційне оскарження - після закінчення двадцятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.