14.04.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-1133,2010р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: 27 Доповідач Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року квітня місяця «14» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Семиженка Г.В.

Суддів: Бугрика В.В.,

ОСОБА_2

при секретарі Устименко Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від «27» січня 2010 року у справі

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що у червні 2008 року він уклав усну угоду з відповідачем щодо купівлі мотоциклу, для чого позичив ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 15170 грн., еквівалентних 1850 доларів США терміном на 2 тижні.

В установлений договором строк відповідач борг не повернув.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти у сумі 15170 грн.

Рішенням Чаплинського районного суду від 27 січня 2010 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнено на його користь з ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 14818 грн. 50 коп., 151 грн. 70 коп. судових витрат, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 15000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом вимог матеріального і процесуального права, просив його скасувати та постановити нове.

В судове засідання апеляційної інстанції апелянт не зявився, т.я. знаходиться в слідчому ізоляторі.

Позивач ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що 18 липня 2008 року ОСОБА_4 передав відповідачу 1850 доларів США для купівлі мотоцикла, а ОСОБА_3 зобовязався придбати мотоцикли та зареєструвати в органах державної автоінспекції.

Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобовязань, то на думку суду має повернути позивачу суму еквівалентну 1850 доларів США.

Однак з таким висновком суду не можна погодитися з таких підстав.

За обставин, встановлених судом першої інстанції, які випливають із пояснень позивача ОСОБА_4 та свідків, допитаних в суді випливає, що ОСОБА_4 доручив відповідачу ОСОБА_3 вчинити від його імені та за його рахунок договір купівлі-продажу мотоцикла та зареєструвати його в державній автоінспекції.

Вказане засвідчує, що між сторонами виникли правовідносини із представництва.

Оскільки відповідач зобовязувався укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу, який відповідно до п.3 ст.308 ЦК України має вчинятися у письмовій формі, то виконати свій обовязок він міг лише на підставі належно посвідченої довіреності, форма якої, як вказано у ч.1 ст.245 ЦК, має відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Ці вимоги закону не були дотримані сторонами, оскільки як стверджує позивач домовленість була усною.

Однак, факт такої домовленості заперечується відповідачем.

У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що за змістом абзацу другого частини першої статті 218 ЦК не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобовязань, що виникли у правочину.

Отже, посилання суду першої інстанції на пояснення свідків, як підтвердження передачі позивачем грошей ОСОБА_3 є безпідставним.

Не може бути прийнятим до уваги і долучений до справи кредитний договір від 27 червня 2008 року, оскільки кредит за ним отримував не позивач і вказаний договір не свідчить про передачу коштів відповідачу.

Щодо роздруківки звукозапису телефонної розмови, то на думку колегії вона також не підтверджує факту отримання і обовязку повернення грошей ОСОБА_3, оскільки із запису вбачається, що мова йде про якусь іншу людину, що взяла гроші.

Крім того, звертаючись до суду з позовною заявою позивач зазначав, що ОСОБА_3 позичив у нього витребувану суму, а не отримав на виконання його доручення.

З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення як незаконне підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 27 січня 2010 року скасувати і постановити нове.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий: Г.В.Семиженко

Судді: Л.П. Прокопчук, В.В.Бугрик

Копія вірна: ОСОБА_2

бт.