Фастівський міськрайонний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Науменка М.А.,

при секретарі Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування. В червні 2010 року ОСОБА_1 було уточнено позовні вимоги до відповідачів, згідно яких він просить суд визнати за ним право власності на жилий будинок № 9 по вул.Шкільній в с.Кощіївка в порядку спадкування за законом після померлого брата ОСОБА_5, посилаючись на те, що після смерті брата за відсутності спадкоємців першої черги спадкування він один, як спадкоємець другої черги, прийняв спадщину через фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном.

В судовому засіданні при розгляді справи по суті, позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, суду пояснив, що після смерті 04.12.1975 року матері ОСОБА_6 спірний жилий будинок як майно колгоспного двору в порядку ст. 563 ЦК УРСР перейшов до брата ОСОБА_5, як до останнього члена колгоспного двору. 01.01.1992 року ОСОБА_5 помер. Спадкоємці першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 відсутні. Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що він один із спадкоємців другої черги спадкування прийняв спадщину після смерті брата ОСОБА_5 через фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном, яким володіє і користується з дня смерті брата ОСОБА_5 і по даний час. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд з наведених ним у позовній заяві підстав визнати за ним право власності на спадковий жилий будинок № 9 по вул.Шкільній в с.Кощіївка.

Відповідачі по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позов частково визнали, пояснивши, що не заперечують проти визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спадково будинку та вважають, що їм за законом має належати по 1/4 частині цього спадкового будинку, оскільки це їх родинний будинок і ОСОБА_2 давала позивачу кошти на ремонт будинку.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, 04 грудня 1975 року померла ОСОБА_6 (а.с.5), яка була членом колгоспу ім.Кірова с.Дорогинка з 1944 року (а.с.12). На час смерті матері позивач ОСОБА_1 проживав в спірному будинку, працював в колгоспі ім.Кірова з 01.01.1967 року по 1978 рік і являвся членом колгоспного двору (а.с.16). Згідно виписки з погосподарської книги з 1986 року і по день смерті - 01.01.1992 року ОСОБА_5 проживав в спірному будинку, працював в колгоспі ім.Кірова трактористом і являвся членом колгоспного двору.

Відповідачка ОСОБА_2 в жовтні 1976 року вибула в м.Київ (а.с.38-39) і постійно проживає в м.Києві до сьогоднішнього дня (а.с.42, 43).

ОСОБА_7 помер 14 червня 2006 року (а.с. 19).

Проаналізувавши зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що останнім членом колгоспного двору являвся ОСОБА_5, який помер 01 січня 1992 року (а.с. 24). Відповідно до п.13 Постанови пленуму ВСУ № 4 від 24.06.83 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» «...в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів».

За відсутності спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право на спадкування як спадкоємці другої черги мали його рідні брати та сестра: позивач ОСОБА_1, ОСОБА_7 і відповідачка ОСОБА_2

Згідно до вимог ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. А відповідно до ст. 549 ЦК визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті брата ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадщиною, оскільки у встановлений законом строк став постійно проживати в спадковому будинку, зробив ремонт в будинку: прибудував веранду, вбиральню, сарай, зробив огорожу, що підтверджується показами свідка ОСОБА_8, випискою з погосподарської книги та витягом із технічної документації на будинок (а.с.9, 43).

Відповідачка ОСОБА_2 з 1976 року і по даний час постійно проживає в м.Києві, що підтверджується її показами в суді та витягом з погосподарської книги о.р.№ 518 (а.с.38-39), і їй відомо, що позивач після смерті брата ОСОБА_5 вступив в фактичне управління та володіння спадщиною, постійно проживає в спадковому будинку та господарює в ньому до сьогоднішнього дня. У встановлений законом строк спадщину не оформила, оскільки із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась та не надала суду доказів прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_5

Іншій спадкоємець - брат ОСОБА_7, який помер 14.06.2006 року, за життя постійно проживав в м.Буча, спадщину після смерті свого брата ОСОБА_5 не приймав, оскільки з дня смерті ОСОБА_5 і до дня своєї смерті (понад 15 років після смерті брата ОСОБА_5) він ніяких претензій щодо спадщини не предявляв, з відповідними заявами до нотаріуса і в суд не звертався. Відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являються його дружиною та дочкою.

Таким чином, відповідачі не вчиняли жодної з дій, що свідчили би про прийняття ними спадщини, з позовом до суду не звертались, тому відповідно до ст. 553 ЦК (в ред. 1963 р) вважаються такими, що від спадщини відмовились.

В звязку із наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що позивач ОСОБА_1 один прийняв спадщину після смерті брата ОСОБА_5 через фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 24.06.1983 року якщо позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно.

Таким чином, під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 по суті, на підставі досліджених судом доказів по справі, їх оцінки та аналізу у сукупності, суд дійшов до висновку про те. що за позивачем необхідно визнати право власності на спадщину за законом після померлого брата ОСОБА_5

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 209, 212 ЦПК, ст.ст. 530, 548, 549, 553, 563 ЦК України (в ред. 1963 р.), суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок № 9 по вул.Шкільній в с.Кощіївка Фастівського району Київської області, проінвентаризовиний КП КОР «Фастівське МЕТІ» на імя ОСОБА_6, в порядку спадкування за законом після померлого брата ОСОБА_5, який помер 01.01.1992 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного Суду Київської області шляхом подачі: протягом десяти днів з дня його проголошення заяви про його апеляційне оскарження та протягом наступних двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя: