Справа № 2-209/10
Провадження № 2-209/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2010 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., секретаря Іваненко Г.В.,представника позивача ОСОБА_1,розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Миколаєва цивільну справу за позовом Приватного підприємства „Баядера" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2009р. Приватне підприємство „Баядера" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В заяві позивач вказав, що ОСОБА_2 з 03.11.2008р. був прийнятий на підприємство на посаду торгівельного агента.

02.06.2009р. відповідачу вказаним підприємством була надана позика в сумі 20000 грн., про що свідчить договір позики, видаткова накладна та письмова розписка ОСОБА_2

19.06.2009р. відповідача було звільнено з підприємства за власним бажанням. Оскільки позика відповідачем не повернута ,позивач , посилаючись на положення ст.ст.525, 526, 611 ЦК України просив стягнути із відповідача 20000грн. боргу за договором позики, штраф у сумі 4000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши , що ніяких коштів від ПП „Баядера" не отримував.На прохання колишнього начальника служби безпеки підприємства ОСОБА_3 він підписав не заповнені підприємством бланки договору займу, видаткового ордеру та розписку , що нібито отримав позику від підприємства в сумі 20000 грн., на той випадок, що якщо виникне з його вини недостача товарно - матеріальних цінностей, то таким чином підприємство буде застраховане, що ці кошти вони повернуть. В задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та дослідивши матеріал №284 про відмову у порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_2, який надійшов із Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, суд приходить до наступного.

ОСОБА_2 з 03.11.2008р. був прийнятий на Приватне підприємство „Баядера" на посаду агента торгівельного відділу збуту, про що свідчить наказ від 03.11.2008р.

Наказом від 19.06.2009р. ОСОБА_2 був звільнений з посади за власним бажанням.

Як встановлено в судовому засіданні між позивачем і відповідачем був укладений договір позики, згідно якого позивач 02.06.2009р. позичив ОСОБА_2 суму 20000 грн. терміном до 02.09.2009 року.

Факт передачі вказаної суми підтверджується договором займу, видатковим касовим ордером, випискою із касової книги за 02.06.2009р. про отримання вказаної суми відповідачем.

Згідно вказаного договору позики, відповідач повинен був повернути вказану суму до 02.09.2009р.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач свої зобов'язання не виконує, до теперішнього часу ніяких сум в рахунок повернення боргу позивачеві відповідач не виплатив.

06.01.2010 року В СГСБЕП Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області було зареєстровано заяву ОСОБА_2 за фактом неправомірних дій керівництва ПП"Баядера". В процесі проведеної перевірки було встановлено, що після працевлаштування відповідача до вказаного підприємства до нього звернувся начальник служби безпеки ОСОБА_3, який надав йому не заповнені підприємством бланки договору займу та видаткового ордеру.В цих документах було вказано, що ОСОБА_2 нібито позичив у підприємства кошти в сумі 20000 грн. Як пояснив ОСОБА_3 вказані документи необхідно підписати на той випадок, якщо з вини ОСОБА_2 виникне недостача грошових коштів, то таким чином підприємство буде застраховане від неї.

Але судом встановлено, що зазначений спірний договір займу недійсним у встановленому законом порядку не визнаний.

Відповідно до ч.І ст.11 ЦК України цивільні права та обов*язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій , що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов*язки.-

Судом встановлено , що відповідач зобов*язання за договорами займу не виконав, чим порушив майнові права позивача. Сума несплаченого ним боргу становить 20000 грн.

На підставі ст.1046 ЦК України, сума боргу 20000 грн. підлягає стягненню з відповідача.

А також відповідно до ст.79,ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 200 грн. та витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

Що стосується заявлених позовних вимог позивача про стягнення із відповідача штрафу то вони задоволенню не підлягають, оскільки діючим законодавством таке стягнення не передбачено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10,60,212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Приватного підприємства «Баядера» 20000 грн. суми боргу, 200 грн. судових витрат. та витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

В задоволенні інших позовних вимог ПП «Баядера" відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м.Миколаєва через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку передбаченого ст. 294 ЦПК України.

СУДДЯ: ПАВЛОВА Ж.П.