Марківський районний суд Луганської області
РІШЕННЯ

Іменем України

№2-554/10

01 грудня 2010 року Марківський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернік А.П.

при секретарі Білянській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Марківці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

03.09.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом. На підтвердження своїх вимог він зазначив, що 29 вересня 2009 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 в письмовій формі укладено договір позики, відповідно до якого він надав відповідачу грошові кошти в сумі 25 000 гривень, що підтверджується розпискою . Відповідач зобовязався повернути кошти до листопада 2009 року . Строк сплати суми боргу минув, але відповідач свої зобовязання не виконав ,чим заподіяв йому моральну шкоду, яку він оцінює на суму 5000 гривень. Моральна шкода полягає в перенесенні душевного стресу, перебуванні в глибокій психологічній травмі, він не зміг придбати необхідні йому речі, зірвалася ділова угода ,за допомогою якої він збирався заробити кошти.

Зазначені суми та судові витрати позивач просив стягнути з відповідача і просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не визнав .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 29 вересня 2009 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 гроші в сумі 25 000 гривень, що підтверджується розпискою . Відповідач ОСОБА_2 зобовязався повернути кошти до листопада 2009 року, але свої зобовязання не виконав.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач борг позивачу не віддає добровільно, тому грошові кошти в сумі 25000 грн. підлягають стягненню на користь позивача.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 5000 гривень не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В статті 23 ЦК України зазначено, що вимоги про відшкодування моральної шкоди розглядаються, якщо право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, Цивільним

Кодексом та іншим законодавством , яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

В даному випадку відповідач не несе відповідальності за заподіяну моральну шкоду, тому як вона не передбачена ні законом , ні договором.

Відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем були сплачені судові витрати : судовий збір у сумі 250 грн. та 120 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу , тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. З, 10,11,60,88,213-215 ЦПК України, ст. ст. 23,1046,1047,1049ЦК України ,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 25000 (двадцять пять тисяч) гривень, судові витрати: судовий збір в розмірі 250 грн. 00 коп., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп., всього 25370( двадцять пять тисяч триста сімдесят) грн. 00 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення .

Суддя