Рокитнівський районний суд Рівненської області
Справа №2-541/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2010 року смт.Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі: одноособово судді Комзюк А.Ф., з участю секретаря Качановської О.Ф., Гіс В.Л., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_5 31 травня 2007 року, за яким все належне йому майно він заповідає ОСОБА_2

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказує, що 25 липня 2007 року помер його брат ОСОБА_5 Андрійович.Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських будівель, які знаходяться в с.Осницьк по вул.Ювілейна,4 Рокитнівського району Рівненської області. Оскільки брат був одинокий, то він, як спадкоємець другої черги за законом, 16 листопада 2007 року звернувся із заявою до ОСОБА_4 державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, де довідався, що брат ОСОБА_5 склав заповіт, за яким все належне йому майно він заповідає ОСОБА_2. Вказаний заповіт посвідчений секретарем Рокитнівської сільської ради ОСОБА_6 В силу життєвих обставин брат ОСОБА_5 був малограмотний і неписьменний, в школі не навчався, а підпис у заповіті виконаний не ним. Крім того, позивач вказує, що заповіт складений в селі Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, що викликає великий сумнів у його складанні, оскільки брат у вказаний період тяжко хворів і був прикутий до ліжка, що підтверджується медичними документами. Статтею 1247 ЦК України передбачено, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем і в силу ч.4 ст.207 ЦК України, якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписати власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. У заповіті про це нічого не вказано. За вказаних обставин вважає, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми посвідчення є недійсним.

Під час судового розгляду справи позивач ОСОБА_1 позов підтримав з тих же підстав та пояснив, що до останніх днів свого життя брат ОСОБА_5 ніколи не висловлювався бажання про те, що він хоче заповісти все своє майно ОСОБА_2, а з травня 2007 року він тяжко хворів, був паралізований, а відповідно не міг скласти такого заповіту. Так як брат був неписьменний, то він не міг особисто поставити підпис на заповіті. Крім того, вважає, що заповіт є недійсним з тої підстави, що посвідчений секретарем сільської ради, яка не мала повноважень на вчинення такої дії, оскільки відсутнє рішення сесії сільської ради щодо покладення на секретаря сільської ради повноважень на вчинення нотаріальних дій. Просить визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 31 травня 2007 року , за яким все належне йому майно він заповідає ОСОБА_2 та звільнити позивача від сплати судового збору на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Рокитнівського району Рівненської області в судове засідання не прибув. Згідно поданої заяви, ОСОБА_4 сільська ради позовні вимоги не визнає, просить розглядати справу без участі представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали та пояснили, що ОСОБА_5 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, будинок, в якому він проживав, належав йому. Так як ОСОБА_5 проживав сам, то вони часто допомагали йому по господарству. З відповідачем він не спілкувався так як вони були у неприязних відносинах. У травні 2007 року на прохання ОСОБА_5 вона запросила секретаря Рокитнівської сільської ради для складання заповіту. До складання заповіту його ніхто не примушував, це була його воля. Вважають вимоги позивача безпідставними, а тому просять у позові відмовити.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що ОСОБА_5 проживав з ним по сусідству. ОСОБА_5 проживав сам, а тому сімя ОСОБА_3 постійно допомагали йому по господарству. До останніх днів свого життя він був у здоровому глузді, усвідомлював всі свої дії. У червні місяці, точної дати не пригадує, коли ОСОБА_5 хазяйнував по господарству, його кінь спудився та побив ОСОБА_5, після цього він трохи прихворів і його відвезла в лікарню. Після повернення з лікарні, ОСОБА_5 помер. До нещасного випадку з конем, він ходив, сам справлявся по господарству, сторонньої допомоги не потребував. Крім того доповнив, що не зважаючи на те, що ОСОБА_5 був неписьменний, його навчили розписуватись, він працював на Томашгородському щебеневому заводі бурильником.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 на випадок смерті зробив заповітне розпорядження за яким житловий будинок з усіма надвірними будівлями, що до нього прилягають, який знаходиться в селі Осницьк по вул..Ювілейна,4 Рокитнівського району Рівненської області та все майно, яке належатиме йому на час його смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося заповідає ОСОБА_2 (а.с.8).

ОСОБА_5 помер 25 липня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ГЮ № 045991 (а.с.5).

В силу вимог п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про нотаріат» у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють посвідчення заповітів.

Згідно розпорядження ОСОБА_4 сільського голови від 20 листопада 2006 року №29 «Про розподіл обовязків між членами виконкому сільської ради» ОСОБА_6 секретар виконкому, вчиняє нотаріальні дії (а.с.11).

Заповіт, який складений ОСОБА_5, посвідчений секретарем Рокитнівської сільської ради Рокитнівського району Рівненької області 31 травня 2007 року та зареєстрований у журналі реєстрації нотаріальних дій ОСОБА_4 сільської ради (а.с. ).

Відповідно ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідає його волі.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що заповіт не підписувався ОСОБА_5, оскільки згідно висновку експерта №635 від 29.10.2009 року (а.с. ) досліджувані підписи у графах «Підпис в заповіті від 31 травня 2007 року - нечіткі за виконанням, що не дозволяє в окремих літерах та елементах при їх написанні і зєднанні визначити точок початку, закінчення і напрямок руху. Дані підписи виконані однотипними рухами, при цьому в них не відобразилися в повному обємі ідентифікаційні ознаки письмово-рухового навику їх виконавця. Оскільки підписи конструктивно прості за виконанням, мають значну варіаційність, що не дозволяє встановити ідентифікаційний комплекс ознак необхідний для будь-якого категорично позитивного, негативного чи вірогідного висновку про тотожність їх виконавця. Тому вирішити питання ким, ОСОБА_5 чи іншою особою виконані підписи в графах :»Підпис» в заповіті від 31 травня 2007 року не представляється можливим» (а.с. ).

Не знайшло свого підтвердження посилання позивача на те, що ОСОБА_5 на час складання заповіту тяжко хворів, що позбавляло його можливості вчиняти дії щодо складання заповіту та усвідомлювати значення своїх дій, оскільки вони спростовуються показами свідка ОСОБА_7 та довідкою №1161, виданою ОСОБА_4 центральною районною поліклінікою 23 травня 2008 року, про те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні лікарні з 21 червня 2007 року по 10 липня 2007 року з діагнозом: гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу в басейні лівої середньо-мозкової артерії з глибоким правобічним геміпарезом (а.с.10). Інших доказів щодо тяжкості захворювання ОСОБА_5 позивачем не надано.

Крім того, судом не встановлено обставин, які вказували на те, що волевиявлення ОСОБА_5 не було вільним та не відповідало його волі.

Заповіт складений з дотриманням вимог щодо його форми, змісту і не суперечить закону. Інших підстав для визнання його недійсним, судом не встановлено.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання заповіту недійним позивачем недоведені, а тому у позові слід відмовити.

Відповідно до п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» суд звільняє позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору як потерпілого від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується документально (а.с.14).

Керуючись ст.ст.10,60, 209-215 ЦПК України, ст.1257 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, відмовити.

Звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд Рівненської області з поданням в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_8