Справа № 2-258/10 Провадження № 2-258/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2010 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі Стасів С.і.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 про продовження строку на прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 в поданій до суду заяві просить продовжити строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7, який помер 21 серпня 2001 року та визнати за ним право власності на земельну частку (пай), розміром 2,49 га, яка відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), належала його батькові.

У підтвердження заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачка по справі ОСОБА_3 проживала разом з батьком, доглядала за ним. Він також допомагав доглядати за батьком, допомагав по господарству та разом з сестрами поховали батька. Після смерті батька забрав його особисті речі, а саме: перину, подушку, косу, частину інструментів та біблію. Просить суд визнати за ним право власності на земельну частку (пай), розміром 2,49 в умовних кадастрових гектарах, яка на праві особистої власності відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) належала батьку ОСОБА_7.

Після звернення до нотконтори про прийняття спадщини, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що пропустив піврічний термін, передбачений цивільним законодавством, для подання заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в первинній та додатковій заявах, позовні вимоги підтримав, просить продовжити строк на прийняття спадщини після смерті батька і визнати за ним право власності на земельну частку (пай) та стягнути з відповідачів судові витрати та витрати понесені на проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 3100,00 грн.

Відповідачка ОСОБА_4 позов визнала частково, зокрема згідна, щоб за позивачем було визнано право власності на земельну частку (пай), а щодо стягнення з неї витрат в його користь не згідна.

Відповідачка ОСОБА_3 в судові засідання не з»являлася, у поданій заяві від 09.04.2010 р., просила суд справу слухати за її відсутності, позов про визнання за позивачем права власності на земельну частку пай визнає. На час розгляду справи, саме 30 листопада 2010 року вона померла.

Третя особа ОСОБА_5 позовні вимоги вважає підставними.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав :

04 березня 1999 року у Бережницькій сільській раді Жидачівського району Львівської області ОСОБА_8 склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповів внукові ОСОБА_9, синові ОСОБА_5Л, та колишньому чоловікові третьої особи по справі ОСОБА_5 18.09.2008 р. ОСОБА_9 помер.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 2595 від 16.11.2010 р за матеріалами цивільної справи № 2-259/10 р. видно, що підписи від імені ОСОБА_7 на двох примірниках заповіту та в журналі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Бережницької сільської ради виконані не ОСОБА_7, а іншою особою з наслідуванням його справжніх підписів.

Судом достовірно встановлено, що земельна частка (пай) належала спадкодавцю. Дана обставина підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 579640, згідно якого ОСОБА_7 на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від ЗО травня 1997 р. № 333 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССП «Дорошенка», розміром 2,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Як вбачається із вищенаведеного, що позивач на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини фактично прийняв спадщину, так як після смерті батька забрав його особисті речі та користується ними.

Поясненнями свідка ОСОБА_10- чоловіка відповідачки ОСОБА_3 підтверджено те, що позивач після похорону батька забрав його особисті речі, а саме; перину, подушку, частину інструментів, біблію.

Наведеним підтверджено те, що у відповідності з ст. 549 ЦКУРСР (ред.1963 р.). позивач вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини у встановлений зазначеною статтею шестимісячний строк. Протягом строку для прийняття спадщини не заявив про відмову від прийняття спадщини.

Інших спадкоємців, які б згідно закону мали право на спадкування, крім відповідачів, які відмовилися від своїх часток в користь позивача немає, а тому є всі підстави для визнання за останнім права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 213- 215 ЦПК України, ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити. Визнати за ОСОБА_2, 1947 року право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССП «Дорошенка», розміром 2,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю), яка згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 579640, на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 30 травня 1997 року №333 належала ОСОБА_7, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 ,який помер 21 серпня 2001 року в с. Рогізно Жидачівського району Львівської області.

Стягнут з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Рогізно Жидачівського району Львівської області в користь ОСОБА_2 37 грн.- сплаченого ним при подачі до суду ІТЗ та 51 грн. судового збору (державного мита) та 3100,80 грн. витрат, понесених на оплату судово - почеркознавчої експертизи та 83 грн. недоплаченого при подачі позовної заяви ІТЗ в доход держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд.

Головуюча суддя

Примітка:рішення в одному примірнику виготовлено в нарадчій кімнаті.