Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-215/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2010 року Київський районний суд міста Одеси у складі:головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Ганєві А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Управління житлово-комунального господарства та паливно- енергетичного комплексу Одеської міської ради, Комунального підприємства "Домоуправління №18" до ОСОБА_1, за участю третьої особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про виселення, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що у винятковому порядку, на підставі особистої заяви та дозволу начальника УЖКГ міста Одеси ОСОБА_1 було надане жиле приміщення з фондів житла для часового проживання - квартира № 153 у житловому будинку № 77 по вулиці академіка Вільямса в місті Одесі, строком до 25 грудня 2006 року.

Відповідачка вселилась в приміщення разом з сином ОСОБА_2.

Вищевказане жиле приміщення відноситься до приміщень маневреного відселенчеського фонду і у складі житлового будинку перебуває на балансі КП Домоуправління № 18». Приміщення було надане відповідачці у відсутність передбачених для проживання маневреному відселенчеському фонді підстав, у винятковому порядку, без надання ордеру, що було можливим за наявністю тимчасово вільних приміщень і обумовлено зобов'язанням відповідачки своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за користування житлом, комунальних послуг, а у випадку необхідності звільнити приміщення по закінченню терміну і першою вимогою позивача. Однак, до нинішнього часу відповідачка не звільнила спірне приміщення.

У зв'язку з вказаним, позивач просить суд виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 з всіма мешкаючими особами без надання,іншо го житла.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили суд в задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та проти його задоволення заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те , що ОСОБА_1 має право користування спірним приміщенням, оскільки вже довгий час проживає з сином ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1, своєчасно сплачує всі комунальніпослуги З 1993 року ОСОБА_1 знаходиться на квартирному обліку. Іншого житла у ОСОБА_1 немає.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.З ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаногожилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як за підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом,

за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ч.4 ст. 1322 ЖК України, жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються на строк до одного року з можливістю продовження цього строку у разі неспроможності мешканця цього приміщення набути альтернативне місце проживання. Підставами для дострокового припинення права громадянина на користування жилими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання є: надання громадянину або придбання ним іншого жилого приміщення; підвищення доходів громадянина до рівня, який дозволяє йому укласти договір найму іншого жилого приміщення; порушення громадянином правил користування жилим приміщенням з фондів житла для тимчасового проживання; приведення мешканцем жилого приміщення з фондів житла для тимчасового проживання у непридатність для його використання; інші підстави, встановлені законом.

У судовому засіданні встановлено, що у винятковому порядку, на підставі особистої заяви та дозволу начальника УЖКГ міста Одеси, ОСОБА_1 було надане жиле приміщення з фондів житла для тимчасового проживання - квартира АДРЕСА_1, строком до 25 грудня 2006 року ( а. с. 5).

Відповідачка вселилась у вказану квартиру разом з сином ОСОБА_2, сплачує комунальні послуги.

Квартира № 153 у житловому будинку № 77 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі - самостійна, складається з однієї кімнати, перебуває на балансі КП «Домоуправління № 18».

На підставі рішення Одеської міської ради № 207 від 19 березня 2009 року « Про створення фонду житла для тимчасового проживання», вищевказана квартира входить в перелік приміщень комунальної власності, включених до фонду житла для тимчасового проживання м. Одеси ( а. с. 84).

На підставі ч. 2 ст. 61 ЖК України, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово- експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради ніколи не видавало ОСОБА_1 ордер на квартиру АДРЕСА_1. Вказана квартира була надана ОСОБА_1 тимчасово, строком до 25 грудня 2006 року, у винятковому порядку, що було можливим за наявністю тимчасово вільних приміщень і обумовлено зобов'язанням відповідачки своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за користування житлом, комунальних послуг, а у випадку необхідності звільнити приміщення по закінченню терміну і першою вимогою позивача.

Однак термін, на який відповідачці був наданий дозвіл на проживання до 25 грудня 2006 року вже минув, але ОСОБА_1 відмовляється звільнити спірне приміщення.

З 27 квітня 1994 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 зареєстровані з квартирі АДРЕСА_2, шс підтверджується довідкою № 8898 від 28 січня 2009 року, яка видана Комунальним підприємством «Вузівський» ( а. с. 111).

Квартира АДРЕСА_2 складається з однієї кімнати, площею - 17, 50 кв.м., загальною площею - 29, 20 кв.м.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 забезпечена житлом, хоча не 13, 65 кв.м., як це передбачено ст. 47 Житлового кодексу України, але це є тільки підставою для постановки на квартирний облік.

Суд критично ставиться до заперечень представника відповідачки проти задоволення позову, оскільки вони не засновані на законі, не підтверджуються зібраними по справі доказами та ними спростовуються.

З врахуванням встановлених по справі обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що оскільки відповідачці надавалося вищезазначене приміщення винятково та тимчасово, строком до 25 грудня 2006 року і це підтверджується резолюцією начальника УЖКГ м. Одеси від 25 грудня 2005 року, а термін на який відповідачці був наданий дозвіл на проживання минув, а крім того, з 27 квітня 1994 року відповідачка з сином ОСОБА_2 зареєстрована за іншим місцем проживання, то правові підстави для користування відповідачкою житловим приміщенням, а саме квартирою № 153 у житловому будинку № 77 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі - відсутні.

На підставі ч.З ст. 98 ЖК України, тимчасові жильці на вимогу наймача зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є тимчасовим жильцем, займає житло незаконно, у зв'язку з чим її слід виселити разом з всіма неповнолітніми членами сім'ї з квартири № 153 у житловому будинку № 77 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі без надання іншого житла.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 209, 212, 213 ЦПКУкраїни, на підставі ст. ст. 9, 61, 98, 116, 132-1, 132-2 Житлового кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов Управління житлово-комунального господарства та паливно- енергетичного комплексу Одеської міської ради, Комунального підприємства «Домоуправління № 18» задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 з всіма неповнолітніми членами сім'ї.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Рева С.В