Справа №2-230/10 21.04.2010 21.04.2010 21.04.2010
Провадження №22-ц-860/10
Справа № 22ц-860/10 Головуючий у 1-й інстанції Спінчевська Н.А.
Категорія 22 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

21 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Паліюка В.П.,

суддів: Буренкової К.О., Славгородської Н.П.,

при секретарі Дудник Ю.П.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

- відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2010 року

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4

про розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2007 р. ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання.

Позивачка зазначала, що 9 лютого 2006 р. уклала з відповідачем договір довічного утримання, за яким відповідач отримав у власність належну їй двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, а натомість зобовязався забезпечувати її трьох разовим харчуванням, одягом, медикаментами та побутовими послугами. Проте відповідач не виконував взятих на себе обовязків, а догляд за нею протягом тривалого часу здійснює інша особа.

Судом залучена до участі у справі правонаступник позивачки ОСОБА_5, яка померла 5 грудня 2007 р., ОСОБА_2

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2010 р. в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне зясування обставин справи, недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, представника позивачки, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, маючи похилий вік та потребуючи матеріальної допомоги, проживала одна в квартирі, близьких стосунків зі своєю родичкою ОСОБА_2 не підтримувала, знаходилась в дружніх стосунках з матірю ОСОБА_4 та його родиною, які допомагали їй. 9 лютого 2006 р. ОСОБА_5 уклала з відповідачем, який проживав одному з нею підїзді, договір довічного утримання, за яким передала йому у власність належну їй двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 на умовах довічного матеріального забезпечення. Обовязок відповідача по наданню такого забезпечення визначався у вигляді: забезпечення відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі, щоденним триразовим калорійним повноцінним харчуванням (сніданок, обід, вечеря), придатним для носіння одягом та взуттям, надання побутових послуг (прання, перукарня), забезпечування лікувальними засобами. Після укладання договору довічного утримання відповідач сумлінно виконував свої обовязки за договором, а з серпня 2007 р. ОСОБА_2 позбавила його доступу до квартири ОСОБА_5, а також сусідів, які раніше навіщали ОСОБА_5 5 грудня 2007 р. ОСОБА_5 померла, про що ОСОБА_2 не сповістила відповідача.

Вказані обставини підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - сусіди ОСОБА_5

Суд першої інстанції дав належну правову оцінку усім наданим сторонами доказам у їх сукупності дійшов правильного висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 1 ст. 753 ЦК України, для розірвання договору довічного утримання.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на неповне зясування обставин справи є безпідставними, оскільки скарга не містить викладу обставин, які не були судом зясовані.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, та невідповідність висновків суду обставинам справи є необґрунтованими, так як спростовуються матеріалами справи. Надані ОСОБА_2 докази стосуються періоду після серпня 2007 р., коли вона позбавила відповідача доступу до квартири ОСОБА_5

За такого підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двох місяців з дня набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді