Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-1630/10
Провадження № -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2010 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Скобельського С.І.

при секретарі Мейнарович Л.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Коростені

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача в якому зазначила, що 6 лютого 2010 року о 10-й годині 30 хвилин вона знаходилась на виборчій дільниці №64,що розташована в сільській раді с. Лісівщина Коростенського району. Голова комісії ОСОБА_3 перед цим сказала їй, щоб вона приймала людей з заявами про голосування на дому та дала їй ключі від сейфу.Вона відкрила сейф, достала документи і розклала їх на столі. В цей час зайшов відповідач та став висловлюватися в її адресу брутальною лайкою, наніс удар кулаком, а потім зібрав документи, склав їх у сейф, закрив сейф, а колючі забрав з собою, та після цього наніс удар кулаком в обличчя, заподіявши їй легкі тілесні пошкодження та вийшов із приміщення сільської ради.

Позивач вважає, що відповідач своїми умисними діями заподіяв їй тілесні ушкодження та моральної шкоди ,яку оцінює в 5 000 грн і просить стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що він тілесних пошкоджень позивачу не заподіював.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності судом встановлено, що 6 лютого 2010 року о 10-й годині 30 хвилин в приміщенні сільської ради в с. Лісівщина Коростенського району відповідач умисно наніс позивачу удари рукою заподіявши їй легкі тілесні пошкодження без короткочасного розладу здоровя.

Позивач звернулась у Коростенський МВ УМВС в Житомирській області та було проведено перевірка по даному факту.

Не визнання позовних вимог відповідачем спростовується і стверджується слідуючими доказами.

Із постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 25 лютого 2010 року видно, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад злочину передбачений ст. 125 Кримінального кодексу України. Дана постанова не оскаржувалась і є чинною.

При проведенні перевірки призначалась судове медичне дослідження ОСОБА_1 відповідно до висновків якого на тілі досліджуваної було виявлено синець на обох повіках обох очей та два синця по зовнішній поверхні нижньої частини лівого плеча, які утворились внаслідок дії тупих предметів, можливо при обставинах та в термін вказаних обстежуваною і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень що не потягли за собою короткочасного розладу здоровя.

Окрім того в матеріалах перевірки знаходиться протокол реєстрації та офіційного застереження щодо недопущення антигромадської поведінки від 24 лютого 2010 року з якого видно, що ОСОБА_2 попереджений про недопущення антигромадської поведінки відносно ОСОБА_1.

У суду немає підстав не вірити зазначеним доказам, які спростовують пояснення відповідача, а в повному обсязі стверджують пояснення позивача.

У відповідності до вимог чинного законодавства цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Суд сприяє повному і всебічному зясування обставин справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Обмірковуючи питання про задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пояснення позивача не спростовано відповідачем, який лише заперечує про те, що не заподіював тілесних пошкоджень позивачу, будь-яких доказів суду не надав.

Суд вважає, що відповідач позивачу заподіяв моральної шкоди, яку суд оцінює в розмірі 500 грн.

Керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 216 ЦПК України,ст.1166,1167 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 500 ( пятсот) грн. моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: