Справа № 2-511/10
Провадження № 2-511/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2010 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю:

адвоката ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4,

ОСОБА_5

про

усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та встановлення порядку користування земельною ділянкою

та зустрічним позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_3,

ОСОБА_6

про

розподіл земельної ділянки та виділ у самостійний об'єкт нерухомості

В С Т А Н О В И В:

Позивач змінила позовні вимоги та пояснила, що за адресою № 104 по вул. Червоноармійська м. Ізмаїла Одеської області в будівлі їй належать 3/4 частки, відповідачеві ОСОБА_4 81/140 частка, а ОСОБА_5 29/140 часток. Разом із тим пояснила, що відповідач ОСОБА_4 встановив паркан, який відокремлює належне їй приміщення № 1 в будівлі літ. «А» та позбавляє можливості належного утримання та обслуговування. Просить зобов'язати відповідачів не перешкоджати їй в користуванні приміщенням № 1 в будівлі літ. "А" за адресою № 104 по вул. Червоноармійська м. Ізмаїла Одеської області, а також встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою будівлі № 104 по вул. Червоноармійська м. Ізмаїла Одеської області відповідно до висновку експерта від 17 вересня 2010 року.

Відповідач ОСОБА_4 проти позовних вимог заперечує, звернувся із зустрічною позовною заявою, в якій просить виділити 81/140 часток будівлі № 104 по вул. Червоноармійська м. Ізмаїла Одеської області у вигляді квартири № 1, визнати за ним право власності на вказану частку, яку виділити в якості окремого об'єкта нерухомості, а також виділити в користування земельну ділянку за порядком, що склався на 1965 рік за висновком експерта від 15 грудня 2009 року. Окрім того просить припинити між сторонами право спільної часткової власності на будівлю та зобов'язати комунальне підприємство «Ізмаїльське МБТІ» зареєструвати в реєстрі прав власності на нерухоме майно в якості окремого об'єкту нерухомості належну йому квартиру.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, оповіщена у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надала заяву про відсутність заперечень проти позовних вимог сторін.

Вислухавши пояснення, думку захисту, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Право власності ОСОБА_3 на 3/140 частки, ОСОБА_5 на 29/140 часток, а ОСОБА_4 на 81/140 часток за адресою № 104 по вул. Червоноармійська м. Ізмаїла Одеської області підтверджене даними технічних паспортів, складених Ізмаїльським МБТІ на підставі долучених до матеріалів справи свідоцтв про право на спадщину за законом, договорів купівлі-продажу та дарування.

Актом від 21 жовтня 1953 року за вказаною адресою надано земельну ділянку площею 600 кв.м. Висновками експертів від 15 грудня 2009 року та від 17 вересня 2010 року встановлено, що сторони фактично користуються земельною ділянкою площею 585 кв.м.

Таким чином, предметом спору є користування земельною ділянкою з оглядом на те, що існуючий на час розгляду справи в суді паркан, який встановлений відповідачем ОСОБА_4, відокремлює належне позивачеві ОСОБА_3 приміщення № 1 в будівлі літ. "А" від земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування вказаного приміщення.

Висновком експерта від 15 грудня 2009 року встановлена можливість виділу належного відповідачеві ОСОБА_4 в якості окремого об'єкту нерухомості у вигляді ізольованої квартири № 1, а з урахуванням того, що паркан встановлений на місці паркану, який раніше існував станом на 1965 рік, необхідно покласти на ОСОБА_4 обов'язок не перешкоджати ОСОБА_3 по обслуговування стіни приміщення № 1 в будівлі літ. "А".

Висновком експерта від 17 вересня 2010 року встановлено два варіанти, перший з яких вимагає залишення в спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельної ділянки площею 16,89 кв.м., а другий вимагає погодження між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 безперешкодного доступу для обслуговування належних ОСОБА_5 будівель літ. «Б» та літ. «б».

Відповідно до роз'яснень п. 18-1, 19-21 пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року з наступними змінами «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо.

У справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

При приватизації громадянами одно- або багатоквартирного будинку державного житлового фонду порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією згідно з пунктом 5 статті 10 Закону від 19 червня 1992 року N 2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду" здійснюється в порядку та на умовах, передбачених частиною третьою статті 42 ЗК, якою встановлено, що порядок використання земельних ділянок, де розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Якщо в жилому будинку приватизовано частину квартир, питання про користування прибудинковою територією вирішується відповідно до положень частини третьої статті 88 ЗК, тобто шляхом отримання в користування її частини, що відповідає частці приватизованих квартир та інших приміщень у вартості будинку і споруд. При цьому розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

У разі, коли громадяни, яким жилий будинок належить на праві спільної власності, крім наданої для будівництва й обслуговування цього будинку та господарських будівель земельної (присадибної) ділянки з належного дозволу відповідного органу виконавчої влади або місцевої ради тимчасово користуються ще й незайнятою суміжною ділянкою, суд, вирішуючи спір про порядок користування присадибною ділянкою та розпорядження нею, може одночасно визначити за тими ж правилами і порядок тимчасового користування суміжною ділянкою, зазначивши в рішенні, що він встановлюється на період до припинення права користування нею.

Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Долученими до справи планами земельної ділянки за вказаною сторонами адресою раніше встановлений паркан був розташований за різними позиціями, у зв'язку із чим суд вважає спростованим пояснення відповідача про наявність раніше встановленого між сторонами порядку користування земельною ділянкою.

За вказаних обставин, з оглядом на відсутність заперечень ОСОБА_5 щодо позовних вимог сторін, суд вважає обгрунтованим встановлення порядку користування земельною ділянкою за варіантом № 1 у графічному зображенню в додатку № 2 висновку експерта від 17 вересня 2010 року.

Відповідно до вимог ст. 364 ЦПК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Вищевказаними висновками експертів встановлена можливість виділу належної ОСОБА_4 81/140 частки в будівлі у вигляді ізольованої квартири № 1, яка складається з приміщень в житловому будинку літ. «А»: № 1 коридор 5,5 кв.м., № 2 кухня 8,1 кв.м., № 3 жила кімната 11,4 кв.м., № 4 жила кімната 15.5 кв.м. із загальною площею 40.5 кв.м., вартістю 31705 грн., ганку 308 грн., літньої кухні літ. «Г» - 5212 грн., веранди літ. «г1» - 2059 грн., веранди літ. «г2» - 3496 грн., сараю літ. «Ж» - 842 грн., душа літ. «И» - 4362 грн., вбиральні літ. «е» - 604 грн., мощення № 2 1065 грн., паркану № 4 185 грн., паркану № 7 3462 грн., воріт № 9 2029 грн., водопроводу №11 920 грн., паркану № 12 2000 грн. на загальну суму 56449 грн.

Проти належності вказаних приміщень сторони не заперечують, що відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України визнається за обставину, яка не підлягає додатковому доказуванню.

Разом із тим, суд вважає необґрунтованими зустрічні вимоги щодо визнання за ОСОБА_4 права власності на будівлю через те, що право власності вже до судового засідання визначене угодами дарування та свідоцтвами про право власності на спадщину. Окрім того, суд вважає неможливим вирішувати питання про покладення обов'язку на комунальне підприємство «Ізмаїльське МБТІ» зареєструвати в реєстрі прав власності на нерухоме майно в якості окремого об'єкту нерухомості належну йому квартиру через те, що вказана установа не притягнута до участі у справі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою № 104 по вул. Червоноармійська м. Ізмаїла Одеської області за варіантом № 1 у графічному зображенню в додатку № 2 висновку експерта від 17 вересня 2010 року, відповідно до якого:

в безпосереднє користування ОСОБА_3 виділити цільну ізольовану земельну ділянку площею 198,63 кв.м. з виходом на вулицю Червоноармійську;

в безпосереднє користування ОСОБА_5 виділити цільну ізольовану земельну ділянку площею 168,55 кв.м. з виходом на вулицю Червоноармійську;

в безпосереднє користування ОСОБА_4 виділити цільну ізольовану земельну ділянку площею 210,94 кв.м. з виходом на вулицю Червоноармійську;

в спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити земельну ділянку площею 16,89 кв.м.

Зобов'язати ОСОБА_7 не перешкоджати ОСОБА_3 у користуванні приміщенням № 1 в будівлі літ. "А" за адресою № 104 по вул. Червоноармійська м. Ізмаїла Одеської області.

Припинити спільну часткову власність ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на будівлю № 104 по вул. Червоноармійська м. Ізмаїла Одеської області.

Виділити в окремий об'єкт нерухомості у вигляді ізольованої квартири № 1, яка складається з приміщень в житловому будинку літ. «А»: № 1 коридор 5,5 кв.м., № 2 кухня 8,1 кв.м., № 3 жила кімната 11,4 кв.м., № 4 жила кімната 15.5 кв.м. із загальною площею 40.5 кв.м., вартістю 31705 грн., ганку 308 грн., літньої кухні літ. «Г» - 5212 грн., веранди літ. «г1» - 2059 грн., веранди літ. «г2» - 3496 грн., сараю літ. «Ж» - 842 грн., душа літ. «И» - 4362 грн., вбиральні літ. «е» - 604 грн., мощення № 2 1065 грн., паркану № 4 185 грн., паркану № 7 3462 грн., воріт № 9 2029 грн., водопроводу №11 920 грн., паркану № 12 2000 грн. на загальну суму 56449 грн.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 про додаткове визнання права власності, а також покладення обов'язку на комунальне підприємство «Ізмаїльське МБТІ» зареєструвати в реєстрі прав власності на нерухоме майно в якості окремого об'єкту нерухомості належну йому квартиру відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошеня.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судового засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8