Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області
Справа №2-3059/2010р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (вступна та резолютивна частини)

06 грудня 2010 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Босюка В. А., при секретарі - Кулеші Л.М., з участю прокурора - Буйницької О.Г., відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради - ОСОБА_3, представника третьої особи - Лахай Т О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка справу за позовом Шепетівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління культури, туризму і курортів Хмельницької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2 сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ Держкомзему в Шепетівському районі, про визнання недійсними державного акта на право приватної власності на землю та свідоцтва про право на спадщину за законом, -

Головуючий: В.А. Босюк.

керуючись ст. 209 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсними Державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ №001196, виданий ОСОБА_4 ОСОБА_2 сільською радою 18 липня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №39, та свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 13 квітня 2007 року державним нотаріусом Шепетівської районної державної нотаріальної контори за реєстровим №1012 на ОСОБА_1 на приватизовану земельну ділянку розміром 0,85га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ №001196 від 18.07.1995 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - в той же строк з дня отримання копії цього рішення, в Апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Справа №2-3059/2010р.

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Босюка В. А., при секретарі - Кулеші Л.М., з участю прокурора - Буйницької О.Г., відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради - ОСОБА_3, представника третьої особи - Лахай Т О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шепетівка справу за позовом Шепетівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління культури, туризму і курортів Хмельницької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2 сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ Держкомзему в Шепетівському районі, про визнання недійсними державного акта на право приватної власності на землю та свідоцтва про право на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що в с. Корчик Шепетівського району на землях ОСОБА_2 сільської ради знаходиться пам'ятка археології «Давньоруське городище», яка як державна власність взята на облік (охоронний №1670, рішення про взяття на облік №34 від 21.02.1990 року), однак в ході перевірки встановлено, що землі на яких вона знаходиться виявились розпайованими та переданими у приватну власність. Згідно рішення ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85га, з них для обслуговування житлового будинку 0,25га, для ведення особистого підсобного господарства 0,60га, до меж якої увійшов об'єкт культурної спадщини - пам'ятка археології городища. ОСОБА_4 помер 24 липня 2006 року і спадщину за законом прийняла ОСОБА_1. Оскільки усі пам'ятки археології є державною власністю, землі, на яких розташовані пам'ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються у державну власність в установленому законом порядку, посилаючись на ст. 53 Земельного кодексу України та ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», з врахуванням збільшених позовних вимог, просить визнати державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_4 недійсним та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 квітня 2007 року, видане на вказану земельну ділянку на ім'я ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається як на обгрунтування позову в позовній заяві.

Представник управління культури, туризму і курортів Хмельницької обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, де вказав що позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнала, пояснила, що після смерті батька ОСОБА_4 успадкувала належну йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю земельну ділянку площею 0,85, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, про що отримала 13 квітня 2007 року відповідне свідоцтво. Про те, що частина переданих її батькові ОСОБА_4 земель відноситься до земель, на яких знаходиться пам'ятка археології «Давньоруське городище» не знала. Вказана частина земельної ділянки використовується нею під сінокіс.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради позов визнала, пояснила, що в 1995 році сільською радою було передано у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку, яка межує з пам'яткою археології і в розмір земельної ділянки вона не включалась. Однак при виготовлені державного акта на землю Шепетівським БТІ помилково включено частину вказаної пам'ятки археології в розмір земельної ділянки ОСОБА_4

Представник третьої особи позов визнала, пояснила, що землі, на яких знаходяться пам'ятки археології згідно земельного законодавства відносяться до земель державної власності і приватизації не підлягають.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про охорону і використання пам'яток історії та культури», введеного в дію постановою Верховної Ради №3601-09 від 13.07.1978 року, що діяв на час передачі ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки згідно Державного акта на право приватної власності на землю від 18.07.1995 року, до пам'яток історії та культури належать пам'ятки археології - городища, кургани, залишки стародавніх поселень, укріплень, виробництв, каналів, шляхів, старовинні місця поховань, кам'яні скульптури, наскельні зображення, старовинні предмети, ділянки історичного культурного шару стародавніх населених пунктів.

Згідно ст. 75 Земельного кодексу України (в редакції 1991 року з наступними змінами і доповненнями) до земель історико-культурного призначення належать землі історико-культурних заповідників, меморіальних парків, поховань, археологічних і архітектурних пам'яток та архітектурно-ландшафних комплексів. Відповідно до ч. 6 ст. 4 вказаного Кодексу не можуть передаватись у приватну власність землі історико-культурного призначення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на території земель ОСОБА_2 сільської ради отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,85га, з яких 0,25га для обслуговування житлового будинку і 0,60га для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ХМ №001196, виданого головою ОСОБА_2 сільської ради 18.07.1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №39.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів №34 від 21.02.1990 року затверджено списки нововиявлених пам'ятників археології, історії та мистецтва, які розташовані на території області, згідно з додатком №1, де під №334 за охоронним №1670 значиться городище ХІ-ХІІІ ст. с. Корчик. Згідно паспорта об'єкта культурної спадщини Давньоруське городище Корчик знаходиться в с. Корчик Шепетівського району, його власником є держава, користувачем ОСОБА_2 сільська рада, розташоване біля північно-східної околиці села Корчик на лівому березі безіменного струмка, на відстані 200м від русла струмка, сучасні розміри з півночі на південь 45м, з заходу на схід 40м.

З листа ОСОБА_2 сільського голови, адресованого Шепетівському міжрайонному прокурору 21.10.2010 року №02-16/195 слідує, що на землях ОСОБА_2 сільської ради знаходиться пам'ятка археології - городище. В 1995 році сільською радо було передано у приватну власність ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 земельні ділянки, які межують з даною пам'яткою і в розмір земельних ділянок цих громадян вона сільською радою не включалась, однак при виготовлені державних актів Шепетівський БТІ помилково було включено частину даної пам'ятки архітектури в розмір присадибних ділянок громадян.

Таким чином вимоги позивача про передачу у приватну власність земель, на яких знаходиться пам'ятка археології «Давньоруське городище» доведені відповідними доказами, вказані обставини не заперечуються відповідачами.

За наведених обставин Державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ №001196, виданий ОСОБА_4 головою ОСОБА_2 сільської ради 18.07.1995 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №39 слід визнати недійсним, як такий що виданий в порушення ст.ст. 4 ч.б, 75 Земельного кодексу України (в редакції 1991 року з наступними змінами і доповненнями).

На підставі вищевказаного Державного акта на право приватної власності на землю 13 квітня 2007 року ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_7 батька ОСОБА_4, померлого 24 липня 2006 року, успадкувала земельну ділянку площею 0,85га в межах згідно з планом, з яких 0,25га призначено для обслуговування житлового будинку, 0,60га - для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради.

Оскільки вказане свідоцтво про право на спадщину за законом видано на підставі державного акта на право приватної власності на землю, який визнається судом недійсним, то відповідно до ст. 1301 ЦК України, підлягає визнанню недійсним і таке свідоцтво.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсними Державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ №001196, виданий ОСОБА_4 ОСОБА_2 сільською радою 18 липня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №39, та свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 13 квітня 2007 року державним нотаріусом Шепетівської районної державної нотаріальної контори за реєстровим №1012 на ОСОБА_1 на приватизовану земельну ділянку розміром 0,85 га, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ №001196 від 18.07.1995 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бз^-и подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали здасть у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - в той же строк з дня отримання копії цього рішення, в Алеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Головуючий: В.А. Босюк