Лисичанський міський суд Луганської області
Справа №2-о-79
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі :

головуючої судді: Рукас О.В.

народних засідателів: Рачкової О.І.

ОСОБА_1

при секретарі: Ісауловій Н.В.

за участю:

прокурора Ковальова Д.Ю.

представника заявника ОСОБА_2

лікаря-психіатра ОСОБА_3

хворого ОСОБА_4

законного представника хворого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за завою головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_6 про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку щодо ОСОБА_7,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у відношенні ОСОБА_7, посилаючись на те, що за своїм психічним станом ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, потребує амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, так як він знаходиться на диспансерному обліку з 1984 року по поводу олігофренії, є інвалідом 3 групи по психічному захворюванню, неодноразово лікувався в відділеннях Лисичанської обласної психіатричної лікарні. В клініці хвороби переважає недорозвиток інтелектуально мнестичних функцій, емоційно - вольові порушення. Підтримуючого лікування після виписки з лікарні не приймає. Поведінка носить хворобливий характер, тяжко підвладний, агресивний до батька, до брата, часто з ними свариться, б'ється. В родині напружена атмосфера. На роботі також конфліктний, роботу виконує не в повному обсязі, на зауваження реагує буйно, тривалий час не може заспокоїтись. Стан хворого нестабільний. В силу недорозвитку інтелекту та функцій пам'яті хворий не в змозі освідомити свій стан, як хворобливий. Хворий потребує регулярного нагляду психіатра та підтримуючого лікування, так як відсутність лікування може привести до погіршення стану. Остання госпіталізація з 09.01.2010 року до 08.02.2010 року в ЛОПЛ.

Хворий був оглянутий лікувально - консультаційною комісією, яка пришла до висновку, що хворий потребує амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного заявник прохав суд винести рішення про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_8 заяву підтримала, прохала суд її задовольнити, так як ОСОБА_7 дійсно потребує амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Лікар - психіатр ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку щодо ОСОБА_7 підтримана, прохала суд її задовольнити, та пояснила що хворий дійсно потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки добровільно лікуватися відмовляється, підтримуюче лікування не приймає, а відсутність лікування може привести до погіршення його стану хворого.

ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснив, що він розуміє що хворий на психічне захворювання, та потребує у лікуванні. Не заперечує у задоволенні даної заяви.

Законний представник ОСОБА_7 - ОСОБА_5, в судовому засіданні суду пояснив, що його син дійсно хворий на психічне захворювання, та потребує підтримуючого лікування, не заперечує проти задоволення даної заяви.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, вважає, що є всі передбачені законом підстави для надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, щодо ОСОБА_7.

Суд, вислухавши представника заявника, лікаря - психіатра, хворого, законного представника хворого, дослідивши письмові докази, заслухавши думку прокурора, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7, 1977 р. н. дійсно потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом, встановлений діагноз "Легкая умственная отсталость, дебильность средней степени". Є інвалідом 3-ї грипи психічного захворювання.

З Висновку комісії лікарів від 19.03.2010 року відносно особи з тяжким психічним розладом, що потребує в наданні амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку №58 вбачається, що ОСОБА_7 був встановлений діагноз: "Легкая умственная отсталость, дебильность средней степени". Встановлена третя група інвалідності по психічному захворюванню. Враховуючи характер поведінки хворого, загрозу яку він представляє для себе та для оточуючих, комісія лікарів пришла до висновку про необхідність надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є всі підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 212-215, 279-281, 282 ЦПК України, ст.10, 23 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні ОСОБА_6 про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку щодо ОСОБА_7 - задовольнити.

Дозволити надання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через

Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,встановлений для подання такої заяви.

Суддя: Рукас О.В

Народні засідателі: Рачкова О.І.

ОСОБА_1