Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-2248/2010 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія - цивільна Доповідач Шевченко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Лакізи Г.П.,

суддів: Коренькової З.Д., Шевченка В.М.,

при секретарі Марченко О.О.,

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду від 30 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

В березні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив зобов"язати останню спростувати недостовірну інформацію у спосіб з урахуванням максимальної кількості осіб, що сприйняли попередню інформацію: виступ з повідомленням на сесії Прилуцької міської ради, з подальшим переданням по телебаченню, на офіційному веб-сайті Прилуцької міської ради та стягнути з неї на його користь моральну шкоду в сумі 3000 грн., при цьому позивач зазначав, те що відповідачка довела з трибуни сесії інформацію, яка стосувалася його участі в поширенні агітаційних листівок проти депутата Чернігівської обласної ради ОСОБА_5, а також сумнівності його (позивача) порядності та офіцерської честі. Посилаючись на те, що промова ОСОБА_2Д ганьбить його гідність, честь, ділову репутацію, і завдає йому морального болю та страждань, позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 30 березня 2010 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію доведену нею на сесії Прилуцької міської ради 11 лютого 2010 року, що стосується участі ОСОБА_4 в поширенні агітаційних листівок проти депутата Чернігівської обласної ради ОСОБА_5 і сумнівності його порядності та офіцерської честі шляхом повідомлення на найближчій сесії Прилуцької міської ради, після набрання рішенням законної сили, з подальшим транслюванням на телебаченні та поміщенні на офіційному веб-сайті Прилуцької міської ради. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 1000 грн. та витрати, понесені на сплату втрат з ІТЗ розгляду справи в сумі 75 грн., а всього 1075 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 17 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду не відповідають обставинам справи, неповно з"ясовані обставин, що мають значення для справи, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилається на те, що вона висловлювала особисту думка, сумніви, а не твердження про порядність позивача були викладені нею, як особиста думка, яку вона має право висловлювати, тим більше що стосувалася вона провокаційних безпідставних звинувачень,*які лунають з боку позивача на її адресу. Під час виступу на сесії міської ради н^ було нею сказано, що саме депутат ОСОБА_4 особисто поширював незаконні листівки, а говорилось, що листівки розкидали з його автомобіля. Судом також не обґрунтовано і суму морального відшкодування, є недоведеним факт що саме її виступ на сесії став причиною хвороби ОСОБА_4

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, та частково стягуючи моральну шкоду, суд першої інстанції виходив з того, що було доведено поширення відповідачкою недостовірної інформації про позивача в публічному виступі на сесії Прилуцької міської ради, чим було завдано шкоди особистим немайновим благам позивача, в результаті чого останній зазнав фізичні та душевні страждання, а тому позивач має право вимагати від відповідачки спростуванню недостовірної інформації.

Проте, частково з такими висновками апеляційний суд погодитись не може, вважає що суд при вирішенні спору неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідно до ст.1 Закону „Про інформацію"інформацією є документ або публічно оголошені відомості про події та явища. Це означає, що право на захист виникає лише тоді, коли йдеться про певну поведінку особи.

Згідно з роз'ясненнями, даними у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від27.02.2009року №1 „Про практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації * та з'ясовувати чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ст.277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи яке гарантується ст. 10 Конвенції, то рішення суду як постановлене із неправильним застосуванням норм матеріального права підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди у зв"язку із поширенням ОСОБА_2 недостовірної інформації колегія суддів приходить до такого висновку.

Хоча відповідачка і поширила частково, відносно позивача неправдиву інформацію, що порушує його немайнові права, однак виходячи із конкретних обставин справи, колегія суддів вважає достатнім способом захисту честі, гідності позивача від поширеної відповідачкою інформації, визначений судом спосіб спростування таких відомостей, що є достатньою сатисфакцією позивачу за втрати немайнового характеру. У зв"язку з наведеним, що суд вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, хоч і застосував положення ст.23 ЦК, однак неправильно зрозумів його сутність та зміст, і постановив рішення яке підлягає скасуванню в зазначеній частині.

Виходячи із зазначеного необхідно відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 277, 297, 299 ЦК України, ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду від 30 березня 2010 року в частині покладеного на ОСОБА_2 зобов'язання , на найближчій сесії Прилуцької міської ради спростувати доведену нею на ^ сімдесят дев"ятій сесії Прилуцької міської ради 11 лютого 2010 року інформацію про її сумніви щодо порядності та офіцерської честі ОСОБА_4 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 1000 грн. - скасувати і в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 в зазначеній частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.