Справа № 2-358/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2010 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого- судді Білінської Г.Б.

при секретарі Руденко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недостовірною розповсюдженої інформації та стягнення моральної шкоди і судових витрат ,-

УСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду 24.10.2007р. з позовною заявою до ОСОБА_3 визнання недостовірною інформацію, розповсюджену відповідачем в заяві-скарзі, направленій до прокурора Шевченківського району м.Львова від 04.11.2008 р. , такою, що порочить честь та гідність позивачів. За розповсюдження документів про стан здоровя ОСОБА_4 просять стягнути моральну шкоду

В обгрунтування своїх вимог покликаються на те, що відповідач у своїй заяві-скарзі на адресу прокурора Шевченківського району м.Львова від 04.11.2008 рЛ зазначив : ОСОБА_1, як забудовник, дозвіл на будівництво, дозвіл на виконання будівельних робіт не отримував. Купивши земельну ділянку ,ОСОБА_1 не отримав дозволу на будівництво житлового будинку , дозволу на виконання будівельних робіт, проекту на його с я не видавалось, з пожежною службою проект не погоджувавсяЛ Зазначену позивачів вважають такою, що порочить їх честь та гідність. Окрім цього, відповідач серед працівників Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о ОСОБА_5 Ващйши:.а М.Б.. ОСОБА_6 та сторожа ОСОБА_7 ,та в заяві на імя в.о. начальника Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о від 04.06.2008 р. розповсюджував документи про стан здоров я ОСОБА_4 , а саме виписки із стаціонарного лікування у психоневрологічному диспансері, без її.згоди. Своїми діями відповідач заподіяв ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.,яку просять стягнути з відповідача. А також просять стягнути в користь позивачів із відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги, надавши аналогічні пояснення, зазначені в позовній заяві та уточненнях до неї. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні позивачв підтримали позовні вимоги, надавши аналогічні пояснення, зазначені в позовній заяві та уточненнях до неї. Просять позовні вимо к задовольнити повністю.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив , просить у задоволенні позову

відмовити за їх безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши та дослідивши факти справи, об'єктивні докази у справі , суд вважає, що позовні вимоги підлягають де часткового задоволення з наступних підстав.

Стаття 29/ ЦК України передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності та честі.

У відповідності до вимог ст. 277 ЦК України фізична особа особисм нові

права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформст право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

З пункту 15 постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи вбачається , що недос; юною вважається інформація, яка не відповідає дійсності викладена неправдиво містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існувала відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені)

В судовому засіданні встановлено , що відповідач ОСОБА_3 у заяві адресованій прокурору Шевченківського району м.Львова 04.11.2008 р. зазначив . 'ОСОБА_1 як забудовник, дозвіл на будівництво, дозвіл на виконання будівельних робіт не отримував. Купивши земельну ділянку ,ОСОБА_1 не отримав дозволу на будівництво житлового будинку , дозволу на виконання будівельних робіт проекту на його і видавалось, з пожежною службою проект не погоджувався .

У судовому засіданні представника відповідача ствердив, що ОСОБА_3 дійсно звертався до прокурора Шевченківського району м.Львова з метою перевірки законності робіт по зведенню будинку, які проводяться ОСОБА_4, оскільки згідно вимог Конституції України , Закону України „Про звернення громадян, Закону України „ Про інформацію громадяни України мають право звертатись з заявами до органів державної влади місцевого самоврядування, правоохоронних органів, що стосується особистих прав і законних інтересів та скаргами про їх порушення.

Судом приймаються до уваги твердження представника відповідача оскільки статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки ; слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Згідно вимог ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих ооганів що зобов'язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у .встановлений законом строк.

Із змісту заяви ОСОБА_3адресованої прокурору Шевченківського району м.Львова на яку посилаються позивачі, вбачається,що така стосується перевірки здійснення будівництва позивачами у смт.Брюховичі.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про звернення громадян громадяни Украю:и мають право звертатись до органів державної влади, місцевого самоврядування установ, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями каргами та пропозиціями, що стосуються особистих прав і законних інтересів каргою про їх порушення.

Отже суд вважає, що відповідач звертався із вищезазначеною заяв; правоохоронні органи, оскільки вважав, що діями позивачів зачіпаються його нтереси. Як вбачається з оглянутих судом письмових доказів, по заяві пвідповідачз роводилась перевірка і відповідач отримав відповіді від посадової особи відповідно о Закону України „Про звернення громадян.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 пункту 16 суди повинні мати на увазі,що у випадку, коли особа звертається о зазначених органів із заявою,в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо ей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь проте

ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому

випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Відтак,твердження позивачів про те, що відповідач , у заяві в адресу прокурора Шевченківсьокого району м.Львова поширив недостовірну інфоормацію про приватне життя, чим принизив їх честь, гідність не заслуговує на увагу та не підлягає де задоволення .

. Крім того відповідачем розповсюджено медичні документи про стан здоровя ОСОБА_2 (виписки зі стаціонарного лікування у психоневрологічному диспансері) без згоди позивачки , зокрема 04 червня 2008 року в.о нг

Шевченківського РВ ЯМУ ГУМВСУ у Львівській області п.Ваху Ф.В

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростувати недостовірну інформаціє про себе і членів своєї сімї. Ніхто не може зазнавати І втручання в його особисте і сімейне життя., крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Суд вважає, що відповідачем розповсюджено медичні документи про стан здоровя ОСОБА_2 , без згоди останньої. Про дані обс авини зазначила в судовому засіданні позивачка ОСОБА_2, вказавши, що дозволу відповідачу вона не давала на розповсюдження медичних документів, що стосуються їїздоровя.

Твердження представника відповідача ОСОБА_8 проте, що медичні, довідкипро

стан здоровя ОСОБА_2 відповідач отримав з матеріалів цивільної справи. які були долучені самою ОСОБА_2, не заслуговують до уваги та не приймак.' судом, оскільки ОСОБА_2 долучила медичні довідки до справи, яка перебувала в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова в якосіт доказівуповноважувала відповідача про свій стан здоровя ставити до відома в.о.

начальника Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області п.Ваха Ф.В Відтак, І дана позовна вимога позивачки підлягає до задоволення.

Стосовно розповсюдження медичних документів про стан здоров'я ОСОБА_2 03 червня 2008 р. наряду міліції в складі ОСОБА_5, ОСОБА_9таCoрокаа Ю.Б. а також сторожу на будові ОСОБА_7 судом до уваги такі твердження позивачки І ОСОБА_2 не приймаються, оскільки вони не доведені у судовому засіданні жодними І доказами.

Згідно ст.280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого І немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди ця шкода піддягає І відшкодуванню.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди судом враховано розяснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від І березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування І моральної (немайнової) шкоди (зі змінами, внесеними постановою в д 25 травня 2001 |р. № 5).

Суд вважає, що розповсюдженою відповідачем інформацією щодо стану здоровя І ОСОБА_2 .Г.Г. , без іі згоди, позивачці заподіяно моральну шкод Однак заява

адресу в.о. начальника Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о . у якій мається посилання

на стан здоровя ОСОБА_2 , написана від імені не тільки відповідача ОСОБА_3 а І його доньки ОСОБА_10 Рішенням Шевченківського районного суду м..Львова від

"6.02.2010 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_1К до ОСОБА_10 про

захист честі та гідності і стягнення моральної шкоди, задоволено частково вимоги І ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди за використання без її згоди ОСОБА_10 Нб довідки

[про стан здоровя ОСОБА_2 у зверненні до в.о. начальника Шевченківське о PВїм.Львова 4.06.2008 р. Суд вважає, що постановлення такого рішення по цьому питанню

є достатньою компенсацією тієї моральної шкоди, яку понесла ОСОБА_2 від використання зазначеної медичної довідки без її згоди ОСОБА_3 та ОСОБА_10, при чому саме з ініціативи останньої.

Відтак, в частині стягнення моральної шкоди позовні вимоги до задоволення не

підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України , ст.32,34,40 Конституції України, ст.ст.277,280,297 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N2 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (нємайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р. № 5) Законом України Про звернення громадян „02.10.1996р. зі змінами , Законом України „Про інформацію1 02.10.1992 р. зі змінами, суд ,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати інформацію . розповсюджену ОСОБА_3 04.06.2008 р. з о. начальника Шевченківського РВ ЯМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_11 здоровя ОСОБА_2 такою, що розповсюджена беззгоди позивачки ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 ОСОБА_2 ОСОБА_12 судові витрати в розмірі 250 /двісті пятдесят/ грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівсько оСло .С місцевий суд шляхом подачі заяви про оскарження протягом десяти дніг проголошення рішення та шляхом подання апеляційної скарги протя ом двадцю и днів після подачі такої заяви.

Суддя ОСОБА_13