КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-2408/10
Провадження № 2-2408/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі: головуючого - судді Куліша Ю.В., за участю секретаря - Перепелиці Т.О.,

розглянувши у відкритому у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та на своє утримання та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2010року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та на своє утримання. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з

10.12.2008року, від цього шлюбу мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач з нею не проживає з серпня 2009 року, відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату, однак матеріальної допомоги на утримання сина та на її утримання не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі Ул частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття; та стягнути аліменти на її утримання в розмірі Ул частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною трирічного віку.

03.03.2010року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, посилаючись на те, що зі слів відповідачки ОСОБА_1 та з її вчинків, зробив відповідні висновки щодо справжнього (біологічного) батька неповнолітнього ОСОБА_2 та має великі сумніви, що саме він - позивач ОСОБА_2, являється батьком цієї дитини.

Ухвалою суду від 19.04.2010 року вказані справи були обєднані в одне провадження.

09.06.2010року за клопотанням ОСОБА_2 ухвалою суду було призначено

судово-генотипоскопічну експертизу, згідно висновку № 305 від 10.09.2010 року

встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_4 складає не менше 99, 999999 %. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_4 практично доведено.

18.06.2010року ОСОБА_2 подав до суду змінену позовну заяву, в якій просив виключити відомості про батьківство з актового запису про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати недійсним актовий запис № 249 від 11.05.2009 року про народження ОСОБА_2, виконаний відділом запису актів громадянського стану Адміністрації Конаковського району Тверської області. Крім того, просив шлюб укладений 10.12.2008 року між ним та ОСОБА_1 - розірвати.

В судовому засіданні 12.10.2010 року позивач ОСОБА_1 свій позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та на своє утримання підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 12.10.2010 року в судовому засіданні позов не визнав, однак пояснив, що аліменти на утримання сина сплачувати згоден, а аліменти на утримання дружини сплачувати не буде. Свій позов про виключення відомостей про батьківство та розірвання шлюбу зі змінами та доповненнями підтримав, просив задовольнити повністю.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

При вирішенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та на своє утримання суд приходить до висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 звернулась з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є її сином та сином ОСОБА_2 (т.1 а.с.4). ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі (т.1 а.с.З), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матірю та знаходиться на її утриманні (т. 1 а.с. 5).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина та на утримання дружини не надає.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 'А частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з 05.02.2010 року; та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином трирічного віку, починаючи з 05.02.2010 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання.

При вирішенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню частково.

Стосовно вирішення позовної вимоги про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнання недійсним актового запису № 249 від 11.05.2009 року про народження ОСОБА_2, виконаного відділом запису актів громадянського стану Адміністрації Конаковського району Тверської області.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4, 30.04.2009 року, відділом записів актів громадянського стану Адміністрації Конаковського району Тверської області було зареєстровано факт народження ОСОБА_2, про що була складено актовий запис № 249 від 11.05.2009 року. В графі батько в свідоцтві вказано ОСОБА_2, а матір - ОСОБА_1 (т.1 а.с. 4).

Згідно висновку експерта відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського бюро судмедекспертизи ОСОБА_6 № 305 від 10.09.2010 року

встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_4 складає не менше 99, 999999 %. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_4 практично доведено.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Оскільки, висновком експерта біологічне батьківство ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_4 практично доведено, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_2 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнання недійсним актового запису № 249 від 11.05.2009 року про народження ОСОБА_2, виконаного відділом запису актів громадянського стану Адміністрації Конаковського району Тверської області - не підлягає задоволенню.

Стосовно вирішення позовної вимоги ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_1

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.12.2008 року (т.1 а.с.З).

З серпня 2009 року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, жодна із сторін не намагалася відновити подружні стосунки, зберегти сімю та примиритися.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача та відповідача, тому шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст. ст. 130, 174, 209, 213,214, 215, 292, 294, 367 ЦПК України, ст. 24, 110,80, 84,136, 141, 155 180, 182, 191 СК України, -

ВИРІ ШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та на своє утримання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер не встановлено, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої: Тверська обл.., АДРЕСА_1, Російська Федерація, тимчасово проживає: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер не встановлено, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1Л частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з 05.02.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер не встановлено, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої: Тверська обл.., АДРЕСА_1, Російська Федерація, тимчасово проживає: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер не встановлено аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_4,

30.04.2009року народження, трирічного віку, починаючи з 05.02.2010 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер не встановлено, на користь держави суму державного мита в розмірі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних справ в розмірі 120 грн. 00 коп.

В частині стягнення аліментів рішення підлягає негайному виконанню.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 10 грудня 2008 року відділом запису актів цивільного стану Адміністрації Конаковського району Тверської області, РФ між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, актовий запис № 607 - розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити «Усмидинська».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Головуючий Ю.В. Куліш