Іванківський районний суд Київської області
Справа 2-629/10.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Салівон Т.І..розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1/до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання виплати не до отриманих сум,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання відповідача виплатити йому основну та додаткову пенсію з 22.02.2010 року відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач посилаються на те, що він є інвалідом 2 групи, потерпілим 1 категорії, учасником^J1HA на ЧАЕС.

Відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для 2 групи - 8 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, особам, віднесеним до категорії 1 (інвалідам 2 групи) відповідно до ст. 50 цього ж закону складає 75% мінімальної пенсії за віком.

Позивач вважає відмову відповідача у перерахуванні та виплаті недоотриманих сум відповідно до визначених Законом розмірів незаконними, просить визнати такі дії протиправними, зобовязати відповідача виплатити недотриману основну та додаткову пенсію відповідно до вимог ч.4 ст. 54 та ст. 50 зазначеного Закону.

Позивач у судове засідання не заявився, написав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі на підставі наявних доказів.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства України, визнавши, що відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміри державних пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Проте, ч.3 ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом і цієї статті, застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно із цим законом, а тому щодо пенсіонерів, яким призначена пенсія за іншими законами, він не застосовується Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено пенсії, виходячи з мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлений не був. Відповідач діяв у межах бюджетного законодавства, постанов КМ України, якому відповідно до ст. 62 Закону України «Поро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надано право роз'яснення порядку застосування цього закону. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 2 групи, учасником ЛКА на ЧАЕС що

підтверджено відповідним посвідченням, довідкою МСЕК ( а.с. 6,10). Позивач.

проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує нараховану відповідачем пенсію, розмір якої є значно меншим, ніж встановлений Законом.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1,

призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, у розмірах . І інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.4 ст. 54 цього ж закону в усіх випадках розміри пенсій для! інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим .... по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове! державне пенсійне страхування» щодо розміру мінімальної пенсії за віком не мож.І застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильська катастрофи2, суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

Пенсія та додаткова пенсія позивачу нараховувалася та виплачувалася саме відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фонду, якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на таких виплати Пенсійний фонд немає, оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду. Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року по справ ) «Кечко проти України» в п.23 зазначив суд зауважує, що в межах свободи дій держав» визначати, які надбавки виплачувати своїх робітникам з державного бюджету Держави може вводити, призупиняти чи закінчити виплату татах надбавок, вносячи зміни І законодавство. Однак, якщо чикне правове положення передбачає виплату певні-і надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можу II свідомо відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Г! 26 Суд ні І приймає до уваги аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки орган, державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконані своїх зобовязань

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає роз'яснення поряд;- і застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той. що на вказаний в Законі. А отже постанови КМ України, на які посилається у свої: І запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству № 1523 від 30.05.1997 року, № 530 віл 28.05.2003 року, № 654 від 16.07.2008 року) с таким, що не відповідають нормам ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав J базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно яке* виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) основи соціального захисту (п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в меж повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплати коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст. 50, 54 Закону. І неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною пікше України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованими діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком державного (ст.3) . права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх змісту обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може буду звужений (ст.22).

Окрім тога, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державні: 1 бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон ке може скасовувати чи змінювати обпирав і обовязків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами Україні зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визнач - іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Таким чином, враховуючи те, що зміни до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 22.05.2008 року визнані неконституційними, а отже втратили чинність саме з цього дня, відповідно чинними на з того ж дня і по даний час є попередня редакція цих статей, тому позов слід задовольнити: визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу недоплачених сум основної та додаткової пенсій у розмірах, визначених цими статтями. Подальший перерахунок та виплата пенсій позивачу має проводитись відповідачем з урахуванням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зміни мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст. 5, 10. 57, 60, 64, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито», суд

ВИРІШИВ:

1.Цивільний позов задовольнити.

2.Визнати дії відповідача щодо нарахування та виплати основної та додаткової пенсій ОСОБА_1 у розмірах, менших, ніж передбачено ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

3.Зобовязати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності: основної, виходячи з встановлених розмірів 8 мінімальних пенсій за віком згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткової за шкоду, заподіяну здоровлю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 зазначеного закону за період з 22.02.2010 та стягнути перераховані недоплачені кошти з урахуванням вже виплачених сум.

4.Від сплати судового збору сторони звільнити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з моменту його проголошення заяви про апеляційне оскарження, і протягом 20 днів з дня подачі такої заяви - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. А якщо заява була подана, але у встановлений строк не подано апеляційну скаргу, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: