Апеляційний суд Житомирської області
08 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого Микитюк О.Ю.
суддів Товянської О.В., Косигіної Л.М.
при секретарі Сапінській Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до Обласної профспілки організації Незалежної галузевої спілки енергетиків України ВАТ „ЕК Житомиробленерго (треті особи - голова обласної профспілкової організації ОСОБА_2, ТОВ „Перший адміністратор Пенсійного фонду) про поновлення на роботі
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 01 жовтня 2010 року,
11 лютого 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про поновлення на роботі. Просив скасувати розпорядження відповідача №П-7к від 16.04.2009 року про звільнення його з роботи, визнати безстроковим трудовий договір, укладений між сторонами на підставі заяви від 28.04.2006 року та розпорядження №3-К від 28.04.2006 року, зобовязати відповідача надати йому іншу посаду, починаючи з 17.04.2009 року, сягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, зобовязати відповідача сплатити суму пенсійної виплати на підставі договору між відповідачем та ТОВ „Перший адміністратор Пенсійного фонду за час вимушеного прогулу. Також просив визнати, що строк звернення до суду пропущений ним з поважних причин. В обґрунтування позову зазначив, що його звільнення з посади заступника голови профкому є незаконним. Він не був належним чином попереджений про звільнення, термін дії його повноважень, наданих конференцією не закінчився, від відповідача не надійшло жодної пропозиції щодо його працевлаштування. Зазначає, що не звернувся до суду у тримісячний строк, оскільки письмово звертався за захистом своїх прав на підставі ст.40 Конституції України та ст.19 Закону України „Про звернення громадян в інші юрисдикційні органи.
Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 01 жовтня 2010 року в позові відмовлено у звязку із пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на те, що суд не взяв до уваги його доводи про поважність причин пропуску строку звернення до суду із позовом про захист трудових прав.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що розпорядження №П-7к від 16.04.2009 року ОСОБА_1 був звільнений з посади заступника голови профкому Обласної профспілки організації Незалежної галузевої спілки енергетиків України ВАТ „ЕК Житомиробленерго.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, проте не знайшов підстав для поновлення строку звернення до суду і відмовив у позові з цих підстав.

Такий висновок суду є правильним і відповідає обставинам справи.

Із розпорядженням про звільнення ОСОБА_1 ознайомився 16.04.2009 року і своєчасно отримав трудову книжку.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися до суду із заявою у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або із дня видачі трудової книжки.

Як розяснено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 „Про практику розгляду судами трудових спорів (із наступними змінами) встановлені статтями 228,233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобовязаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо цей строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

ОСОБА_1 звернувся до суду через девять місяців і 26 днів після ознайомлення із розпорядженням про звільнення. Звернення позивача до Верховної Ради України, Президента України, Житомирської обласної Ради, Генеральної прокуратури України та інших установ не є перешкодою для звернення до суду із позовом про захист трудових прав.

Як зазначено в апеляційній скарзі, відповідь обласного управління Держнаглядпраці установи, що за сподіваннями позивача мала відновити його права, була отримана ним через місяць після звільнення 16.05.2009 року. Однак, вказана обставина не є поважною причиною для восьмимісячного зволікання із зверненням до суду після отримання даної відповіді.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Залишити без змін рішення Богунського районного суду м.Житомира від 01 жовтня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: