Апеляційний суд Житомирської області
15 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого Микитюк О.Ю.
суддів Старовойта Г.С., Косигіної Л.М. при секретарі Сапінській Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради (третя особа Комунальне підприємство „Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради) про визнання права власності на ? частину домоволодіння
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 12 жовтня 2010 року,
В травні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок №10-А по пров.Артільному в м.Житомирі. В обґрунтування позову зазначив, що 30 вересня 2007 року помер його батько ОСОБА_2, якому рішенням виконкому Житомирської міської ради було дозволено розібрати старий житловий будинок та побудувати на його місці новий. Документи щодо будівництва оформлені на батька, але будинок не був введений в експлуатацію і через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може оформити спадщину. Під час розгляду справи ОСОБА_1 змінив предмет позову і просив визнати за ним право власності на ? частину домоволодіння №10-А по пров.Артільному в м.Житомирі.
Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 12 жовтня 2010 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про визнання за ним права власності на ? частину домоволодіння №10-А по пров.Артільному в м.Житомирі. Апелянт посилається на невідповідність рішення обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягає державній реєстрації. Частиною 2 ст.331 ЦК України передбачено, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації.

До складу спадщини належать усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (1218 ЦК України).

Встановлено, що в 2007 році помер батько позивача. ОСОБА_2, який на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02 вересня 1954 року та договору дарування від 08 вересня 1954 року набув право власності на ? частину домоволодіння №8 по пров.Артільному в м.Житомирі, яке складається з двох деревяних житлових будинків та трьох сараїв.

Рішенням виконкому Житомисрькоїміської ради депутатів трудящих від 18 січня 1955 року ОСОБА_2 дозволено розібрати старий житловий будинок та побудувати на садибі по пров.Артільному №8 новий одноквартирний житловий будинок за типовим проектом. Старий деревяний будинок літера „А-1 по пров.Артільному №8 був розібраний і у 1956 році (як зазначено у характеристиці будівель і споруд до поетажного плану 1990 року) збудований новий цегляний будинок (а.с.8,47). Вказана будівля на поетажному плані 1990 року вказана під літерою „Б, а адреса - пров.Артільний №10-А.

За даними реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником ? частини домоволодіння по пров.Артільному, 10-а в м.Житомирі (на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02 вересня 1954 року та договору дарування від 08 вересня 1954 року), ОСОБА_3 є власницею 1/10 частини домоволодіння, ОСОБА_4 є власником 4/10 частин домоволодіння. Нерухоме майно складається з двох житлових будинків та надвірних будівель. Неможливість розподілу домоволодіння на два самостійних підтверджена рішенням міськвиконкому №69 від 17.08.1965 року (а.с.76).

Оскільки за життя ОСОБА_2 в порядку, передбаченому ст.331 ЦК України, не набув право власності на збудований у 1956 році житловий будинок (літера „Б) за адресою пров.Артільний, 10-а в м.Житомирі, то за змістом ст.ст. 331, 1218 ЦК України спірний житловий будинок та господарські споруди при ньому не є обєктом права власності та права спадкування.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в позові.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Залишити без змін рішення Богунського районного суду м.Житомира від 12 жовтня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: