АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів: Сулятицької М.М., Винту Ю.М.

секретар: Ласій О.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства ,Державний ощадний банк України" в особі Глибоцького відділення ВАТ „Ощадбанк Уіфаїни" до ОСОБА_2, ОСОБА_2 Лучки Василівни про дострокове стягнення коштів за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 квітня 2010 року, -

встановила:

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 квітня 2010 року задоволено позов ВАТ „Ощадбанк України" в особі Глибоцького відділення ВАТ „Ощадбанк України" до ОСОБА_2, ОСОБА_2 Лучки Василівни про дострокове стягнення коштів за кредитним договором.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вищевказане рішення суду першої станції та закрити провадження у даній справі.

Посилається на те, що оскаржене рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Цказує, що він особисто не отримував у позивача кредитних коштів у розмірі 3.00000 грн., а вказані кошти, після укладення договору відновлювальної кредитної лінії №599 від 28 квітня 2007 року, були спрямовані на погашення кредиторських вимог ТОВ „Агро-Прогрес" перед ВАТ „Державний ощадний банк України".

Крім того, вважає, що позивач вже використав своє право на стягненм в судовому порядку коштів, які були отримані згідно згаданого договоре відновлювальної кредитної лінії, оскільки він ухвалою господарського суд* Чернівецької області у справі про банкрутство ТОВ „Агро-ПрогресЯ включений в першу чергу до реєстру вимог кредиторів.

Зазначає, що суд І Інстанції неправомірно відмовив в задоволенні йоги клопотання і не залучив до участі у справі ТОВ „Агро-Прогрес" в якості третьої особи без самостійних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу ВАТ „Державний ощадний баня України" вказує, що оскаржуване рішення суду І інстанції прийняте я дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним 1 обґрунтованим, доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому її слід відхилити.

Колегія суддів перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, дійшов правильного висновку про необхідність задоволення змінених позовних вимог ВАТ „Державний ощадний банк України" в особі його філії Глибоцького відділення ВАТ „Ощадбанк України", стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь позивача суму заборгованості станом на 30.11.2009 року в сумі 351387 грн. 31 коп., судового збору в сумі 1700 грн. та 120 грн. витрат з ІТЗ у цивільній справі.

Такий висновок суду ґрунтується на доказах, що є в матеріалах справи, та нормах матеріального права.

Як видно з матеріалів справи, 28 квітня 2007 року між ВАТ „Державний ощадний банк України", в особі його філії Глибоцького; відділення ВАТ „Ощадбанк України", та фізичною особою ОСОБА_2 був укладений договір відновлюваної кредитної лінії №599. (а.с. 5-7)

Тоді ж, був укладений договір поруки №907 між ОСОБА_3 і ВАТ „Державний ощадний банк України", згідно умов якого ОСОБА_3 виступила поручителем ОСОБА_2 перед позивачем за вищезгаданим договором відновлювальної кредитної лінії.(а.с. 8)

Додатковими угодами №№ 1-6 до згаданого договору відновлювальної кредитної лінії №599 (а.с. 13-18) були передбачені шість траншів, якими банком було надано кредит ОСОБА_2 на загальну суму 300000 грн.

Отримання вказаних коштів в розмірі 300000 грн. ОСОБА_2 за договором відновлюваної кредитної лінії №599 від 28 квітня 2007 року від ВАТ „Ощадбанк" підтверджується видатковими касовими ордерами, на яких є особистий підпис ОСОБА_2 про їх отримання. (а.с.23-25).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

П. 3.3.1 вказаного договору відновлюваної кредитної лінії передбачає, що позичальник ОСОБА_2 зобов'язаний точно в строки, обумовлені договором, повернути кредит в сумі 300000 грн. та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за договором. У випадках не належного виконання взятих на себе зобов'язань по вказаному договору на першу вимогу банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості по кредиту, а також сплатити штрафні санкції , в порядку та на умовах, передбачених договором, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом І інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виконували належним чином в строки передбачені договором свої зобов'язання, допускали прострочення платежів та відсотків і повинні відповідати солідарно.

Внаслідок неналежного виконання умов договору відновлюваної кредитної лінії ОСОБА_2 заборгованість по кредиту станом на 30.11.2009 року склала 351387 грн. 31 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідачами не оспорював ся.

Виходячи з того, що між ВАТ „Державний ощадний банк України" та ОСОБА_4 був укладений вищезгаданий договір поруки №907 від 28 квітня 2007 року, згідно умов якого ОСОБА_3 виступила поручителем ОСОБА_2 перед позивачем за вищезгаданим договором відновлюваної кредитної лінії, вона відповідає за договором відновлюваної кредитної лінії перед банком в тому ж обсязі, що і ОСОБА_2 (п.3.1. договору поруки).

Таким чином, посилання апелянта на те, що суд ухвалив рішення з порушення норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження та не ґрунтується на вимогах ст. 543 ЦК України.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги стосовно неправомірної відмови судом І інстанції задовольнити клопотання ОСОБА_2 про залучення ТОВ „Агро-Прогрес" третьою особою у справі, оскільки рішення суду може вплинути на права та обов'язки товариства, то такі доводи є безпідставними.

Оскільки, позивач відповідно до вимог ст. 543 ЦК України звернувся з позовом про дострокове стягнення боргу за договором відновлюваної кредитної лінії тільки до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, то судом І інстанції правильно відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залуче до участі у справі в якості третьої особи ТОВ „Агро-Прогрес".

Частиною 2ст. 543 ЦК України визначено, що солідарні боржні залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконали повному обсязі. А тому включення ВАТ „Державний ощадний банк Украї: до реєстру кредиторів у справі про банкрутство поручителя ТОВ „Аг Прогрес" не є підставою для скасування оскарженого рішення та закри провадження у справі.

Крім цього, апелянт не навів жодних підстав, передбачених ст. ! ЦПК України, для закриття провадження у справі.

За: таких обставин колегія суддів вважає, що висновки с> ґрунтуються на досліджених судом доказах, нормах матеріального процесуального права. Підстав для скасування рішення суду колегія суд не вбачає, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209,218,307,308 ЦПК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На неї мо бути подана касаційна скарга безпосередньо до касаційної інстанції протяг 20 днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді