Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-5857 2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року м.Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Нікопольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за ним права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2.

В обфунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

27.03.1997 року померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами № 1 по провул.Прямому в м.Нікополі, що складається з житлового будинку літ. „О, сараю літ. „Г, літнього душу літ. „К, вбиральні літ. „Л, гаражу літ. „Н, споруджень № 1-5. Після смерті матері його батько ОСОБА_3 фактично вступив у володіння та управління домоволодінням, відповідно до ст.549 ЦК УРСР, який діяв на той час, хоча нотаріально своє право на спадщину не оформляв через тривалу хворобу. 01.07.2000 року його батько теж помер. Він є єдиним спадкоємцем на згадане домоволодіння за законом, оскільки інших дітей його батьки не мали. Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому відмовили у звязку з тим, що житловий будинок з надвірними будівлями по провул.Прямому, 1 не був зданий в експлуатацію, а також є самочинні споруди. Він звернувся до НФ ДП ДДПІ „Дніпроцивільпроект, де отримав технічний висновок про відповідність вимогам державних будівельних норм та можливість прийняти в експлуатацію житлового будинку з надвірними спорудами № 1 по провул.Прямому в м.Нікополі. Через ці обставини звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Справа слухалась в його відсутність, відповідно до ст.169 ЦПК України.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Частиною 2 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до статті 376 ЦК України, суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, якщо це не порушує права інших осіб.

Статтею 392 ЦК України встановлено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням прав власності, пов'язаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні, 27.03.1997 року померла мати позивача ОСОБА_2 (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами № 1 по провул.Прямому в м.Нікополі, що складається з житлового будинку літ. „О, сараю літ. „Г, літнього душу літ. „К, вбиральні літ. „Л, гаражу літ. „Н, споруджень № 1-5 (а.с.7-17, 35-42). Після смерті матері батько позивача ОСОБА_3 фактично вступив у володіння та

управління домоволодінням, відповідно до ст.549 ЦК У PCP, який діяв на той час, хоча нотаріально своє право на спадщину не оформляв через тривалу хворобу. 01.07.2000 року батько позивача теж помер (а.с.6). Позивач є єдиним спадкоємцем на згадане домоволодіння за законом, оскільки інших дітей його батьки не мали (а.с.45-54, 58-60). Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому відмовили у звязку з тим, що житловий будинок з надвірними будівлями по провул.Прямому, 1 не був зданий в експлуатацію, а також є самочинні споруди (а.с.43-44). Позивач звернувся до НФ ДП ДДПІ „Дніпроцивільпроект, де отримав технічний висновок про відповідність вимогам державних будівельних норм та можливість прийняти в експлуатацію житлового будинку з надвірними спорудами № 1 по провул.Прямому в м.Нікополі (а.с. 18-32).

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі і визнати за позивачем право власності на спадщину після смерті його батьків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.1216-1218, 1220-123, 1265, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.3-10, 30, 60,209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами № 1 по провул.Прямому м.Нікополя Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 27.03.1997 року, та батька ОСОБА_3, померлого 01.07.2000 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя: