РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 травня 2010 року Іллічіський районний суд м. Маріуполя у складі судді Іванченко А.М., при секретарі Корольовій Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу , -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2010 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, де зазначив. Що в листопаді 2008 року між ним та відповідачем була досягнута угода про надання йому позики в сумі 10125 гр. 11 листопада 2008 року він передав відповідачу 10125 гр., про що останній написав розписку, де зобов'язувався повернути гроші до 25 листопада 2008 року . Повертати гроші у строк відмовився. По теперешній час відповідачем не повернуто жодної копійки з суми боргу. Просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 10125 гр.. Оскільки відповідач порушив грошове зобов'язання, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 інфляційні нарахування в розмірі 1154 гр. 25 коп. та 3% річних в розмірі 283 гр. 94 коп., та пеню в розмірі 6945 грн. 75 коп., а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.11.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, згідно з яким позивач запозичив ОСОБА_2 10125 грн., та останній зобов'язався повернути їх до 25.11.2008 року. Свої зобов'язання відповідач не виконав в повному обсязі, оскільки фактично не повернув ні копійки. Факт укладення договору позики підтверджується розпискою (а.с.7)

Згідно з ч.1 ст.1046 ЦПК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2ст. 1047 ЦПК України в підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики. Свої зобов'язання по поверненню грошей відповідач не виконав в повному обсязі , тому позов про стягнення боргу за договором позики в розмірі 10125 гр. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, підлягають задоволенню.

Згідно розрахунку, наданому позивачем та перевіреному судом, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню нарахування з урахування індексу інфляції у розмірі 1154 гр. 25 коп. та 3% річних за весь час прострочення в розмірі 283 гр. 94 коп., та пеня в розмірі 6945 грн. 75 коп..

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать, в тому числі, витрати на інформаційно-технічне забезпечення, в також на правову допомогу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається, позивачем було понесені витрати з ІТЗ в розмірі 120 гр., та був сплачений судовий збір в розмірі 185 гр. 00 коп., що підтверджується наданими квитанціями ( а.с.2 - 3). Оскільки судовий збір сплачується у розмірі 1% від ціни позову, судом задоволено позов у сумі 18508 гр. 94 коп., то стягненню підлягає сума в розмірі 185 гр. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 57. 60, 79. 88. 209, 212- 215, ЦПК України, ст. 625, 1046, 1047 ЦК України.

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 10125 гривень, індекс інфляції за час прострочки у розмірі 1154 гр. 25 коп., 3% річних у розмірі 283 гр. 94 коп., пеню в розмірі 6945 гр. 75 коп., судовий збір у розмірі 185 гр. 00 коп.. витрати з інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 120 гр., а всього 18813 гр. 94 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення подається до суду, що виніс рішення у десятиденний строк з дня отримання його копії .

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя. Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подано потягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга повинна бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви по апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання такої заяви.

Суддя: