Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа №2-1284/2010
УХВАЛА

27 травня 2010 року Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Старжинська О.Є.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про захист прав споживача шляхом зобов'язання заповнити державний акт на право власності на земельну ділянку, передати його на підпис начальнику відділу Держкомзему у м. Вознесенськ, міському голові м. Вознесенськ та видати Державний акт на право власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

16.03.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про захист прав споживача шляхом зобов'язання заповнити державний акт на право власності на земельну ділянку, передати його на підпис начальнику відділу Держкомзему у м. Вознесенськ, міському голові м. Вознесенськ та видати Державний акт на право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що згідно рішення Вознесенського міського суду від 22.04.2004 року у йому власність була передана земельна ділянку площею 517,3 кв.м. для обслуговування житлового будинку № 201 по вул. Жовтневої революції в м. Вознесенськ і рішеннями Вознесенської міської ради від 23.07.2004 року № 9 та від 21.04.2006 року йому надано дозвіл на складання технічної документації з землеустрою по розробці та видачі Державного акту на право власності на вказану земельну ділянку площею відповідно 0,0776 га та 0,05173 га вказаного цільового призначення. У відповідності до укладеного 05.12.2005 року договору між ним та КП «Земельно-кадастрове бюро м. Вознесенська» виготовило вказану технічну документацію по землеустрою.

Посилаючись на те, що Миколаївська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» не вчинила дій, що входить до її повноважень: не заповнила Державний акт на право власності на земельну ділянку, внаслідок чого цей Державний акт не був переданий на підпис вказаним посадовим особам та не виданий йому, позивач просив позов задовольнити.

Згідно ст. 122 ч.2 п.1 ІЩК України суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1088 «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру» адміністратором бази даних державного реєстру земель є державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» (далі - Центр ДЗК), яке до створення єдиної системи органів реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснює державну реєстрацію земельних ділянок та прав на них згідно з чинним на сьогодні Тимчасовим порядком ведення державного реєстру. Також, згідно з Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку... затвердженої наказом Держкомітету України по земельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 року на Центр ДЗК та його структурні підрозділи покладені повноваження по заповненню Державних актів на право власності на земельну ділянку. Згідно з Законом України від 11.02.2010 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (п. З Прикінцеві та перехідні положення) до 01.01.2012 року державна реєстрація права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), права забудови земельної ділянки ( суперфіцій ), проводиться територіальними органами земельних ресурсів. Підпунктом 2 пункту «Б» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року встановлено, що до делегованих повноважень виконавчих органів міських рад в сфері реіулювання земельних відносин належить реєстрація суб'єктів права власності на землю, реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі, видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею. Слід зазначити, що до вказаних

повноважень не належать повноваження з ведення державного земельного кадастру, в тому числі державної реєстрації земельних ділянок.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Земельного кодексу України закони та інші нормативно-правові акти прийняті до набрання чинності цим Кодексом (01.01.2002 року), діють у частині, що не суперечить цьому кодексу.

З урахуванням викладеного, відповідач є суб'єктом владних повноважень - інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства.

У відповідності до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 року № 2) спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних відносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини 1 статті 17 КАС України віднесено до компетенції адміністративних судів.

Твердження позивача про те, що зазначений спір є цивільно-правовим спором по захисту прав споживачів є необгрунтованим з огляду на наступне. Законом України «Про захист прав споживачів», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» (п. 2) визначено, що до відносин, які регулюються Законом, належать ті, що виникають з договорів укладених для задоволення власних побутових потреб громадян. Вимоги про зобов'язання вчинити дію - заповнити Державний акт про право власності на земельну ділянку, в тому числі на виконання укладеного договору (договір не укладався з відповідачем, його структурним підрозділом, а лише з КП «Земельно-кадастрове бюро м. Вознесенська») - не має цивільно-правового характеру з метою задоволення власних побутових потреб позивача. У разі укладення можливих договорів з відповідачем, вони носитимуть характер адміністративного договору (ст. 17 ч. 1 п. З КАС України), який поєднує в собі одночасно і формально-юридичну рівність контрагентів, і прерогативне повноваження державно-владного учасника, що реалізовує публічні завдання та функції і по предмету ведення ці адміністративні договори стосуються надання послуг приватним особам і як засіб правового регулювання допомагає владному суб'єкту здійснювати свої функції з метою реалізувати загальнодержавні інтереси і при цьому забезпечити захист та реалізацію приватних інтересів.

Керуючись ст. 122 ч.2 п.1 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у цивільній справі за позовом до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про захист прав споживача шляхом зобов'язання заповнити державний акт на право власності на земельну ділянку, передати його на підпис начальнику відділу Держкомзему у м. Вознесенськ, міському голові м. Вознесенськ та видати Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд протягом 5 днів шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження та шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Старжинська О.Є.