Справа № 2-583 /2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2010 року смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Іванчука В.І.

при секретарі Антиповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2008 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя та просив визнати за позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 в рівних частинах по 1/2 частині за кожним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та присадибну земельну ділянку, площею 0,08 га, що розташовані по вул. Кузнецькій, 17 в с. Світле Комінтернівського району Одеської області. (а.с. 1-3)

15 січня 2009 року позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та просив суд розподілити майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, та визнати за ним, ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 в рівних частинах по 1/2 за кожним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Кузнецькій, 17 в с. Світле Комінтернівського району Одеської області. (а.с. 52-54)

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 послався на те, що з 06 квітня 1976 року по 16 серпня 2002 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.

За період спільного проживання у восьмидесятих роках вони розпочати та за допомогою рідних побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в с. Світле по вул. Кузнецькій, 17 Комінтернівського району Одеської області.

Після розлучення він також іноді приїжджав до ОСОБА_2 та допомагав по господарству, побував гараж та прибудову до житлового будинку.

Оскільки спірне нерухоме майно побудоване в період шлюбу за спільні кошти він просить суд розділити вищевказаний обєкт нерухомого майна та визнати за ним право власності на 1/2 частину спірного майна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали уточнені позовні вимоги пославшись на обставини викладені в позовній заяві та додатково зазначили, що про порушення його права власності ОСОБА_1 дізнався лише в 2008 році, тому вони вважають що передбачений законом строк для звернення до суду з даним позовом позивачем не пропущено.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні послалися на те, що спірний будинок у 1978 році будував батько відповідачки ОСОБА_5

У 1996 році в будинку відповідачки ОСОБА_6 прописався її чоловік ОСОБА_1, який з 1998 року в спірному будинку не проживає.

Після того як ОСОБА_1 покинув родину у 1998 року відповідачка ОСОБА_2 разом з дітьми добудовувала спірний будинок та господарські будівлі та споруди.

Крім того, відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 зауважили, що позивач ОСОБА_1 пропустив трирічний строк позовної давності для звернення до суду з позовом про розподіл майна подружжя, оскільки шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано у 2002 році, за таких обставин вони вважають що в задоволені заявлених ОСОБА_1 вимог належить відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачки та їх представників, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені вимоги належать частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з 06 квітня 1976 року ОСОБА_7 та ОСОБА_2 перебували з зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 липня 2002 року по цивільній справі № 2-1085/02 про розірвання шлюбу, (а.с. 147-150)

Відповідно до вимог ст. 44 КпШС УРСР (які діяли на час ухвалення вищевказаного рішення суду) - шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І - ЖД № 134322 виданого ОСОБА_2, 15 серпня 2003 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області - 16 серпня 2002 року, в Книзі реєстрації розірвань шлюбів, актовий запис № 145 зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.с. 9)

Таким чином, незважаючи на ухвалене судом рішення про розірвання шлюбу в 2002 року у встановленому ст. 44 КпШС порядку, розлучення було зареєстровано в органах РАЦСу, 12 серпня 2003 року тому при розгляді даної справи слід керуватись нормами КпШС, ЦК України в редакції 1960 року та іншими нормами діючими на момент виникнення правовідносин.

Відповідно до розяснень, викладених в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» суду, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. При цьому належить виходити з того, що відповідно до статей 22, 25, 27-1 КпШС спільного сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об'єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу).

Згідно до копії свідоцтва № 123 про право приватної власності на житловий будинок від 30 червня 1986 року виданого виконавчим комітетом Комінтернівської районної Ради народних депутатів, а також архівного витягу з рішення виконкому Комінтернівської районної Ради народних депутатів № 110 від 22 травня 1986 року, за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок № 17 по вул. Кузнецькій в с. Світле Комінтернівського району Одеської області, загальною площею 65, 3 кв. м. (а.с. 18, 90)

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 04 жовтня 1991 року (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

З копії технічного паспорта виготовленого Комунальним підприємством «Комінтернівське районне бюро технічної» станом на 01 квітня 2010 року, вбачається що прибудови під літ. «А1» «А2», підвал - літ. «Пд (А1)», гараж - літ. «Б», літня кухня - літ. «В», комора - літ. «В», душ - літ. «Д», вбиральня - літ. «Е» - являється самочинно збудованими, тобто не прийняти в експлуатацію, а тому розподілу не підлягають.

Доводи відповідачки ОСОБА_2, про те, що спірний житловий будинок будував її батько ОСОБА_5, повністю спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_8, допитаного в судовому засіданні 06 липня 2009 року, який пояснив, що саме позивач з його допомогою та частково на його кошти будував спірний будинок для проживання родини ОСОБА_8.

З викладеними свідком ОСОБА_8 обставинами погодилась і відповідачка ОСОБА_2, тим самим визнавши що спірний будинок є спільною сумісною власністю подружжя.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили, що позивач і відповідачка з 1976 року перебували у шлюбі, в 80 роках спільно будували спірний будинок, у будівництві молодим допомагав дядько позивача - ОСОБА_8 та вони особисто, крім того, ОСОБА_1 безпосередньо приймав участь у будівництві. Будинок будували для спільного проживання, тому після його збудови разом перейшли в нього жити.

Надані відповідачкою ксерокопії документів на придбання будівельних матеріалів на ім'я ОСОБА_5 не приймаються судом до уваги, оскільки вони не свідчать про те, що будівельні матеріали були виписані саме на будівництво спірного будинку.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, спірний будинок будувався на земельній ділянці, відведеній для цієї мети відповідачці, а в 1986 році був зданий та прийнятий в експлуатацію у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, та враховуючи, що за життя батько відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 не ставив питання про визнання за ним права власності на частку будинку та не вимагав відшкодування затрат на його будівництво, у нього не виникло право власності на спірний будинок або його частку, а тому у відповідачки не виникло право на успадкування частки цього будинку, у зв'язку з чим доводи відповідачки, що вона є єдиною спадкоємицею та зазначені вище докази на придбання будівельних матеріалів ОСОБА_5 не приймаються судом до уваги.

Доводи відповідачки та її представника щодо відмови ОСОБА_1 у задоволені заявлених ним вимог у звязку з пропуском строку позовної давності, суд не приймає до уваги оскільки, відповідно до ч. З ст. 29 Кодекс про шлюб та сім'ю України для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності.

В той же час трирічний строк позовної давності для вимог про поділ майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється з дати коли один із співвласників дізнався або міг дізнатись про порушення його права власності.

Суд вважає доводи ОСОБА_1 про дату з якої йому стало відомо про порушення його права власності обґрунтованими, з чого слідує що позивачем строк позовної давності не порушено.

Згідно вимог ст. 22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст.ст. 16, 17 Закону України «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім'ю України. Майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Суд вважає що в судовому засіданні встановлений факт будівництва подружжям ОСОБА_1 спірного майна, та знаходить за доцільне частково задовольнити заявлені позивачем позовні вимоги, розділивши і визнавши за ним право власності на 1/2 частину зданого та прийнятого в експлуатацію у встановленому законом порядку житлового будинку № 17 по вул. Кузнецькій в с. Світле Комінтернівського району Одеської області.

На підставі викладеного ст. ст. 86 ЦК України (редакції 1963 року), ст. 22. 29. 44 КпШС УРСР та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 та 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя - ЗАДОВОЛЬНИТИ ЧАСТКОВО.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку № 17 , вул. Кузнецькій. 17 в с. Світле Комінтернівського району Одеської області, без виділення його в натурі.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, у частині розподілу господарських будівель та споруд, розташованих по вул. Кузнецькій, 17 в с. Світле Комінтернівського району Одеської області - ВІДМОВИТИ ПОВНІСТЮ.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:

і