ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1987/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"01" липня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого-судді -Грищенко Н.М.

при секретарі - Желдак О.В.

за участі позивачки - ОСОБА_2В

.відповідача -ОСОБА_3М

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 16 червня 2010 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по даній справі вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 05 червня 1993 року.

Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області за актовим записом №11.

Від шлюбу з відповідачем має одну малолітню дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якоф відповідач вказаний як батько дитини.

Шлюбні відносини позивачка з відповідачем припинила з 2008 року, з тієї причини, що відповідач зраджує їй.

В даний час позивачка та відповідач мешкають за однією адресою. Позивачка остаточно припинила з відповідачем сімейні відносини, і не бажає більше з ним разом жити та миритися, бо вважає, що їхні шлюбні відносини відновленню не підлягають, а тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Все це змушує її звернутися з позовом до суду.

Майнового спору щодо розділу майна в них немає, бо ділити їм нічого, дитина мешкає з позивачкою.

На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, витрати, повязанні з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦСу, покласти на відповідача, як винного у розпаді сім'ї .

У судовому засіданні позивачка доводи своєї позовної заяви підтримала, підтвердила фактичні обставини справи, і просила суд задовольнити позов.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог позивачки не заперечував, підтвердив той факт, що він перебуває у шлюбі з позивачкою, від якого має одну малолітню дитину - доньку, яка на даний час мешкає з позивачкою. Шлюб з позивачкою в нього є першим. Шлюбні відносини з позивачкою остаточно припинив у 2008 року з тієї причини, що він втратив почуття. Він погоджується з думкою позивачки, що їхня сім»я розпалася остаточно, а тому не заперечує проти розірвання шлюбу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання позову

відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення, позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 05 червня 1993 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (прізвище у шлюбі Іщенко) був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Веселівської сільської

ради Криворізького району Дніпропетровської області за актовим записом № 11, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії IV-КИ № 440601 від 05.06.1993 року (а.с. 5).

Від спільного життя з відповідачем, позивачка має малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач у свідоцтві про народження дитини серії V-КИ № 354216 від 25/11/1993 року, актовий запис № 19, записаний батьком (а.с. 8).

Шлюбні відносини сторони припинили з квітня 2008 року, з тієї причини, що відповідач зловживає спиртними напоями, у нетверезому стані поводиться викликаюче, ображає позивачку в присутності дитини, може застосувати відносно неї фізичне насильство, своїми діями він викликає розпач у дитини, тим самим травмуючи її психіку.

Сторони вважають, що відновити шлюбні відносини неможливо.

Суперечки про розподіл майна в сторін немає.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин суд вважає, що подальше існування сімї позивачки та відповідача неможливе та недоцільне та шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягає розірванню.

Витрати за вчинення реєстрації розірвання шлюбу на користь держави суд стягує з відповідача, як винного у розпаді сім'ї.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 104 ч.І, 105 ч.2, ПО ч.І, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 130, 209, 212, 214-215 Цивільно-процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 червня 1993 року виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області за актовим записом № 11, від якого є одна малолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, - розірвати.

При видачі в органах РАЦС свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_3 на користь держави держмито в сумі 17 (сімнадцять) гривень, звільнивши від сплати державного мита ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рога шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги у тому ж порядку, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н. М. Грищенко