РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року Щорський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді - Валевача М.М.

при секретарі - Зорко М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1 відповідачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Щорс цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошей, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошей з наступних підстав.

18 березня 2009 року відповідачка отримала у нього позику в сумі 20000 грн., яку зобовязалась повертати щомісячно протягом 1,5 року, що підтверджується розпискою. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконує і повернула йому тільки 5000 грн., що підтверджується відомістю обліку повернення грошей і сума боргу відповідачки перед ним становить 15000 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що 18.03.2009 року відповідачка написала розписку в тому, що вона зобовязується повернути 20000 тис. грн.. позивачу, дана розписка була написана в присутності свідків. Факт передачі грошей підтверджує те, що відповідачка виплатила 5000 грн. за даною розпискою. Просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача 15000 грн. за розпискою.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав та пояснив, що 18.03.2009 року його довірительниця грошей від позивача не отримувала, а розписка була написана під тиском за гроші які позивач начебто вкладав у ремонт будинку.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що вона грошей у відповідача не брала, він деякий час жив з її дочкою. Після того як позивач розійшовся з дочкою, почав вимагати гроші, які він вкладав в ремонт будинку та ремонт надвірних будівель, вимагав продати будинок, погрожував життю її дочки та підпалом. Прийшовши до неї змусив написати розписку, вона написала розписку та виплатила за даною розпискою 5000 грн. в зв'язку з тим, що вона боялась позивача та його погроз.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що вона проживала з позивачем, який допомогав їй грошима, але який забирав всю її заробітну плату. Через деякий час у нього почалися сварки з її дітьми і вона його вигнала, після чого він почав вимагати гроші, які він на протязі проживання з нею витрачав, які він вкладав в ремонт будинку та ремонт надвірних будівель погрожував їй та її матері, вимагав у матері гроші за те щоб вона заплатила за неї. Одного дня прийшовши до матері вона побачила, що мати пише розписку, а ОСОБА_4 стоїть над нею та диктує, ніяких грошей при цьому ОСОБА_4 матері не передавав. Вона підписала дану розписку як свідок, текст розписки ОСОБА_4 прочитати не дав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що 18.03.2009 року коли вона прийшла до ОСОБА_2 то в її домі був скандал. Відповідачка сиділа писала розписку, а ОСОБА_4 стояв над нею диктував, грошей при цьому ОСОБА_4 не передавав. Після того як розписка була написана позивач змусив ОСОБА_6 та її підписати дану розписку.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до наступного.

18.03.2009 року відповідачкою ОСОБА_2 була написана розписка про те що вона зобовязується в строк півтора року щомісячно сплачувати борг в сумі 20000 грн. ОСОБА_4

В забезпечення виконання розписки ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_4 5000 грн.

Відповідачка заперечує факт позичання нею грошей у позивача і стверджує, що розписка була написана нею під систематичним тиском і вона злякавшись погроз позивача і написала розписку і виплатила за нею 5000 грн., хоча грошей від позивача не отримувала, а розписка була написана за вимогою позивача за вкладення ним грошей в ремонт будинку.

Відповідно до показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 даних в засіданні передачі грошей в сумі 20000 грн. за даною розпискою не відбулось.

Факт не передачі грошей за розпискою підтверджує вимога позивача про повернення йому вкладених в будинок коштів на власноруч зроблених ним письмових розрахунках.

Статтями 1046, 1047, 1049 ЦК України визначено:

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей.

Форма договору - письмова, якщо сума позики не менше як у десять рази встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти не були одержані ним від позикодавця або одержані у меншій кількості ніж встановлено договором.

Враховуючи вище викладені обставини, суд вважає, що в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2. про стягнення грошей слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11,60, 212, 213-215 ЦПК України,

суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошей відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів : проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу, протягом де»: дня отримання копії цього рішення.

ОСОБА_7 ОСОБА_6