Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

08 лютого 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Старовойта Г.С., Омельчука М.І.

при секретарі Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцького районного центру зайнятості про поновлення на обліку, стягнення матеріальної допомоги по безробіттю та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Овруцького районного суду від 16 грудня 2009 року,

встановила:

В квітні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з Овруцького районного центру зайнятості на його користь матеріальну допомогу по безробіттю за період з 01 липня по 26 листопада 2008 року в сумі 2057 грн., а також матеріальну допомогу з 01 липня 2008 року до дня ухвалення рішення. Також просив зобовязати відповідача внести зміни до трудової книжки. Під час розгляду справи доповнював вимоги і остаточно просив (а.с.51,52) поновити його на обліку в Овруцькому районному центрі зайнятості в період з 01.05.2008 року по 26.11.2008 року та з 01.04.2009 року по 02.08.2009 року, про що зробити запис в трудовій книжці; стягнути з відповідача на його користь допомогу по безробіттю в сумі 3479грн.26 коп.; стягнути з відповідача на його користь 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 02 травня 2008 року він став на облік в Овруцькому районному центрі зайнятості як безробітний. У вересні 2008 року після проходження навчання як підприємця-початківця Овруцька райдержадміністрація відмовила йому в реєстрації, оскільки він вже зареєстрований як приватний підприємець. Вважає, що відповідач незаконно зняв його з обліку і припинив виплату матеріальної допомоги, ніякої діяльності в якості приватного підприємця він не здійснював.

Рішенням Овруцького районного суду від 16 грудня 2009 року в позові відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права. Зазначає, що він не продовжував реєстрацію як фізична особа-підприємець, не перебуває на обліку в податковій інспекції, державний реєстратор повинен був зняти його з реєстрації за неподання звітів за 2005-2008 роки.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 02.05.2008 року по 30.09.2008 року перебував на обліку в Овруцькому районному центрі зайнятості як безробітний та отримував допомогу по безробіттю. В заяві ОСОБА_1 до центру зайнятості від 05.05.2008 року вказано, що він не зареєстрований як субот підприємницької діяльності. Наказом від 30.09.2008 року виплата допомоги по безробіттю припинена на підставі пп.8 п.1 ст.31 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. В період з 28.11.2008 року по 31.03.2009 року позивач працював в Овруцькому БВОУЖКГ.

Відповідно до п.б ч.3 ст.1 Закону України „Про зайнятість населення до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців.

З 14.10.1999 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Овруцькій районній державній адміністрації як субєкт підприємницької діяльності (а.с.8), про що зроблено запис в журналі обліку реєстраційних справ субєктів підприємницької діяльності-фізичних осіб за номером 04053401 ф 0010173. Такий порядок реєстрації був передбачений п.10 Положення про державну реєстрацію субєктів підприємницької діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №740 від 25 травня 1998 року. В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив факт його реєстрації в якості приватного підприємця в 1999 році.

Позивач не реалізував надане йому п.33 Положення право подати заяву про скасування державної реєстрації.

Підстави припинення державної реєстрації підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця визначені у ч.1 ст.46 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який є чинним з 01 липня 2004 року. Підставою, яка залежить від волевиявлення фізичної особи-підприємця є прийняття ним рішення про припинення підприємницької діяльності. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності (ч.3 ст.46 Закону). У даному Законі не передбачений обовязок державного реєстратора звертатись до суду з приводу припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності.

Прикінцевими положеннями до Закону передбачено, що нормативно-правові акти, прийняті до набрання ним чинності діють у частині, що не суперечать цьому закону. Отже, втрата чинності Положенням і набуття чинності Законом не створюють такого правового наслідку, як припинення раніше зареєстрованих субєктів підприємницької діяльності. Неотримання позивачем свідоцтва про державну реєстрацію в порядку, визначеному прикінцевими положеннями до Закону, не впливає на його статус субєкта підприємницької діяльності.

Таким чином, станом на 02 травня 2008 року ОСОБА_1 був зайнятою особою і не мав права на компенсації і гарантії, встановлені для безробітних. Тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про безпідставність позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Рішення ухвалено із дотриманням норма матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Залишити без змін рішення Овруцького районного суду від 16 грудня 2009 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: