Біляївський районний суд Одеської області
Справа № 2-618
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2010 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Коваленко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» про внесення змін до кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулася до суду з уточненим позовом і просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 014/0022/74/53485 від 17.05.2006 року у розмірі 334079,88 грн., залишок боргу стягнути з ОСОБА_2, а також стягнути з відповідачів солідарно судові витрати 1820,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 17 травня 2006 року між ПАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «ОСОБА_1 банк Аваль» і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/0022/74/53485, відповідно до умов якого йому був виданий кредит в сумі 40000,00 доларів США на строк 240 місяців з строком погашення до 17 травня 2026 року зі сплатою 12,00 % річних з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно, згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом щомісячними фіксованими платежами. На забезпечення виконання зобовязань 17 травня 2006 року між ПАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «ОСОБА_1 банк Аваль» і ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки від 28.07.2006 року, відповідно до якого у заставу позивачу надана квартира АДРЕСА_1. Вказуючи на те, що відповідачі не виконують свої зобовязання за кредитним договором, представник позивача звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору.

ОСОБА_2 у також звернувся до суду з позовом і просить внести зміни в кредитний договір № 014/0022/74/53485 від 17.05.2006 року наступні зміни. Підпункт 3 п.1 «1.Предмет іпотеки» укласти в такій редакції: «Погашення кредиту на період 24 місяців з дня вступу в законну силу рішення суду здійснюється наступним чином: щомісячно на протязі 24 місяців рівними платежами в сумі 200 доларів США. Після закінчення терміна у 24 місяці платежі здійснюються згідно додаткус до кредитного договору № 014/0022/74/53485 від 17.05.2006 року у сумі 440,43 дол. США до 24.05.2024 року, починаючи з червня 2024 року щомісячні платежі збільшуються на суму, яка накопичилась за 24 місяця рівними частками до кінця строку кредитного договору». Доповнити п.п. 3.3, 3.4, 3.6, 3.7, 3.8 п.3 « Удови надання та забезпечення кредиту», другий абзац п.п. 5,1, п.п.5.5 та 5.6 пункту 5 «Позичальник зобов»язується», п.п. 61, 6.2, 6.4, 6.5, 6.6 пункту «Кредитор має право», п.9 «Відповідальність сторін» приписом: « Дія призупиняється на період 24 місяців з дня вступу в законну силу рішення суду». Внести в додаткову угоду від 22.01.2009 р. до кредитного договору № 014/0022/74/53485 від 17.05.2006 року наступні зміни: доповнити п.2 приписом: «Дія призупиняється на період 24 місяців з дня вступу в законну силу рішення суду».

Свої вимоги мотивує тим, що 17 травня 2006 року був укладений вищезазначений кредитний договір. До кінця 2008 року він сплачував кредит, але у зв»язку зі світовою фінансовою кризою та ростом курсу долара США до гривні збанкрутився та призупинив приватну справу. З лютого 2009 року він не виконує графік погашення відсотків по кредиту. У березні 2010 року він сплатив 3500 доларів США та повністю погасив прострочені відсотки по кредитному договору, 08.07.2010 року сплатив 200 доларів. Він, починаючи з 2009 року, на підставі п. 7 кредитного договору, неодноразово звертався до відповідача з клопотання у зв»язку з виникненням тимчасових фінансових проблем по незалежним від нього обставинам,провести реструктуризацію по кредитному договору на підставі п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з метою подолання негативних наслідків фінансової кризи» від 23 червня 2009 року, але позитивної відповіді він не отримав. У зв»язку з викладеним він звернувся з позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні на позові наполягала і пояснила, що відповідачі свої зобовязання за кредитним договором не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість на суму позову. Позов ОСОБА_2 не визнала і пояснила, що він до банку з письмовою заявою про реструктуризацію погашення заборгованості не звертався, крім того, надати реструктуризацію це право банку, а не його обов»язок.

Представник відповідачів у судовому засіданні первісний позов не визнав, на позові ОСОБА_2 наполягав і пояснив, що на теперішній час заборгованості по відсоткам немає, у зв»язку з чим вважає, що відсутні підстави для відмови у ВАТ «ОСОБА_1 Аваль».

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що первісна позовна заява підлягає задоволенню, а позовна заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 17.05.2006 року між ПАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «ОСОБА_1 банк Аваль» і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/0022/74/53485, відповідно до умов якого йому був виданий кредит у розмірі 40000,00 доларів США зі сплатою 12,00 % річних (а.с.19-22), з погашенням кредиту та відсотків щомісячно згідно графіку щомісячними фіксованими платежами до 17 травня 2026 року.

В забезпечення виконання зобовязань 17 травня 2006 року між банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 424, відповідно до умов якого ОСОБА_3 є майновим поручителем ОСОБА_2, предметом іпотеки є квартира №23 у будинку під №2 в с. В.Дальник по вул. Б.Хмельницького Біляївського району Одеської області, що належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування (а.с. 35-40).

Пунктом 6.5 кредитного договору передбачено право банку у разі невиконання позичальником умов договору кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов договору.

Однак у встановлений кредитним договором термін відповідачі свої зобовязання не виконали не погасили кредит, відсотки та пеню за кредитом не сплатили, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості у сумі 334079,88 грн., в тому числі: 296324,58 грн. заборгованість за кредитом, 27183,94 грн. заборгованість по відсоткам; 10571,36 грн. пеня за прострочення відсотків по кредиту, що підтверджується розрахунком по кредитному договору № 014/0022/74/53485 від 17 травня 2006 року (а.с. 8-15).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання в межах вартості предмету іпотеки.

Згідно із п.п. 3.1.4, 3.1.5 договору іпотеки, укладеного між сторонами (а.с.35-41) у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки.

Виходячи з вищезазначеного, ОСОБА_3, як майновий поручитель повинна нести відповідальність перед боржником у разі невиконання боржником своїх кредитних зобовязань в межах суми, вирученої від реалізації предмета іпотеки.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання, та підлягають судовому захисту.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 652 ЦК України у разі зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов»язання.

Такої згоди між сторонами не було. ОСОБА_2 не надав суду доказів того, що він звертався до банку з пропозицією змінити умови кредитного договору.

Між тим, ст. 654 ЦК України передбачено, що зміни договору здійснюються в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом.

В п.п. 10.2 вказаного кредитного договору визначено, що зміни в договорі оформлюються додатковими угодами, які стають невід»ємною частиною договору.

Згідно ч.2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, договір може бути в разі істотних змін обставин за рішенням суду.

Між тим, ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні позивач і його представник не навели обґрунтування виняткової ситуації, що склалася у позивача, яка могла бути підставою для зміни умов договору. Посилання ОСОБА_2 на те, що він втратив роботу, отримує мінімальну заробітну плату, суд до уваги не приймає, оскільки він не надав доказів того, що на момент отримання кредиту він працював, який отримував дохід, і яким чином змінилося його матеріальне становище у теперішній час.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що ОСОБА_2 з письмовою заявою про внесення змін до кредитного договору до банку не звертався, а доказів про звернення до банку не надав, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 536, 546, 549, 572, 574, 576, 589, 590, 611, 652, 654, 1048, 1050,1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про іпотеку», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 та в розмірі заставленого майна з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» (65000, м. Одеса вул. Садова, 10 МФО 328351, Код р/р 2909949) заборгованість за кредитним договором № 014/022/74/53485 від 17.05.2006 року у розмірі 334079,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_1 банк Аваль» судовий збір 1700 грн. та 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення .

Позовну заяву ОСОБА_2 до ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» про внесення змін до кредитного договору залишити без задоволення.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_6