Справа № 2 618/ 10 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2010 р. Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі- продажу квартири частково недійсним, визнання покупцем квартири,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2009 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири частково недійсним, визнання його покупцем квартири.

Позивач вказував на те, що 2 березня 1998 р. за договором купівлі-продажу він придбав собі квартиру АДРЕСА_1. Однак в договорі, зареєстрованому біржею нерухомості «Едвайс-консульт», покупцем зазначено його сина відповідача у справі ОСОБА_2 Посилаючись на те, що вказану квартиру він придбав за власні кошти, отримані ним особисто у вигляді страхової суми на підприємстві, проте дружина його сина на сьогоднішній день оспорює своє право на спірну квартиру, просив суд визнати договір купівлі-продажу спірної квартири недійсним в частині покупця, визнати його покупцем за цим договором.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, просив про його задоволення. Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, вказуючи на те, що спірна квартира дійсно була придбана його батьком за його власні кошти, але оформлена на нього. Третя особа ОСОБА_4 проти позову заперечувала, вказуючи на те, що спірна квартира була придбана ними як подружжям за спільні кошти їх батьків для їх сімї, де їх сімя постійно і проживала.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, третьої особи, її представника, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 2 березня 1998 р. біржею нерухомості «Едвайс-консульт» було зареєстровано за № 444 договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 продали, а ОСОБА_2 купив квартиру АДРЕСА_2 за 10800 грн.

Після укладення договору в спірну квартиру вселилися, зареєструвалися і постійно проживали в ній ОСОБА_2 з дружиною ОСОБА_4 та дітьми ОСОБА_10 і ОСОБА_11 (довідка про склад сімї на а.с.11).

Спірною квартирою позивач ніколи не користувався і не проживав там, пояснивши в судовому засіданні, що спірну квартиру було придбано для потреб сімї ОСОБА_2

Крім того рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 12.01 2005 р. укладену угоду купівлі-продажу спірної квартири визнано дійсною. Вказане рішення суду позивач не оспорював.

Відповідно до ч.2 ст.58 ЦК УРСР, який діяв на час укладення угоди, удаваною є угода, укладена з метою приховати іншу угоду.

Оскільки судом установлено, що квартиру було придбано для проживання сімї ОСОБА_2, а не для позивача, а твердження позивача про те, що насправді покупцем за договором від 2 березня 1998 р. є він, а не ОСОБА_2, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є недоведеним, а відтак задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання покупцем квартири відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: Н.А. Спінчевська