Справа № 2-1252/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2010 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шевченко Л. В.,

при секретареві Прохоровій К. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.06.2003 між позивачем і відповідачем укладено шлюб. Проте згодом вони почали віддалятися один від одного і це призвело до того, що в подальшому спільне життя у них не склалося: вони постійно сваряться, не можуть знайти спільної мови. Шлюбні стосунки фактично припинилися з 2008 року і спільного господарства з цього часу не ведуть. У звязку з цим позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем.

У судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити з підстав, наведених у позові.

Відповідач проти позову не заперечувала та зазначила, що вважає подальше збереження сімї неможливим.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.06.2003, що підтверджується свідоцтвом про одруження № 234235, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві 07.06.2003, та про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 496 (а.с. 16).

Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження № 262992, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві 26.06.2004 (а.с. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні відповідач підтвердила, що вони з позивачем не підтримують шлюбних стосунків та вважає, що примирення між ними не можливе. Сторони погодили, що їх дитина буде проживати з матірю, спору між ними щодо поділу спільного майна на сьогоднішній день немає.

Повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112, ч. 2 ст. 114 СК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 496, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 гривень 50 копійок судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_1 при оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито в розмірі 17 гривень на користь держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий