Справа № 2-505/2010 Провадження № без номера провадження
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2010 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Орендовського В.А.,

при секретарі Котляр Я.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Новомир городського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, вказуючи на те, що з 28 серпня 1993 року по 12 травня 1997 року він проживав в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час шлюб між ними розірвано. Від спільного проживання сторони мають: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти сторін проживають разом з позивачем та знаходиться на його повному утриманні. Відповідач не дивлячись на свій обов'язок не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку. В зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю і просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач позов визнала повністю та не заперечувала проти стягнення з неї аліментів на утримання дітей.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 зазначеного Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що 12 травня 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу за актовим записом № 50 від 12.05.1997 року, виданого відділом РАГС Новомиргородської райдержадміністрації Кіровоградської області.

Від спільного проживання сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження за актовим записом № 63 від 22.04.1994 р., виданого відділом РАГС Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області; дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження за актовим записом № 123 від 07.12.1998 р., виданого відділом РАГС Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області; дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження за актовим записом № 124 від 07.12.1998 р., виданого відділом РАГС Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області.

В даний час діти сторін проживають разом з позивачем та знаходиться на його повному утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї за № 3274 від 01.10.2010 року виданої виконкомом Новомиргородської міської ради Кіровоградської області.

Крім вище зазначеного, у судовому засіданні встановлено, що у відповідності до довідки ВДВС Новомиргородського районного управління юстиції за № 187 від 15.11.2010 року виконавчі документи стосовно примусового стягнення аліментів з відповідача у відділі ДВС Новомиргородського районного управління юстиції не перебувають.

За змістом ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач не дивлячись на свій обовязок участі у вихованні дітей в повній мірі не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання в достатній мірі не надає, у звязку з чим з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку у розмірі у якому просить позивач.

Згідно з ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, при цьому він не може бути меншим за розміром, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, тобто меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу ) її матері, батька або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК України ) і виплачується щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього аліментів на інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду і зареєстрована 03 грудня 2010 року.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

У звязку з цим, суд вважає, що аліменти повинні стягуватися з ОСОБА_2 з дня предявлення позову, а саме з 03 грудня 2010 року.

Крім того, відповідно до вимог ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст.ст.81, 88 ЦПК України, судовий збір у розмір 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 180, 181-183, 191 ч. 1 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/3 її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дітьми повноліття, яке наступить ОСОБА_3, 19 березня 2012 року, ОСОБА_4, 01 листопада 2016 року, ОСОБА_5, 01 листопада 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Рішення підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6