Справа № 2-56/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2010 року М.Кіровоград

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючої судді - Бурко Р.В. """

при секретарі - Рудніковій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1

ОСОБА_2 правонаступник - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на 1А частину у спільній квартирі АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5, з виплатою йому відповідної грошової компенсації належної вартості частки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення права на !4 частину у

цивільній квартирі АДРЕСА_2 М.Кіровограда, яка належить ОСОБА_5

ОСОБА_6, з виплатою йому відповідної грошової компенсації належної вартості частки.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло

виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів м. Кіровограда від 31.01.1996р. за

№16029, зареєстрованого Кіровоградським ОБТІ 31.01.1996р. з записом у реєстровій книзі за

№18920/80 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в рівних частках належала однокімнатна квартира №34,

що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Комарова, 42, житловою площею 17,63 кв.м, загальною площею

33,23кв.м. Спірна квартира була набута ними під час шлюбу і має бути сумісною власністю.

Тому частки сторін у цьому майні були рівними. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за

законом від 13.07.07р., яке зареєстровано в реєстрі 2ї Кіровоградської державної нотаріальної контори за №

5-940, спадкова справа №1170, ОСОБА_1 від померлого чоловіка належить додатково: його частини

квартири за свідоцтвом про право власності на житло № 16029 від 31.01.1996р. яку вона успадкувала

як дружина, після смерті чоловіка ОСОБА_7, і стала власником % квартири.

Іншим спадкоємцем 1/2 частини майна померлого чоловіка, тобто 1/4 зазначеної "Квартири, є ОСОБА_4

ОСОБА_6, який свідоцтво про право на спадщину за заповітом досі не отримував.

В зазначеній квартирі позивачка постійно проживала і мала реєстрацію, виконувала обов'язки

по сплаті комунальних послуг, що підтверджується довідкою ЖЕК, а також квитанціями по

розрахункам за комунальні послуги. Відповідач в квартирі не проживає, витрат на її утримання

не несе, забезпечений житлом в іншому місті, про що свідчить довідка з місця проживання адресою м.

Кіровоград, АДРЕСА_3. Провести поділ в натурі цієї квартири на 2 окремі квартири - не

можливо. Відповідно до ст.183 ЦКУ однокімнатна квартира є неподільною річчю, яку не можлива

поділити без втрати її цільового призначення. За наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити в

повному обсязі.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені вимоги посилаючись на обставини

викладенні в позовній заяві, крім того добавив, що попереднього ним внесено вартості цієї частки на

депозитний рахунок суду.

Представник позивача - ОСОБА_8 підтримав заявлені вимоги просить їх задовольнити та пояснив суду, що за вимогами ст.365 ЦКУ право особи на частку у спільному майні може бути припинено за

рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути

виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке

припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд

постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови

. попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідачу, який

не несе тягар утримання своєї частки майна відповідно до вимог ст.322 ЦК України, та з яким

спільне володіння і користування майном не можливе, неодноразово пропонувалося вирішити

питання припинення права на його частку у спільному майні за згодою, з відповідною

матеріальною компенсацією у порядку ст. 358 ЦК України. Але на ці неодноразові пропозиції

відповідач відмовився. Про втрату інтересу до своєї частки майна та належного вирішення

спірного питання, свідчить той факт, що до теперішнього часу відповідач не оформив право

спадщини на належну йому частку і не несе тягар її утримання відповідно до ст.322 ЦКУ. Наявно, що

при відсутності проживання у цій квартирі та забезпеченості житлом в іншому місці, припинення права

НА 1/4 частку у квартирі з відповідною компенсацією не завдасть шкоди інтересам співвласника,

оскільки спільне володіння і користування майном не можливо і річ є не подільною. Такі обставини

змушують ставити питання припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого

співвласника у порядку ст.365 ЦК України.

Відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що відповідно до свідоцтва про право

власності на житло виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів м. Кіровограда від31.01.1996р. за №16029, зареєстрованого Кіровоградським ОБТІ 31.01.1996р. з записом у реєстровій книзі за №18920/80 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в рівних частках належала .однокімнатна квартира №34, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Комарова, 42, житловою площею 17,63 кв.м, загальною площею 33,23кв.м. Квартира була набута ними під час шлюбу і є сумісною власністю. Тому частки сторін у цьому майні були рівними. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.07р., яке зареєстровано в реєстрі 2-ї Кіровоградської державної нотаріальної контори за № 5-940, ОСОБА_1 від померлого чоловіка належить додатково: його частини квартири за свідоцтвом про право власності на житло № 16029 від 31.01.1996р. яку вона успадкувала як дружина, після смерті чоловіка ОСОБА_7, і стала власником 3Л квартири. Він є спадкоємцем 1/2 частини майна померлого чоловіка, тобто 1/4 зазначеної квартири, є який свідоцтво про право на спадщину за заповітом досі не отримував.

В квартирі не проживає, так як позивач не надає можливості. Іншим житлом, як ще стверджує позивач, не забезпечений. За адресою АДРЕСА_4 проживають батьки.

Представник відповідача - ОСОБА_9 також позовні вимоги позивача не визнала просить в задоволенні

позовних вимог відмовити повністю та пояснила суду, що в силу проложать Конституції України та

цивільного законодавства України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються

рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту прав спільної часткової власності. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, незалежно розміру часток співвласників при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Право власності набувається на підставі що не захоронення законом зокрема із правочинів. Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 особисто подав заяву до нотаріальної контори, але не оформив свідоцтво про право на спадщину. Крім того, відповідно до ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з момент державної реєстрації. ОСОБА_4 не зареєстрував спадкове майно у відповідних органах. За навезених підстав задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, представника позивача та представника відповідача. матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло

виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів м. Кіровограда від 31.01.1996р. за

№ 16029, зареєстрованого Кіровоградським ОБТІ 31.01.1996р. з записом у реєстровій книзі за

№18920/80 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в рівних частках належала однокімнатна квартира №34,

що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Комарова, 42, житловою площею 17,63 кв.м, загальною площею

33,23кв.м. Спірна квартира була набута ними під час шлюбу і має бути сумісною власністю.

Тому частки сторін у цьому майні були рівними. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом

від 13.07.07р., яке зареєстровано в реєстрі 2ї Кіровоградської державної нотаріальної контори за № 5-940,

спадкова справа №1170, ОСОБА_1 від померлого чоловіка належить додатково: його частини

квартири за свідоцтвом про право власності на житло № 16029 від 31.01.1996р. яку вона успадкувала

як дружина, після смерті чоловіка ОСОБА_7, і стала власником % квартири.

Іншим спадкоємцем 1/2 частини майна померлого чоловіка, тобто 1/4 зазначеної квартири, є ОСОБА_4

ОСОБА_6, який свідоцтво про право на спадщину за заповітом досі не отримував.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не МОЖЕ бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Крім того відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є

нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які

здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у

спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Статтею 182 ЦК України встановленно, що право власності та інші речові права на нерухомі речі,

обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється

відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права

в порядку, встановленому законом.

При винесенні рішення, суд керується ст. 11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами.

Судові витрати та витрати по цивільній справі відповідно до ст.88 ЦПК України віднести на рахунок позивача ОСОБА_3 по фактично понесеним.

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 правонаступник - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на 1/4 частину у спільній квартирі АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5, з виплатою йому відповідної грошової компенсації належної вартості частки - відмовити. Судові витрати по справі віднести на рахунок позивача по фактично понесеним. Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кіровського Р. В. Бурко

районного суду

м.Кіровограда