Іванківський районний суд Київської області
Справа №2 -1164/2010 рік
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Грищенко Т.М.,

при секретарі Євтушенко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2010 року позивач звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області, в якому, просить: зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та перерахунок щомісячної додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону країни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.05.2008 року та провадити перерахунок пенсії з урахуванням підвищення розміру мінімальної пенсії.

В судове засідання позивач не з'явився, написав заяву , у якій у позові просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області - у судове засідання не заявився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, надіслали письмове заперечення проти позову, яке обґрунтовували тим, що управління діяло відповідно до чинного законодавства, постанов КМ України, просили справу розглянути без участі їх представника, при розгляді врахувати строк позовної давності.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є потерпілим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим 21.07.1994 року. Згідно із довідками МСЕК серії 2-18 АЗ № 206377 від 12.07.1999 року та серії КИО-1 № 100446 від 20.09.1999 року позивача визнано безстроково інвалідом II групи внаслідок професійного захворювання, пов'язаного з роботами по ЛНА на ЧАЕС. Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду в Іванківському районі Київської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка на день подачі позову була значно нижчою, ніж передбачено Законом..

Відповідно до ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.2001 року № 796-Х11 в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності від 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія - становить 75 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ч.З ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, провадиться відповідно до правил та загальних підстав Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 року.

Між тим. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до Закону № 796 були внесені зміни, відповідно до яких з 01.01.2008 року у всіх випадках пенсії для інвалідів ІП. групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а додаткова пенсія становила інвалідам III групи 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Однак 22.05.2,008 року Конституційним Судом України було винесено рішення, яким вищезазначені зміни до Закону № 796 були визнані неконституційними, оскільки відповідно до ст. 22 Конституції України при прийняті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином з 01.0і.2004 року до 01.01.2008 року та з 22.05.2008 року у зв'язку з набранням чинності рішенням Конституційного Суду України спірні відносини регулюються відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими у позивача існує право на обчислення та виплату пенсії за вказані періоди у встановленому Законом розмірі.

Проте відповідач протягом всього часу нарахування пенсії керується постановами КМУ № і від 03.01.2002 року, № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року, в яких були визначені мінімальні розміри пенсій, зокрема, встановлено, що особам, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи, пенсія Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислювалась виходячи розміру 19,91 грн.

З огляду на положення Конституції України суд не приймає до уваги обґрунтування запереченні відповідача його позиції посиланням на норми підзаконних нормативних актів, а саме визначених цими постановами Кабінету Міністрів розмірів пенсії, виходячи з того, що питання розміру пенсій вирішені Законом України, а тому з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку підвищення пенсії застосуванню підлягає закон, а не постанова.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України виключно законами визначаються зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 встановлює, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - нормативно - правовими актами змінювати положення законів.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» КМУ не уповноважений на свій розсуд змінювати, в т.ч. зменшувати розміри компенсацій, встановлених цим законом. і

Отже, за конституційними нормами та виходячи із загальних засад пріоритетності законів ш над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсій позивача застосуванню підлягають ст. ч. І ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону № 796, а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують зміст і обсяг існуючих прав позивача, що є порушенням положень ст. 22 Конституції України.

Виходячи з цього, суд вважає дії відповідача по нарахуванню пенсії в розмірі встановленому постановами КМУ, незаконними.

Зі змісту ст.ст. 50 та 54 Закону № 796 випливає, що при визначенні розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та встановлюються у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, іншого нормативно-правового акта, який би визначав розмір або встановлював інший розмір, немає.

Отже, при нарахуванні пенсії, визначеної ст.ст. 50, 54 Закону № 796, відповідач повинен керуватися ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де визначається розмір мінімальної пенсії за віком, яка встановлюються у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки обчислення і призначення державної додаткової пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, вихідним критерієм для обрахунку пенсії виступає саме мінімальна пенсія за віком, яка визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування», і встановлюються у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили. Працездатність, визначеного законом, виходячи з того, що іншій нормативно-правовий акт, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, відсутній.

Окрім того, відповідно до ч. З ст. 67 Закону № 796 у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду,; заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить про те, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійного страхування» мінімальний розмір пенсій за віком також встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

У відповідності до положень ст. 46 Конституції України прийнято Закон України «Про прожитковий мінімум» (№ 966-ХІУ від 15,07.1999 року). Закон України «Про прожиткової мінімум» дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарант:: громадян на достатній життєвий рівень. Зі змісту ст.ст. 1,2 вказаного закону випливає, ш. прожитковий мінімум є базою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії віком, інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України, ґрунтується зокрема на ч. З ст. 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом Враховуючи викладене, в контексті положень Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд вважає за необхідне застосування для визначення розміру щомісячної пенсії розмір прожиткового мінімуму, оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної пенсії, що, на думку суду, не суперечить вимогам ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, мінімальний розмір пенсії за віком залежить від розміру прожиткового мінімуму, який встановлюється Законом України «Про Державний бюджет», тому при розрахунку державної (основної) та додаткової пенсій, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону № 796, має застосовуватись розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про державний бюджет на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії відповідно до ст. ст. 50 54 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796- XI, є протиправними, оскільки не відповідають вищевказаним вимогам закону, а тому позовні вимоги позивача ґрунтуються на правових нормах і підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню за період 22.05.2008 року з врахуванням здійснених відповідачем за цей період виплат пенсії.

Щодо позовних вимог про подальший перерахунок пенсії з урахуванням підвищення розміру мінімальної пенсії суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.. 4 ЦПК України «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, своббди та інтереси фізичних осіб ... у спосіб, визначений законами України». Відповідно до ч.1 ст. З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав. В даному випадку має місце порушене право, яке судом захищається в межах наявного порушення, оскільки державою в подальшому можуть бути прийняті нормативні акти, які регулюватимуть зазначені вище правовідносини, а тому зазначати про подальший перерахунок у заявленому позивачем розмірі суд не може. На час існування корм, про які зазначено вище нарахування пенсії має проводитися відповідно до чинного законодавства.

Керуючись ст. 19, 22, 46, 92, 152 Конституції України, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. З, і 0-11, 57-60, 88, 197. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 за період з 22.05.2008 року відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ основну державну пенсію, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 7.5 % мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з мінімальної пенсії за віком в розмірі, встановленою ст.. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

3.В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через І Банківський районний суд протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя: