Апеляційний суд Житомирської області
Рішення

Іменем України

20 вересня 2010 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М., судців: Олексієнка М.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Луганського районного суду Житомирської області від 2 червня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні підвальним приміщенням,

встановила:

У січні 2010 року ОСОБА_4 звернулась в суд з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначала, що їй та членам її сім'ї на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. До цієї квартири належить частина сараю розміром-3,25*8,85 та підвали розмірами 4,30 х 2,73 м і 2,40 х 3,55 м.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 самовільно зірвала замки та зайняла підвальне приміщення розміром 2,40 х 3,55 м, яке знаходиться у вказаному житловому будинку, позивачка за вказаних обставин просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 2 червня 2010 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3 звільнити та передати в користування ОСОБА_4 самовільно зайняте підвальне приміщення, розміром 2,40 х 3,55 м, яке знаходиться в житловому будинку №11 по вул.Карла Маркса, 2 в с.Липники Лугинського району та зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод в користуванні вказаним підвальним приміщенням.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування постановленого рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову,- посилюючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення - скасуванню з ухваленням нового, виходячи з наступного.

Задовольняючи, як видно з резолютивної частини рішення, позов, суд першої інстанції, виходив з того, що в технічний паспорт квартири, що належить сім'ї ОСОБА_4, МБТІ внесений сарай і два підвальні приміщення, а відтак одне з цих підвальних приміщень відповідачка повинна звільнити.

З таким висновком колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

При вирішенні справи суд першої інстанції керувався тим, що позивачка правомірно користується спірним підвальним приміщенням, проте на порушення вимога статей 213, 214 ЦПК України не повністю визначився з характером спірних правовідносин (в описовій частині рішення зазначив, що позов не підлягає задоволенню), зосередився лише на нормах закону, які передбачають наявність у позивача права вимоги щодо усунення перешкод в користуванні власністю, однак не звернув уваги й на наявність у відповідача прав і обовязків як співвласника і користувача допоміжних приміщень.

Так, на час виникнення спірних правовідносин питання користування допоміжними приміщеннями якими є підвали, регулюються нормами статей Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ч.І ст.1 цього Закону, суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, тобто у їх власність, як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачі, та і належних до них господарських споруд і допоміжних приміщень (підвалів, сараїв тощо) цього фонду.

Допоміжні приміщення (ст.10 Закону) стають обєктами права спільної власності співвласників будинку одночасно з приватизацією квартир, що засвідчується свідоцтвом про право власності на квартиру.

Зобов'язавши ОСОБА_3 звільнити спірне підвальне приміщення, розміром 2,40 х 3,55 м, суд першої інстанції не взяв до уваги Рішення Конституційного Суду №4-рп/2004 від 02.03.2004 року, в якому зазначено, що допоміжні приміщення, (підвали, сараї, кладочки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно в спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків.

Вказавши в рішенні, що сторони по справі на склад своєї сім'ї приватизували квартири, поза увагою суду залишилась та обставина, що згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, що належить відповідачці, до цієї квартири належить підвал розміром 2,40 х 3,55 м.

Також, поза увагою суду першої інстанції залишилась довідка голови Липниківської сільської ради №345 від 31.03.2010 року, проте, що в житловому будинку №11 по вул.Карла Маркса передбачені підвальні приміщення в кількості аналогічній кількості квартир 8, відповідно одне підвальне приміщення на кожну квартиру.

Таким чином, ОСОБА_3 користується в своєму будинку підвальним приміщенням, розміром 2,40 х 3,55 м, правомірно, а відтак постановлене судом рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.З0З,304,307,309,314-316 ЦПК України, колегія суддів -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Луганського районного суду Житомирської області від 2 червня 2010 року скасувати, ухваливши нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4

ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні підвальним приміщенням - відмовити. Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя