Апеляційний суд Івано-Франківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Бідочко Н.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Янів І.І.,

з участю апелянтки ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду від 17 травня 2010 року,-

в с т а н о в и л а :

8 квітня 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на її утримання та утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що рішенням Галицького районного суду від 22 лютого 2010 року його зобовязано сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно та на утримання відповідачки 400 грн. Однак, зазначений розмір аліментів він не спроможний сплачувати, оскільки ніде не працює, фактично перебуває на утриманні батьків. Посилаючись на зазначені обставини, просив зменшити розмір аліментів на малолітнього сина до 250 грн., а на утримання відповідачки до 150 грн.

Рішенням Галицького районного суду від 17 травня 2010 року позов задоволено частково, змінено розмір аліментів та вирішено стягувати надалі з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття та на її утримання в розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку.

_____________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-2232/2010 р. Головуючий у 1 інстанції Мельник І.І.

Категорія 48 Доповідач Беркій О.Ю.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначила, що суд не врахував, що позивач не оскаржував рішення суду про стягнення з нього аліментів в такому розмірі. З часу постановлення рішення матеріальний та сімейний стан позивача не змінився. Позивач має добрий заробіток, оскільки займається перевезенням пасажирів, при спільному проживанні позивач неодноразово заявляв, що може заробити в день 200-300 грн., а тому він умисно ухиляється від сплати аліментів.

Апелянт просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив, посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Галицького районного суду від 22 лютого 2010 року із ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття та на утримання відповідачки 400 грн. щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку.

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання сина до 250 грн., а на утримання відповідачки до 150 грн. щомісячно, посилаючись на те, що він не працює і знаходиться на утриманні батьків.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову та зменшення розміру аліментів на утримання сина та дружини, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ніде не працює, проживає з батьками, власного майна не має і має періодичний заробіток, здійснюючи перевезення пасажирів на автомобілі батька.

Однак висновок суду в частині зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина є невірним.

Так, відповідно до ст.180 СК України обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснює догляд за малолітнім сином і одержує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. на місяць.

Оскільки звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 не навів підстав, передбачених ч.1 ст. 192 СК України, за яких розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено, суд прийшов до помилкового висновку про необхідність зміни розміру аліментів на утримання сина шляхом його зменшення до 350 грн.

Посилання ОСОБА_2 в засіданні апеляційного суду на те, що він неспроможний сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 500 грн., оскільки на даний час перевезенням пасажирів не займається і є безробітним не заслуговують на увагу, оскільки його не можна визнати неспроможним це робити у звязку з тим, що він будучи працездатним, не працює без поважних причин.

Крім того, з часу винесення рішення про стягнення аліментів, позивач не сплачує аліменти взагалі.

У звязку з наведеним, рішення суду першої інстанції в частині зміни розміру аліментів на утримання малолітнього сина слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Рішення суду в частині зміни розміру аліментів на утримання дружини до досягнення сином трьохрічного віку постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду від 17 травня 2010 року в частині зміни розміру аліментів на утримання малолітнього сина скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді Н.П. Бідочко

ОСОБА_4