Справа № 2-4881/10
07.10.2010 року м.Балаклія
Балаклійський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - Муленко Л.М.,
за участю секретаря - Комар Т.О.,
за відсутності представника позивача і відповідача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення,
25 серпня 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом продажу належного відповідачу автомобіля ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.
На порушення вимог чинного законодавства та вимог кредитного договору відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» не передав.
У судове засідання представник позивача не зявився, просив розглянути справу за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку у разі неявки відповідача, про що подав заяву.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти такого розгляду.
Беручи до уваги заяву представника позивача, перевіривши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05.12.2005 року ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 уклали договір застави рухомого майна за № hat0AN00020008. За цим договором відповідач надав в заставу автомобіль марки «DAEWOO», моделі «NEXIA», рік випуску - 2005, тип транспортного засобу легковий седан-В, № кузова/шасі XWB3D31UD5А051994, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності (а.с.10-12).
Відповідно до ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Частиною 1 ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
За ч.1 ст.589 ЦК України, яка передбачає правові наслідки невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» вiд 02.10.1992 року №2654-XII за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Частиною 1 ст.591 ЦК України передбачено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 23 договору застави встановлено, що звернення стягнення на Предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з додержанням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів, перерахованих у цьому пункті, зокрема: шляхом продажу заставодержателем Предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем або на публічних торгах; шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця (а.с.12).
Згідно п.4 ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» вiд 18.11.2003 року №1255-IV у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, яка передбачає і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження
шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем
або на публічних торгах.
Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач має право звернення стягнення на предмет застави, з реалізацією предмета застави шляхом його продажу з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.
У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується судовий збір та кошти на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.
На підставі ст.ст.256,530, ч.1 ст.572, ч.1 ст.589, ч.1 ст.590, ч.1 ст.591, ст.1054 Цивільного кодексу України, ст.19 Закону України «Про заставу» вiд 02.10.1992 року №2654-XII, ст.ст.25,26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 року №1255-IV, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 587 гривень 62 копійки та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

Копію рішення направити відповідачу рекомендованою поштою з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Муленко

Мотивоване рішення складене 12 жовтня 2010 року.

Суддя Л.М. Муленко