Апеляційний суд Житомирської області
15 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого Микитюк О.Ю.
суддів Старовойта Г.С., Косигіної Л.М. при секретарі Сапінській Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного підприємства „Торгівельний дім „Садко, Коростенської міської ради, відділу Держкомзему у м.Коростені про визнання права власності на земельну ділянку, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку
за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Коростенського міськрайонного суду від 29 червня 2010 року,
Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 29 червня 2010 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 05 травня 2009 року по справі про поділ майна подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 затверджена мирова угода, згідно якої у власність ОСОБА_1 виділено 3/10 частини нежитлової будівлі по вул.Базарна площа, 9 в м.Коростені, що складає магазин №4. Право власності на це нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_1 19 червня 2009 року, що підтверджується витягом з державного реєстру.

Власником земельної ділянки 0,0365 га по вул.Базарна площа, 9 в м.Коростені є Колективна приватна торгово-виробнича фірма „Торгівельний дім „Садко. Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на її імя 26 січня 2007 року Коростенською міською радою на підставі договору купівлі-продажу від 20 вересня 2006 року №7955. Право власності юридичної особи на землю набуто у спосіб, передбачений п.а ч.1 ст.82 Земельного кодексу України, договір купівлі-продажу від 20 вересня 2006 року не оспорюється.

Висновок суду першої інстанції про недійсність державного суперечить обставинам справі і нормам матеріального закону.

Відповідально до ч.1 ст.377 ЦК України в редакції, яка була чинною на час набуття позивачем права власності на нежитлову будівлю, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

ОСОБА_1 набув право власності на 3/10 частини нежитлової будівлі по вул.Базарна площа, 9 в м.Коростені, що складає магазин №4, на підставі судового рішення, а не договору про відчуження. Тому ч.1 ст.377 ЦК України (в редакції до 10.12.2009 року) на спірні правовідносини не поширюється.

Враховуючи наведене та законність володіння Колективною приватною торгово-виробничою фірмою „Торгівельний дім „Садко земельною ділянкою на підставі чинного правовстановлюючого документа, апеляційний суд скасовує рішення і ухвалює нове рішення про відмову в позові за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Коростенського міськрайонного суду від 29 червня 2010 року і ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 в позові за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: