04.11.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-6489,2010р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: 5 ОСОБА_1
Доповідач - Полікарпова О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року листопада місяця 04 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Кузнєцової O.A.

Суддів: Цуканової І.В.,Полікарпової О.М. при секретарі Кримцевій І.В.

з участю адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 червня 2010 року

за позовом

ОСОБА_3 до Антонівської селищної ради, третя особа на стороні відповідача- Замлинський ОСОБА_4 про визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, Антонівської селищної ради про визнання права власності на жилий будинок,

встановила:

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до Антонівської селищної ради, мотивуючи тим, що після смерті його матері ОСОБА_6, залишився жилий будинок, що знаходиться за адресою: м.Херсон, с.Антонівка, вул.Лазо, 21, але оскільки у нього немає оригіналу правовстановлюючого документу на спірний будинок, нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив визнати незаконними дії нотаріуса щодо відмови у видачі йому свідоцтва про право на спадщину та визнати за ним право власності на спірний будинок.

Під час попереднього розгляду справи в суді позивач відмовився від позовних вимог в частині визнання незаконними дій нотаріуса.

Залучений до участі у справі як третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що спірний будинок належить йому на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 11.06.2001 року із ОСОБА_6 Остаточно з продавцем він не розрахувався і за рішенням суду від 01.10.2003 року з нього на користь продавця ОСОБА_6 стягнуто 11000 грн. Оскільки при житті ОСОБА_6 він так і не сплатив їй повну вартість будинку, а після її смерті зарахував ці кошти на депозитний рахунок нотаріуса, він позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію права власності. Просив визнати за ним право власності на спірний будинок.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 червня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за необгрунтованістю. Позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано за ним право власності на жилий будинок, розташований по вул.Лазо, 21 в сел. Антонівка м.Херсона.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. Апелянт посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення по справі, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

До висновку про задоволення позову ОСОБА_5 суд прийшов з урахуванням того, що останнім здійснено повний розрахунок по договору купівлі-продажу будинку, оскільки він, згідно рішення суду від 01.10.2003 року, перерахував остаточну суму за жилий будинок на депозитний рахунок нотаріуса. А так як ОСОБА_6 при житті розпорядилась спірним жилим будинком і договір купівлі-продажу зазначеного будинку недійсним не визнано, суд вважав, що до складу спадкового майна будинок не ввійшов і позивач немає права на нього.

Судова колегія вважає, що судом повно встановлено обставини по справі, дано належну оцінку наданим сторонами доказам, спір вирішено при правильному застосуванні норм матеріального права та з додержанням норм процесуального права.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 11.06.2001 року ОСОБА_6 продала ОСОБА_5 жилий будинок, що знаходиться по вул.Аазо в сел.Антонівка м.Херсона (а.с.55). За цим договором покупець набуває право власності з моменту повного розрахунку за будинок. Останню суму-11000 грн- Замлинський О.В. повинен був сплатити до 15.05.2002 року, однак зобовязання не виконав. На підставі рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 01.10.2003 року цю суму з нього стягнуто на користь ОСОБА_6 (а.с.57, 58-59). Рішенням цього ж суду від 15.05.-2006 року ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні позову про розірвання договору купівлі- продажу спірного будинку (а.с.78). 08.01.2008 року ОСОБА_6 померла (а.с.4). 22.01.2010 року ОСОБА_5 перерахував 11 000 грн для ОСОБА_6 на депозитний рахунок нотаріуса. На теперішній час будинок по вул.Аазо,21 в сел.Антонівка м.Херсона на підставі свідоцтва про право власності належить ОСОБА_6

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що спірний будинок не увійшов до складу спадкового майна, оскільки існує договір щодо його продажу, який недійсним не визнано.

Доводи апелянта в тій частині, що ОСОБА_5 не набув права власності на будинок, т.я. договір купівлі-продажу не набув чинності судова колегія не приймає, виходячи з того, що питання остаточного розрахунку за договором було вирішено судовим рішенням від 01.10.2003 року. З цього моменту питання виконання зобовязання за договором перейшло в площину виконання судового рішення.

Не приймаються до уваги і посилання апелянта на неналежну оцінку районним судом договору купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки цей договір не покладено в основу рішення.

Решта аргументів апеляційної скарги правового значення для вирішення даного спору не мають.

Таким чином, доводи апеляційної скарги підстав для скасування рішення суду не дають.

Керуючись ст.ЗОЗ, 304, п. 1 ч.І ст.307 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 11 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: