Справа №2 - 1636
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2010 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,
при секретарі Голубятниковій І.А.,
за участю представників:
позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
В С Т А Н О В И В :
У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 16 листопада 2009 року, приблизно о 14 годині 58 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ЗАЗ-1102, державний номер НОМЕР_1 в місті Запоріжжі по вулиці 40 років Радянської України, навпроти будинку № 92, здійснюючи рух заднім ходов, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль Фольксваген Гольф, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .. В результаті зіткнення транспорні засоби отримали технічні пошкодження, потерпілих немає.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 18 червня 2006 року ОСОБА_2 належить автомобіль Фольксваген Гольф, державний номер НОМЕР_2 .
Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 14 січня 2010 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 350 гривень 00 копійок.
Згідно розрахунку № 4812 від 17 листопада 2009 року вартість відновлювального ремонту автомобіля, до якого входить вартість замінених деталей, використаних матеріалів та вартість робіт, становить 4200,00 грн.
У звязку з викладеним, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь матеріальні збитки, які вона зазнала в результаті ДТП в сумі 4200,00 грн.
Крім матеріальних збитків, позивач вважає, що ОСОБА_3 завдав їй і моральну шкоду, яку вона оцінює у 4000,00 грн. Моральні збитки складаються в тому, що одразу ж після ДТП відповідач почав її ображати, обвинувачувати у скоєнні адміністративного правопорушення, яке призвело до дорожньо-транспортної пригоди, тиснув на неї та говорив, що він є працівником міліції та зробе все можливе, щоб притягнути її до адміністративної відповідальності за ДТП.
У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 наполягав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від нього до суду не надходило.
Прийнявши до уваги думку представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 16 листопада 2009 року, приблизно о 14 годині 58 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ЗАЗ-1102, державний номер НОМЕР_1 в місті Запоріжжі по вулиці 40 років Радянської України, навпроти будинку № 92, здійснюючи рух заднім ходов, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль Фольксваген Гольф, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .. В результаті зіткнення транспорні засоби отримали технічні пошкодження, потерпілих немає. (а..с. 5)
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 18 червня 2006 року ОСОБА_2 належить автомобіль Фольксваген Гольф, державний номер НОМЕР_2 . (а.с. 8)
Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 14 січня 2010 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 350 гривень 00 копійок. (а.с. 7)
Данних про те, що ОСОБА_3 оскаржував вищезазначену постанову суду у відповідності до КпАП України в матеріалах справи відсутні.
Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі.
Так, відповідно до розрахунку № 4812 від 17 листопада 2009 року вартість відновлювального ремонту автомобіля, до якого входить вартість замінених деталей, використаних матеріалів та вартість робіт, становить 4200,00 грн. (а.с. 6)
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача в частині стагнення з ОСОБА_3 на її користь шкоду, завдану внаслідок дорожньо-траснпортної пригоди в розмірі 4200,00 грн. є обгрунтованною та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення на його користь з відповідача по справі моральної шкоди у розмірі 4000,00 грн., вважаю необхідним зазначити наступне.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови "«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (п.5 Постанови).
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.
Як на спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди, остання посилається на те, що одразу ж після ДТП ОСОБА_3 почав її ображати, обвинувачувати у скоєнні адміністративного правопорушення, яке призвело до дорожньо-транспортної пригоди, тиснув на неї та говорив, що він є працівником міліції та зробе все можливе, щоб притягнути її до адміністратвиної відповідальності за скоєєня ДТП, у звязку з чим вона зазнала моральні страждання і оцінює моральну шкоду, заподіяну їй у 4000,00 грн.
За подібних обставин та, керуючись приципом розумної достатності, суд вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 до 800,00 грн.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.
При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив державне мито у розмірі 82 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно технійчний збір у розмірі 120 грн. 00 коп. (а.с. 1-2, 14)
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві прапорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві прапорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, суд стягує з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 49 гривень 99 копійок та витрати на інфориаційно технічне забезпечення в сумі 120,00 грн., а всього 169 гривень 99 копійок.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226, ч. 1 ст. 88 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 4200 (чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок; моральну шкоду в розмірі 800 (вісімсот) гривень, витрати по сплату судового збору в сумі 169 (сто шістдесят девять) гривень 99 копійок (з них: 49,99 грн.державне мито; 120,00 грн.витрати на інформаційнотехнічне забезпечення ), а всього 5169 (пять тисяч сто шістдесят девять) гривень 99 копійок.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з поданням її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Н.Г.Скользнєва