Справа № 2-392/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 року Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Дильного Г.М.,

при секретареві судового засідання Кирилюк Л.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іваничі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,7 га, що розташована в с. Луковичі Іваничівського району. Свої позовні вимоги мотивує тим, що дана земельна ділянка належала її матері ОСОБА_5, яка померла 25.11.2007р. Позивач, як спадкоємець першої черги, вважає, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, постановою державного нотаріуса Іваничівської державної нотаріальної контори від 24.09.2009р. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про спадщину в зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини та відсутністю документа, що підтверджує факт постійного проживання разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Тому ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради - сільський голова ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що окрім позивача ОСОБА_1 в спадкодавця ОСОБА_5 є ще чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_2, які також мають право на спадкове майно в рівних частках. Окрім того, вказана земельна ділянка на даний час спадкоємцями не витребувана.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що він як син ОСОБА_5 також є спадкоємцем першої черги та претендує на частку в спірній земельній ділянці, як і позивач та їх батько.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ № 81 від 14.11.2002р. (а.с. 10) вбачається, що ОСОБА_6 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,7 га, яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Іваничівського району.

Із свідоцтва про смерть 1 -ЕГ№ 052186 (а.с. 18) вбачається, що ОСОБА_6 померла 25.11.2007р. Місцем смерті є с. Луковичі Іваничівського району Волинської області. Дане свідоцтво видане на підставі актового запису № 15 зробленого ОСОБА_4 сільською радою 27.11.2007р. в Книзі реєстрації смертей.

Відповідно до ч. З ст. 158 КпШС України (чинної на момент смерті ОСОБА_6С.) актові записи, вчинені в органах реєстрації актів громадянського стану, до спростування їх по суду є безспірними доказами посвідчуваних ними актів.

Згідно свідоцтва про народження (а.с. 17) та свідоцтва про одруження (а.с. 16) ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_6

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи, місцем проживання позивача ОСОБА_1 є м. Луцьк, вул. Гулака Артемовського, 5/9.

Посилання позивача на те, що вона постійно проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини, не найшли свого підтвердження в судовому засіданні та суперечать відомостям, зазначеним в свідоцтві про смерть ОСОБА_6 (а.с. 18).

Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву-про прийняття спадщини.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 11), винесеної 24.09.2009р. державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 у зв'язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини, а також у зв'язку з тим, що вона разом із спадкодавцем ОСОБА_6 за однією адресою зареєстрована не була.

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. З ст. 1272 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 392, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом відмовити.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г.М. Дильний

Повний текст рішення виготовлено 04 жовтня 2010 року.