Юр'ївський районний суд Дніпропетровської області
Справа N 2 - 46/2010
Рішення

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

22 лютого 2010 року Юр"ївський районний суд Дніпропетровської областl у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Бережній Т. В., розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юр"ївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 01.03.1997 року між ним та відповідачем по справі був укладений шлюб, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей доньку Тетяну, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають та в подальшому будуть проживати з позивачем по справі

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутністъ взаєморозуміння та взаємоповаги, неодноразові намагання налагодити подружні стосунки ні до чого не привели.

Шлюбні сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, у звязку з чим збереження сімї є неможливим. Спору по майну не має.

Посилаючись на ст. с г. 104, 105 110 СК України позивач просив розірт3ати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 01. 03. 1997 року Чорнявщинською сільською радою Юр"ївського району Дніпропетровської області по актовому запису N 1.

У попереднє судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у попередньому судовому засіданні в її відсутності, при цьому позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала повністю, вказавши, що шлюб у неї перший, після розірвання шлюбу неповнолітня дитина син ОСОБА_3 залишиться проживати з нею, а неповнолітня донька Тетяна буде проживати з відповідачем по справі, при цьому вимагати з відповідача стягнення аліментів на утримання дитини вона не буде, оскільки як з нею так і з відповідачем по справі залишаються проживати діти, витрати при реєстрації розірвання шлюбу просила покласти на неї, стягнувши з відповідача всі судові витрати по справі, також зазначила, що шлюбно - сімейні відносити припинені між нею та відповідачем з серпня місяця 2009 року (ас. 20).

Відповідач по справі ОСОБА_2 в попереднє судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у попередньому судовому засіданні в його відсутності, вказавши, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає повністю,даний шлюб є у нього першим, при цьому шлюбно сімейні відносини припинені між ним та позивачем по справі з серпня місяця 2009 року, після розірвання шлюбу з ним залишиться проживати донька Тетяна, ІНФОРМАЦІЯ_3, а син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 проживатиме з позивачем по справі (а.с.19).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини останніх.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законник підстав для того ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини:

- 01.03.1997 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого останні мають двох неповнолітніх дітей доньку Тетяну, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ас. ас. 6,7,8 ). За домовленістю між сторонами, після розірвання шлюб донька Тетяна залишиться проживати з відповідачем по справі, а син ОСОБА_3 буде проживати з позивачем. Вирішувати питання про стягнення аліментів на утримання дітей сторони не будуть, зважаючи на те, що з кожним з них залишаються проживати діти.

Шлюбно-сімейні відносини, ведення спільного господарства припинені між сторонами з серпня місяця 2009 року, при цьому спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, неодноразові намагання налагодити подружні стосунки ні до чого не привели.

Приймаючи до уваги, те що жодна із сторін не має наміру зберегти сїмю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин.

Спору про розподіл майна у сторін не має.

При викладених вище обставинах, враховуючи, що сторони шлюбно - сімейні відносини тривалий час не підтримують, суд знаходить збереження сімї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи волю позивача, його перший шлюб, суд знаходить можливим витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу покласти на останнього у повному обсязі, при цьому відповідно до ст.ст.81,88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати при предявленні позову у розмірі 38,50 грв. (ас. ас. 1, 2).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 174, 213, 215, 218, 294, 295 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 114 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Бараненко) 01 березня

1997 року Чорнявщанською сільською радою Юрївського району Дніпропетровської області по актовому запису №1 розірвати.

Спору по майну у сторін не має.

При видачі свідоцтва про реєстрацію розірвання шлюбу, стягнути з позивача ОСОБА_1 державне мито у дохід держави у розмірі 17 грв. (сімнадцять грв.), відповідача ОСОБА_2 від сплати державного мита до держбюджету звільнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат 38,50 грв. (тридцять вісім грв., пятдесят копійок)

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції ш ляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20

днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПK України без попереднього

подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,

встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя С.О.Маренич