ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1037/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"19" березня 2010 р.

Дзержинский районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді Грищенко Н.М.

при секретарі Желдак О.В.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського райсуду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області - про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_4 20.01.2010 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі Фонд соц. страхування...) про стягнення 125000 грн. за спричинену моральну шкоду.

В обгрунтуванні своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він в період з 1974 р. по 1996 р. пропрацював прохідником на шахті «Артем» треста «Кривбасшахтопроходка», з 1996 р. по 1998 р. працював прохідником ш. «Ювілейна» Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка », з 1998 р. по 2004 р. - прохідником ш. «Октябрська» Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний

комбінат».

Нещодавно він дізнався, що на протязі багатьох років виконував роботу, яка характеризувалась підвищеним рівнем вібрації та важкою фізичною працею, внаслідок чого, рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини йому були встановлені професійні захворювання: вібраційна хвороба І-ІІ

ст.,полірадикулонейропатія з вираженими статико - динамічними порушеннями зі стійким больовим синдромом, синдромом грушевидної мишці зправа, плечолопатковий періартроз, деф. артроз ліктьових, колінних суставів; нейросенсорна туговухість.

Було проведено розслідування, та складено ОСОБА_6 розслідування професійних захворювань №5 від 23.10.2001 р., згідно якого, причиною професійних захворювань є тривала робота в умовах підвищених рівнів шуму та рівня вібрації.

В 2001р. за висновком МСЕК йому первинно було встановлено 35% втрати професійної працездатності. При наступному переогляді в 2002 р. йому було встановлено 25% втрати професійної працездатності, при наступному переосвідченні від 02.12.2004 р. - відсоток втрати працездатності залишився у тому ж розмірі і встановлено на безстроково.

В результаті втрати працездатністі, він змушений звертатися за допомогою лікарів, переносить фізичний біль та моральні страждання, які проявляються в наступному: він скаржиться на болі та оніміння в руках та ногах; його турбує головний біль, швидка втомлюваність та загальна слабкість; у ньго виникає шум та біль у вухах. Він неодноразово проходив лікування в неврологічному відділенні стаціонарно, амбулаторно лікується за місцем проживання, але покращення стану здоров'я не відмічає. Його захворювання є хронічними і з кожним роком він відчуває лише погіршення в стані свого здоровя.

Причинену моральну шкоду він оцінює в розмірі 125 000 грн., та просить стягнути цю суму з відповідача ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні присутній не був.

У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах ОСОБА_4 наполягає в повному обсязі і підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, та пояснив, що позивач втратив 25% професійної працездатності безстроково в звязку з отриманнями професійних захворювань, змушений систематично звертатися за допомогою лікарів, при невеликих фізичних навантаженнях швидко втомлюється, втрачає працездатність. Він часто звертається до лікувальних установ по медичну допомогу, що у свою чергу вимагає додаткові витрати. В зв'язку з вказаним, йому порушено нормальний спосіб життя, він вимушений витрачати додаткові зусилля для організації свого життя.

Він просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 125000 грн.

Представник відповідача - ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі у судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що для встановлення факту спричинення позивачеві моральної шкоди, необхідне проведення медико-соціальної експертизи і її висновок. До суду позивач такий висновок не представив, у зв'язку з цим Фонд вважає, що позивачеві моральна шкода не причинна. Крім того, у відповідності з Законом України «Про державний бюджет України на 2007 р.» п. 22 ст. 71 зупинено дію абз. 4 ст. 1 в частині «відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від дати настання страхового випадку» Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності ».

Законом України № 717 - V від 23.02.2007 р. внесено зміни до Закону України «Про загальнообов язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відповідно до яких всі норми даного закону, якими передбачалося виплата моральної шкоди - виключено. Фонд соціального страхування від нещасних випадків і професійних захворювань не повинен виплачувати позивачеві моральну шкоду.

Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, давши їм оцінку, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню.

При обговоренні питання, про спричинення позивачеві ОСОБА_4 морального збитку, суд враховує конкретні обставини спричинення шкоди, стан здоров'я позивача, наслідки викликані профзахворюванням, відсоток втрати професійної працездатності, провину підприємства в спричиненні шкоди, матеріальний збиток заподіяний профзахворюванням.

З трудової книжки вбачається, що позивач ОСОБА_4 працював у шкідливих умовах праці. З 1974 р. по 1996 р. пропрацював - прохідником на шахті «Артем» треста «Кривбасшахтопроходка», з 1996 р. по 1998 р. працював прохідником ш. «Ювілейна» Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка », з 1998 р. по 2004 р. - прохідником ш. «Октябрська» Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат». З 31.08.2004 р. працює в автобазі ВАТ «КЗРК». ( а.с. 5-8).

Рішенням ВЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 18.11.2003 р.( протокол № 2101) позивачеві встановлені професійні захворювання: вібраційна хвороба І-ІІ ст.,полірадикулонейропатія з вираженими статико - динамічними порушеннями зі стійким больовим синдромом, синдромом грушевидної мишці справа, плечолопатковий періартроз, деф. артроз ліктьових, колінних суставів; нейросенсорна туговухість ( а.с. 19).

ОСОБА_6 розслідування професійного захворювання - № 5 від 23.10.2001р., комісія в складі представників: керівництва ш. «Октябрська» ВАТ «КЗРК», санітарно-епідеміологічної станції Жовтневого району, Фонду соціального страхування від нещасних випадків та профзахворювань, клініки Українського НДІ промислової медицини, встановила, що причиною професійних захворювань є тривала робота в умовах підвищених рівнів шуму та рівня вібрації. ( а.с.11).

ОСОБА_7 характеристики умов праці Жовтневого району від 14.12.2000 р. вбачається, що на робочому місці позивача були перевищення гранично допустимих норм праці, а саме: загальна вібрація - 109 дБ при нормі 92 дБ; шум - 1 ІбдБ при нормі 80дБ. ( а.с.9-10).

За висновком МСЕК від 03.12.2001 р. позивачеві первинно встановлено 35% втрати професійної працездатності, при наступному переогляді від 02.12.2002 р. встановлено 25% професійної втрати працездатності, при наступному переосвідченні від 02.12.2004 р. відсоток втрати працездатності залишився у тому ж розмірі і встановлено на безстроково. Протипоказано лікарями: важка фізична праця; вібрація. ( а.с. 12-15). ОСОБА_6 до наданих суду виписних епікризів, позивач в результаті отримання професійних захворювань, неодноразово проходив лікування в неврологічному відділенні стаціонарно, амбулаторно проходить лікування за місцем проживання. З документів медичних установ, наявних в матеріалах справи, встановлено, що позивач повинен спостерігатися у лікарів за місцем проживання спостереження лікарів; потребує медикаментозного лікування; оздоровлення в профілакторії; санаторно-курортне лікування; проходити плановий курс лікування 2 рази на рік. ( а.с. 16-23).

Як пояснив представник позивача, ОСОБА_4 випробовує постійно пригнічений настрій, що зачіпає його самолюбність і гідність, йому потрібна постійна допомога з боку родичів. Всі незручності, пов'язані з придбаними профзахворюваннями заподіює йому моральні страждання, переживання. Позивачеві доводиться застосовувати додаткові зусилля для забезпечення його життєвих проблем. Почуття неповноцінності привело до того, що у позивача погіршилися стосунки з оточуючими. Все це призвело до того що він став замкнутою людиною, постійно знаходиться у подавленому стані, життя не приносить йому радості.

При таких обставинах суд вважає, що позивачеві заподіяний як фізичний, так і моральний збиток, який підлягає компенсації.

Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачеві моральну шкоду в зв'язку з тим, що на той час, коли позивачеві було встановлено стійка втрата професійної працездатності, а це було у грудні 2001 р., згідно зі ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відшкодовувати заподіяний громадянам збиток від нещасних випадків, включаючи і моральну шкоду, покладено було на ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань м. Кривого Рогу.

Також рішенням Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27.01.2004 року встановлено обов'язок Фонду відшкодовувати моральну шкоду, заподіяну умовами виробництва, з втратою потерпілим професійної працездатності. Громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Той факт, що у відповідності з Законом України «Про державний бюджет України на 2007 р.» п. 22 ст. 71 зупинено дію абз. 4 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» - в «частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від дати настання страхового випадку», на думку суду, не може бути прийнято до уваги.

Згідно рішень Конституційного Суду України № 6- рп/2007 р. від 09.07.2007 р. № 10-рп/2008 р. від 22.05.2008 р. « Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію, чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина».

Приймаючи до уваги, що обставини, викладені в позовній заяві, про спричинення моральної шкоди позивачеві ОСОБА_4, знайшли документальне підтвердження, а також враховуючи настання важких наслідки: 25 відсотків втрати працездатності безстроково, негативні зміни в стані здоров'я, викликані профзахворюваннями, суд вважає, що позивачеві заподіяний моральний збиток, який підлягає відшкодуванню, проте суму, яку просить позивач, необхідно зменшити і призначити розмірі 16000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які переносить позивач.

Згідно ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» сторони у справі звільнено від державного мита.

Керуючись рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. № 1-рп/2004 р. ст. ст. 21,28,34 Закону України „ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності , Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. ( з доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 р.), ст.ст. 10,11,27,60,213-215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області ( р/р № 83102, МФО 805012 банк Управління державного казначейства України у Дніпропетровський області, м. Дніпропетровськ, код 25913606) на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 16000 грн.

В останній частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області на користь держави 15 гривень в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Інші судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 20 днів після надання заяви про його апеляційне оскарження, яка надається до суду на протязі 10 днів після оголошення рішення.

Після закінчення строку подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду набирає законної сили.

Суддя: Н. М. Грищенко