Справа № 2-435/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» вересня 2010 р.. Комінтернівський районний суд

Одеської області у складі:

Головуючого судді Доброва П.В.

при секретарі Ємельяненко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Комінтернівське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про примусове виселення з жилого будинку, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої особи ОСОБА_2, про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на житло,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про примусове виселення з жилого будинку.

Позов було обгрунтовано тим, що у власності ОСОБА_1 знаходиться жилий будинок № 18 по вул.Верхня в с.Пшонянове на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2000р. В 2001р. ОСОБА_1 домовилась з ОСОБА_2 про продаж йому свого будинку за 25 000 гри., що було еквівалентно 5 000 доларів США. ОСОБА_2 кошти за будинок повністю не сплатив. В якості часткового розрахунку ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 автомобіль «Москвич» на запчастини, 2 поросят та 2 000 грн., що разом становить близько 4 300 грн., та оселився у будинку разом з матірю. ОСОБА_3 Письмові документи (договір купівлі-продажу, розписки) не оформлялися. На вимоги ОСОБА_1 виселитися ОСОБА_2 відповідає відмовою. ОСОБА_1 вважає отримані нею від ОСОБА_2 майно та кошти платою за користування її будинком, просить суд визнати неправомірним мешкання відповідачів та виселити їх з будинку № 18 по вул.Верхня с.Пшонянове без надання іншого жилого приміщення.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечували. ОСОБА_3, за участю третьої особи ОСОБА_2, звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на житло.

Зустрічний позов було обгрунтовано тим, що в 2001р. ОСОБА_3 домовилась з ОСОБА_1 про купівлю у неї жилого будинку № 18 по вул.Верхня в с.Пшонянове за 5 000 грн. Син ОСОБА_3, ОСОБА_2, передав ОСОБА_1 в якості розрахунку за будинок автомобіль «Москвіч» вартістю 1 500 грн., 2 поросят вартістю 600 грн., та грошові кошти в сумі 2 200 грн. Крім того, 700 грн. ОСОБА_3 сплатила за підключення до будинку електропостачання, аким чином, ОСОБА_3 вважає, що повністю розрахувалася з ОСОБА_1 за будинок. Іншого житла ОСОБА_3 не має. Договір купівлі- продажу спірного будинку не було укладено з-за відсутності у ОСОБА_1 правовстановлювальних документів на будинок, проте ОСОБА_3 та ОСОБА_1 досягли згоди з усіх істотних умов договору, відбулося фактичне виконання договору купівлі-продажу, тобто договір є укладеним. В 2005р. ОСОБА_1 документи оформила, але стала ухилятися від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. ОСОБА_3 просить суд визнати дійсною угоду купівлі-продажу жилого будинку № 18 по вул.Верхня с.Пшонянове, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в 2001р.; визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на цей будинок. ОСОБА_3 надала до суду письмову заяву від 09.10.2009р. про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач за первісним позовом, третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_2 зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 зустрічний позов не визнала з підстав, викладених у первісному позові, просила у його задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, а також витребувані документи, розглядаючи спір у межах заявлених вимог, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 належить відмовити за таких підстав.

04.09.2008р. виконком Кордонської сільської ради надав довідку в тому, що згідно запису в погосподарській книзі № 3 с.Пшонянове, особовий рахунок № 36, за ОСОБА_1 дійсно рахується житловий будинок в с.Пшонянове по вул.Верхній, 18, розташований на земельній ділянці розміром 0,35 га. Будинок збудований в 1953р.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2000р., виданого державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори, р.№ 1573, ОСОБА_1 є власником жилого будинку № 18 в с.Пшонянове по вул.Верхній, розташованого на земельній ділянці площею 3 500 кв.м. Оцінка спадкового майна - 13 799 грн.

Право власності на буд.18 по вул.Верхня в с.Пшонянове було зареєстровано за ОСОБА_1 КП «Комінтернівське РБТІ» 12.12.2005р. (витяг № 9270804 від 13.12.005р.)

Згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 9270837 від 13.12.2005р., виготовленим КП «Комінтернівське РБТІ», вартість жилого будинку по вул.Верхня. 18 становить 26374грн.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 843211, виданого на підставі рішення Кордонської сільської ради від 17.03.2004р. № 98 Комінтернівським районим відділом земельних ресурсів, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,25 га по вул.Верхня, 18, Кордонська сільська рада, с.Пшонянове, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №843210, виданого на підставі рішення Кордонської сільської ради від 17.03.2004р. № 98 Комінтернівським районим відділом земельних ресурсів, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0687 га по вул.Верхня, 18, Кордонська сільська рада, с.Пшонянове, для особистого селянського господарства.

Висновком експерта від 04.12.2007р. встановлено оцінну вартість земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої в с.Пшонянове, вул.Верхня, 18, власником якої є ОСОБА_1, яка складає 99173,32грн.

Згідно з довідкою Кордонської сільської ради № 28/ср-18-14/23 від 16.02.2010р., ОСОБА_4 не сплачує земельний податок за земельну ділянку загальною площею 0,35 га, яка розташована в с.Пшоняново по вул.Верхній, 18, у звязку з тим, що вона пенсіонерка та користується пільгою по сплаті земельного податку.

Згідно з довідкою виконкому Кордонської сільської ради № 280 від 15.12.2008р., ОСОБА_3 дійсно мешкає в с.Пшонянове по вул.Верхній, 18, з 2001р.

Згідно з довідкою виконкому Кордонської сільської ради № 26 від 01.12.2010р., ОСОБА_1 дійсно зверталася до сільської ради з питанням надати допомогу з питання продажу житлового будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 04.09.2008р.

Постановою адміністративної комісії при Кордонській сільській раді від 03.09.2008р. на підставі свідчень ОСОБА_1 та документів було встановлено, що будинок по вул.Верхній, 18 належить ОСОБА_1, вона домовлялась із ОСОБА_2 про продаж будинку за 5 000 доларів. Зі свідчень ОСОБА_2 встановлено, що в спірний будинок їх поселила ОСОБА_1, вони домовлялись про продаж за 5 000 грн. Постановою вирішено рекомендувати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішити спірне питання щодо купівлі-продажу будинку в судовому порядку.

Відповідно до Акту встановлення факту проживання в житловому будинку в с.Пшонянове вул.Верхня, 18, Комінтернівського району Одеської області від 04.09.2008р., складеного комісією Кордонської сільської ради, житловий будинок згідно погосподарської книги № 3 с.Пшонянове та документів про право приватної власності на житловий будинок належить ОСОБА_1 З 2001р. в даному будинку проживають ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та його мати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно з довідкою Кордонської сільської ради № 45 від 01.03.2010р., ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, але постійно мешкає в с.Пшонянове по вул.Верхня, 18. До складу його сімї входять дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, донька ОСОБА_8, 2000р.н.

У відповідності до довідки Кордонської сільської ради № 44 від 01.03.2010р., ОСОБА_2 не сплачує земельний податок за земельну ділянку площе. 0,35 га, розташовану в с.Пшоняне по вул.Верхній, 18.

Відповідно до Акту від 01.12.2008р. мешканців с.Пшонянове, ОСОБА_2 в 2001р. придбав у ОСОБА_1 дім по вул.Верхня, 18, за 5 000 грн. для своєї матері, ОСОБА_3 Про ціну продажу знають мешканці села, тому що будинок продавався на протязі кількох років. На момент продажу будинок потребував ремонту, земельна ділянка не оброблялась. ОСОБА_2 повністю розрахувався з ОСОБА_1 за придбане житло - грошима, автомобілем та домашньою худобою: автомобілем «Москвич» 1 500 грн., поросяти 2 шт. 600 грн., гроші 2 200 грн., підключено електроенергію до будинку на 700 грн. ОСОБА_1 зволікала з переоформленням документів на будинок.

Судом не приймається даний Акт в якості доказу, оскільки підписи осіб під Актом належним чином не посвідчені, факти, викладені в ньому, стосовно ціни продажу будинку та проведення розрахунку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 показаннями сторонніх осіб, які не були присутні при розрахунку, не доводяться.

Відповідно до ч.І ст.61 ЦК України, суд вважає встановленою обставину щодо досягнення в 2001р. усної домовленості між ОСОБА_1 з однієї сторони, та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 з іншої сторони, про купівлю-продаж жилого будинку в с.Пшонянове вул.Верхня, 18. До спірних правовідносин застосовується ЦК УРСР (1963р.)

Згідно зі ст.41 ЦК УРСР, угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори).

У відповідності до ст.44 ЦК УРСР, повинні укладатись у письмовій формі: 1) угоди державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою і з громадянами, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та окремих видів угод, для яких інше передбачено законодавством Союзу PCP і Української PCP; 2) угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та інших угод передбачених законодавством Союзу PCP і Української PCP; 3) інші угоди громадян між собою, відносно яких закон вимагає додержання письмової форми. Письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають.

Згідно зі ст.224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Згідно зі ст.153 ЦК УРСР, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору , які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Усні наміри ОСОБА_1 продати, а ОСОБА_3А, ОСОБА_2 купити жилий будинок в с.Пшонянове по вул.Верхня, 18, всупереч вимогам ст.ст.44, 227 ЦК УРСР, письмово не оформлені, договірні відносини купівлі-продажу нотаріально не посвідчені.

Вимоги про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним заявлені на підставі ч.2 ст.220 ЦК України та мотивовані домовленістю щодо всіх істотних умов договору, повним виконанням договору сторонами та ухиленням ОСОБА_1 від нотаріального посвідчення договору.

Однак дана норма матеріального права до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, оскільки вимоги зустрічного позову заявлені щодо дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна (будинку), який підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Відсутність нотаріального посвідчення та державної реєстрації виключає укладення правочину, як такого, а отже, і створення прав та обовязків для сторін. Враховуючи викладене, відсутні правові підстави вважати, що сторони в 2001р. уклали договір купівлі-продажу жилого будинку в с.Пшонянове вул.Верхня, 18. Зазначені обставини вказують на те, що право власності ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно не припинилося, а у ОСОБА_3А, ОСОБА_2 відповідно не виникло.

За таких обставин у задоволенні зустрічного позову про визнання дійсною угоди купівлі-проджу жилого будинку належить відмовити.

Згідно з ч.І ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

У відповідності до ч.І ст.378 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч.І ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч.І ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У відповідності до ч.3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Керуючись ст.ст. 4, 60, 61, 88, 107, 109, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.41, 44, 224, 227, 153 ЦК УРСР, ст.ст.378, 383, 1212, 1213 ЦК України, ст.116 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про примусове виселення з жилого будинку - задовольнити.

Визнати неправомірним мешкання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та виселити їх з будинку № 18 по вул.Верхня с.Пшонянове Комінтернівського району Одеської області без надання іншого жилого приміщення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої особи ОСОБА_2, про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на житло - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: П.В. Добров