АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія - самовільне будівництво. Доповідач - Міненкова Н.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого судді: Міненкової Н.О.

Суддів - Гальянової І.Г., Ларенка В.І.

При секретарі Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності, -

встановила

в березні 2010 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Харківської міської ради та просив визнати за ним право власності на домоволодіння №- 107 по вул. Академіка Павлова в м. Харкові літ А-1,а-2,а-3,а-4, з надвірними будівлями, гараж літ „У площею 403 кв.м.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 08 жовтня 2009 року на підставі договору купівлі - продажу був придбаний житловий будинок, право власності на який зареєстроване 12 жовтня 2009 року. Після придбання будинку позивач провів внутрішню реконструкцію будинку та побудував гараж площею 403 кв.м. Власники суміжних домоволодінь надали згоду на спорудження гаражу. 11.02 2010 року виданий новий технічний паспорт, але у виданні свідоцтва про право власності відмовлено.

Представник Харківської міської ради проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що відповідно до ст. 331 ЦК право власності на новостворене майно набувається після прийняття цього майна до експлуатації. Крім того, не надано позивачем доказів, які підтверджують його право власності на або право користування земельною ділянкою, на якій розташовано самочинно збудований гараж.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2010 року позовні вимоги задоволені.

Не погодилась з рішенням ОСОБА_1 й у апеляційній скарзі просить рішення скасувати в частині визнання права власності на гараж літ „У пл. 403 кв.м.

Ухвалою судової колегій судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 14 жовтня 2010 року ОСОБА_1 поновлений строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 посилалась на те, що їй належить житловий будинок по вул. Автотракторній,4. Земельні ділянки її будинку і будинку позивача межують. В квітні 2010 року нею предявлений позов до Московського районного суду, в якому вона зазначала про порушення її прав власності будівництвом гаражу розмірами 20x20, площею 403 кв.м. та висотою 4 метри. Гараж збудований безпосередньо із земельною ділянкою апелянта. Приміщення має висоту 4 метри і порушує інсоляцію в її будинку. Крім того, злив з криши гаражу направлений в подвіря апелянта.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив зі ст.ст. 317,319,321,328,386,392 ЦК, які захищають право власності.

Судова колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції, так як вони зроблені з порушенням норм матеріального права, до даних правовідносин судом не застосовані норми закону, які передбачають визнання права власності на самовільно збудовані споруди, що у даному випадку вбачається з матеріалів справи.

Як вбачається з доданих до матеріалів справи договору купівлі -продажу, державного акту на право власності на земельну ділянку, право власності на будинок №- 107 по вул. Академіка Павлова в м. Харкові позивач набув на підставі договору купівлі - продажу від 08 жовтня 2009 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 5). Державний акт на право власності на землю за адресою ОСОБА_4, 107 виданий на імя ОСОБА_3.

Із позовної заяви позивача вбачається, що він реконструював будинок та збудував гараж пл. 403 кв. м. і отримав згоду суміжних землекористувачів.

Між тим, відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого плану, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Статтею 331 ЦК передбачено набуття права власності на новостворене нерухоме майно за особою, яка його виготовила: з моменту завершення будівництва, прийняття нерухомого майна до експлуатації, а також його державної реєстрації.

Суд першої інстанції, визнаючи право власності на збудований позивачем гараж розміром 403 кв.м. ці обставини не перевірив і позивач доказів цьому до суду не надавав, а тому підстав для задоволення позовних вимог у суду першої інстанції не було.

Крім того, відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскаржуючи постановлене рішення апелянт зазначала на те, що самочинно збудованим гаражам площею 403 кв. м. та висотою 4 м. порушуються її права на користування, володіння і розпорядження своєю власністю, так як споруда межує з її земельною ділянкою, порушує інсоляцію в будинку та створює інші незручності. Крім того, споруда використовується у виробничій діяльності і дозволу на такі порушення її прав з боку позивача вона не давала.

Враховуючи викладене, а також те, що рішення суду оскаржується в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на гараж літ „У та на підставі вимог ч.1 ст.303 ЦПК України щодо меж розгляду справи апеляційним судом, судова колегія вважає, що рішення суду підлягає зміні. Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,309,317, 319 ЦПК України судова колегія.

вирішила

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Змінити рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2010 року, скасувавши його в частині визнання права власності за ОСОБА_2 на гараж літ „У площею 403 кв.м., розташованого в м. Харкові по вул. Ак. Павлова, 107.

В задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя -

Судді -