Дубровицький районний суд Рівненської області
Справа №2-620/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2010 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

розглянувши на попередньому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадковий житловий будинок,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради та просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті її тітки ОСОБА_3, яка померла 02 серпня 2008 року, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул.Шевченка,23 в с.Трипутня Дубровицького району Рівненської області.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті тітки ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул.Шевченка,23 в с.Трипутня Дубровицького району. Вона є спадкоємицею по заповіту. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлій.

В судове засідання позивачка не зявилася. В своїй заяві просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився. В своїй заяві просить справу розглянути без представника, позов визнає.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, оскільки в справі достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини.

Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок державним нотаріусом Дубровицької державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.4) ОСОБА_3 померла 02.08.2008 року.

Згідно виписки з погосподарської книги від 11.06.2010 року №524 виданої ОСОБА_2 сільською радою (а.с.6) в погосподарській книзі №1 особовий рахунок №13 будинок №23 по вул.Шевченка в с.Трипутня рахується за померлою ОСОБА_3.

Як вбачається із заповіту посвідченого 28.10.2002 року (а.с.5) ОСОБА_3 належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими приміщеннями, який знаходиться в с.Трипутня Дубровицького району та все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося б і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право заповіла ОСОБА_1

Згідно п.1.1 Інструкції з ведення по господарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Відповідно до п.2.19 Порядку ведення записів у розділі 11 «Житловий будинок (квартира) в приватній власності громадян», розмір загальної та житлової площі кожного домогосподарства вказується на підставі відповідних документів, а за їхньої відсутності - за внутрішнім обміром приміщень. Отже, свідоцтво про право власності не розцінювалося як основний документ як для голови домогосподарства, членів домогосподарства так і для органів місцевого самоврядування.

Однак порядок реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Тимчасовим Положенням «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затвердженого наказом Мінюсту України 28.01.2003 року та зареєстровано в Мінюсті України 28.01.2003 року за р.№ 66/7387. Пунктом 3.3. Положення передбачено підставу відмови в реєстрації прав власності на нерухоме майно, зокрема підставою відмови є підстава, коли із заявою про реєстрацію права власності звернулася особа, яка не може бути заявником.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що позивачка згідно норм спадкового права стала власником спадкового майна померлої і набула права власності на нього.

Керуючись ст.ст.328, 392, 1216, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Шевченка,23 в с.Трипутня Дубровицького району Рівненської області.

Звільнити сторони від сплати судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний строк після подачі цієї заяви апеляційної скарги.

Рішення може бути також оскарженим і без подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в десятиденний строк.

У випадку неподання заяви в десятиденний строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але в подальшому не подано апеляційної скарги в двадцятиденний строк з моменту подання заяви про апеляційне оскарження, то рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя: