Справа № 2-1859/10
"03" грудня 2010 р. року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарях судового засідання - Бінько М.А., Коценко О.М.,
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача - Військової частини НОМЕР_1 Нестеренка О.В.,
представника третьої особи без самостійних вимог Територіального управління Держгірпромнагляду по Миколаївській області - Захарова Є.А.,
представника третьої особи без самостійних вимог - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, Територіальне управління Держгірпромнагляду по Миколаївській області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області, про поновлення строку на звернення до суду, встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, визнання незаконними та скасування актів розслідування нещасного випадку, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
17.09.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на звернення до суду, встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, визнання незаконними та скасування актів розслідування нещасного випадку, зобов`язання скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок за формою Н-1.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з 2005 року по 11.03.2010 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 . Працював комплектувальником виробів та інструментів. 16.11.2009 року на території військової частини під час виконання робіт по навантаженню залізобетонних стовпців на автонавантажувач за допомогою автокрана "Урал 4320" стався нещасний випадок - одна з залізобетонних балок зсунулася і притисла його ліву ногу, внаслідок чого він отримав травму: закритий вивих плюснових кісток лівої стопи з переломом внутрішньої клиновидної кістки, закритий перелом нижньої лодижки лівої гомілки без зміщення. Рішенням МСЕК від 09.03.2010 року була встановлена ІІ група інвалідності по загальному захворюванню.
За наслідками розслідування даного нещасного випадку відповідачем складений акт № 1 за формою НВП та формою Н-5 від 19.11.2009 року про нещасний випадок, не пов`язаний з виробництвом. Не погодившись з обумовленим висновком, позивач звернувся до Територіального управління Держгірпромнагляду по Миколаївській області, яким було створено комісію зі спеціального розслідування вказаного нещасного випадку та 18.12.2009 року за його результатами були складені акти за формою Н-5 та Н-1. Проте, останні містили суттєві недоліки, які неможливо було виправити. Оскільки, Територіальне управління Держгірпромнагляду по Миколаївській області відмовило видати припис відповідачу щодо необхідності проведення відповідного розслідування нещасного випадку, позивач, вважав єдиним засобом захисту свого порушеного права звернення до суду з даним позовом.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Дали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. При цьому, поновлення строку на звернення до суду мотивували тривалим лікуванням позивача, а також здійснення останнім дії щодо позасудового вирішення даного спору.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав. Пояснив суду, що за фактом нещасного випадку, що стався з останнім, відповідачем, відповідно до «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків на виробництві», затв. постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року за № 1112, була створена комісія, яка дійшла висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_1 не пов`язаний з виробництвом, оскільки стався внаслідок порушення позивачем Інструкції з охорон праці № 26 «Для обробника ремфонду», при виконанні ним робіт за власною ініціативою. З наведених підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Представник третьої особи без самостійних вимог Територіального управління Держгірпромнагляду по Миколаївській області в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 , вважав їх обґрунтованими, оскільки розслідування нещасного випадку військовою частиною було проведено не об`єктивно, без врахування обставин, які повідомляли потерпілий, свідки . Крім того, зазначав, що основною причиною нещасного випадку є залучення ОСОБА_1 до роботи не за його кваліфікацією та без проведення відповідної підготовки. При цьому, звертав увагу на не доведеність використання позивачем устаткування відповідача в особистих цілях, що є обов`язковим при прийнятті рішення для визначення нещасного випадку як такого, що не пов`язаний з виробництвом.
Представник третьої особи без самостійних вимог - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки, останній отримав травму при виконанні робіт, які не були покладені на нього змінним завданням. Тому вважається, що останній зазнав тілесних ушкоджень, виконуючи роботу в особистих інтересах, що, відповідно до п. 18 Постанови, дає підстави для віднесення даного нещасного випадку к таким, які не пов`язаний з виробництвом. З наведених підстав, складені відповідачем акти № 1 за формою НВП та формою Н-5 представник вважав правомірними. Крім того, просив суд не приймати до уваги результати спеціального розслідування Територіального управління Держгірпромнагляду по Миколаївській області в силу чисельних порушень обумовленого Порядку при його проведенні.
Заслухавши показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, а також матеріали кримінальної справи № 1-205/2010 за звинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 272 КК України, суд прийшов до наступного.
Так, згідно ст. 22 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року (з послідуючими змінами) роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року (з послідуючими змінами та доповненнями) нещасний випадок це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора або середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, у результаті яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.
Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, установлено Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1112 (далі Порядок), наведених у додатку.
Згідно з п. 13 Порядку, обстеження місця нещасного випадку, одержання пояснень потерпілого, свідків та причетних до нещасного випадку осіб, з`ясування обставин і причин нещасного випадку, визначення, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, установлення осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці та складання акту розслідування нещасного випадку віднесено до компетенції утвореної роботодавцем комісії з розслідування нещасного випадку.
За висновками роботи комісії з розслідування складається акт за формою Н-5, Н-1, якщо нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, або акт за формою НВП, якщо нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом ( п.13 Порядку).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 з 28.10.2005 року по 11.03.2010 року. Працював комплектувальником виробів та інструментів, виконуючи обов`язки обробника ремонтного фонду.
16.11.2009 року ОСОБА_1 , отримавши змінно добове завдання, під керівництвом та за наказом капітана ОСОБА_5 , перебуваючи на майданчику зберігання залізобетонних виробів технічної території військової частини НОМЕР_1 , виконував стропильні роботи, пов`язані з завантаженням залізобетонних стовпців на автонавантажувач за допомогою автокрана "Урал 4320", яким керував водій кранівник ОСОБА_4 . Після закінчення обумовлених робіт, на прохання кранівника, позивач залишився допомогти останньому перемістити за допомогою крану декілька залізобетонних виробів з метою звільнити місце для можливого продовження вантажних робіт у майбутньому. Саме за цих обставин з ОСОБА_1 стався нещасний випадок: одна з залізобетонних балок зсунулася і притисла його ліву ногу, внаслідок чого він отримав травму: закритий вивих плюснових кісток лівої стопи з переломом внутрішньої клиновидної кістки, закритий перелом нижньої лодижки лівої гомілки без зміщення. Рішенням МСЕК від 09.03.2010 року була встановлена ІІ група інвалідності по загальному захворюванню.
Обставини заподіяння тілесних ушкоджень позивачу підтвердили в судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , а також підтверджується вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.06.2010 року, відповідно до якого ОСОБА_4 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого за ч.1 ст. 272 КК України.
За результатами розслідування даного нещасного випадку відповідачем складений акт № 1 за формою НВП та формою Н-5 від 19.11.2009 року про нещасний випадок, не пов`язаний з виробництвом. З даних актів вбачається, що нещасний випадок з позивачем стався 16.11.2009 року о 16 год. 10 хв. у військовій частині НОМЕР_1 , відкритій ділянці господарчої території, розташованої в межах частини за вище вказаних обставин.
Не погодившись з вищевказаним висновком, позивач звернувся до Територіального управління Держгірпромнагляду по Миколаївській області, яким наказом за № 313 від 07.12.2009 року було створено комісію зі спеціального розслідування вказаного нещасного випадку та 18.12.2009 року за його результатами були складені акти за формою Н-5 та Н-1. Проте, останні не можуть бути прийняті як докази, в силу ст. 59 ЦПК України.
Відповідно до п. 14 Порядку визнаються пов`язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових (посадових) обов`язків, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період: перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці роботи протягом робочого часу починаючи з моменту приходу працівника на підприємство до його виходу, який повинен фіксуватися відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку, або за дорученням роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні та святкові дні; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також викання заходів особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався під час перебування останнього на робочому місці - на території Військової частини в робочий час. При цьому, останній був залучений до роботи, яка не відповідає його спеціальності, а також без відповідного навчання та перевірки його знань з охорони праці з дотриманням відповідної інструкції, що також підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи. Тоді як твердження відповідача щодо виконання робіт, при яких стався нещасний випадок з позивачем, з використанням належного відповідачу майна в особистих цілях, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Також судом не встановлено інших обставин, за наявності яких нещасний випадок визнається не пов`язаним з виробництвом.
Згідно ст. 153 КЗпП України на роботодавцеві лежить обов`язок забезпечення безпечних та нешкідливих умов праці. До речі, якщо потерпілим і було порушено правила охорони праці, це не звільняє підприємство-роботодавця від виконання своїх зобов`язань перед ним.
Отже, нещасний випадок, що стався з ОСОБА_1 16.11.2009 року, є таким, що пов`язаний з виробництвом, тому акт розслідування нещасного випадку, як такого, що не пов`язаний з виробництвом, за формою Н-5 та акт №1 про нещасний випадок, не пов`язаний з виробництвом, за формою НВП, затверджені 19.11.2009 року командиром військової частини НОМЕР_1 , є незаконними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, тому підлягають скасуванню.
З наведених підстав підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 щодо покладення обов`язку на відповідача скласти акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1, що стався з позивачем 16.11.2009 року. Проте, суд не вбачає підстав для зазначення в рішенні суду обов`язку відповідача скласти акт розслідування нещасного випадку, як такого, що пов`язаний з виробництвом, за формою Н-5, оскільки його складання безпосередньо передбачено Порядком як підставу для складання відповідного акту за формою Н-1.
Згідно постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з послідуючими змінами) встановлення фактів нещасних випадків на виробництві встановлюється в порядку, передбаченому для розгляду трудових спорів.
Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у відповідності до ст. 234 цього Кодексу в разі пропуску з поважних причин строків, встановлених ст. 233 КЗпП України, суд може поновити ці строки.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 оспорює акт, який було складено 19.11.2009 року. З позовом про захист порушеного права він звернувся до суду 17.09.2010 року.
Згідно довідки, виданої 14.06.2010 року КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» позивач з 02.12.2009 року перебував на лікуванні та після зняття гіпсу пересувався за допомогою милиць до 15.03.2010 року. Крім того, судом встановлено, що позивачем після цього вживалися заходи для захисту свого порушеного права як в позасудовому, так і в судовому порядку.
Саме на вказані обставини позивач посилався, як на причину пропуску позовної давності.
Враховуючи викладене, суд визнає причини пропуску ОСОБА_1 позовної давності поважними та вважає можливим поновити йому строк для захисту порушеного права.
В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 03 грн. 40 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. 00 коп., а всього 40 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 58 - 60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Територіальне управління Держгірпромнагляду по Миколаївській області, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області, про поновлення строку на звернення до суду, встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, визнання незаконними та скасування актів розслідування нещасного випадку, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду для захисту порушеного права.
Визнати незаконними та скасувати акт розслідування нещасного випадку, як такого, що не пов`язаний з виробництвом, за формою Н-5 та акт №1 про нещасний випадок, не пов`язаний з виробництвом, за формою НВП, затверджені 19.11.2009 року командиром Військової частини НОМЕР_1 .
Встановити факт нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 16.11.2009 року при виконанні трудових обов`язків на території Військової частини НОМЕР_1 таким, що пов`язаний з виробництвом.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 скласти акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1, що стався з ОСОБА_1 16.11.2009 року.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 40 (сорок) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.В.Лузан