25.05.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа 22-1251 Категорія 57
Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кутурланова О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня місяця 25 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів Майданіка В.В. Кутурланової О.В.

при секретарі Дягілевій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області на постанову Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 червня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області про зобов'язання нарахування недоплаченої державної соціальної допомоги,

Встановила:

В квітні 2009р. ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до управління Пенсійного Фонду України в Чаплинському районі Херсонської області ( надалі уПФ) про зобов'язання нарахування недоплаченої державної соціальної допомоги, вказуючи, що має право на правовий статус дитини війни та доплати до пенсії, встановленої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. № 2195-іу в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 2006-2008 роки та стягнути судові витрати. У вказаний період часу відповідач не здійснює зазначеного перерахунку.

Просила поновити строк звернення до суду, пропущений з поважних причин, зобов'язати УПФ здійснити перерахування такої доплати і забезпечити виплату їй заборгованості за період з 2006-2008 роки та стягнути судові витрати.

Постановою Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 червня 2009р. позовні вимоги задоволено. Визнані поважними причини пропуску строку звернення до суду із позовом та поновлено строк. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Чаплинському районі Херсонської області здійснити нарахування та виплату підвищеної пенсії ОСОБА_2 за 2006-2008 роки у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004р. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача витрати зі сплати судового збору в сумі 3,40 грн.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області посилається на незаконність судового рішення, просить його скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки Державним Бюджетом України за 2007- 2008р. не передбачене повне фінансування зазначених позивачем виплат.

Крім того не визначений механізм розрахунку підвищення державної соціальної допомоги, та не враховані судом положення Закону України «Про Державний бюджет на 2008рік» та п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. якими встановлено, що вказана позивачем державна соціальна допомога виплачується в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Письмових заперечень до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши судцю-доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що суд не може застосовувати ст. 110 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік, п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та підпункт 2 п. 41 розділу 11 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р., а керується Конституцією України як актом прямої дії.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 17 ст. 77 Закону України від 20.12.2005 р. «Про Державний бюджет України на

2006рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік.

Відповідно до Закону України від 19.01.2006 р. «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» до Закону України від 20.12.2005р. «Про Державний бюджет України на 2006 рік» внесено зміни, згідно з якими виключено п. 17 ст. 77 цього Закону, а новою редакцією ст. 110 Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймалися. Отже, пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році запроваджено не було. Таким чином в 2006 р. у відповідача не було підстав проводити виплати підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

Згідно з п. 12 ст. 71 Закону України від 19.12.2006 р. «Про Державний бюджет України на

2007рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено, але рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. таке зупинення визнано неконституційним.

Законом України від 28.12.2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (відповідно до п.20 ст.14 Закону України від «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначена надбавка становить 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.)

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. зміни, внесені підпунктом 2 п. 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 р., щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України про їх неконституційність, а положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, а також положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції 2004 року, які поновили свою дію у 2007 році - з 09.07.2007 р., а у 2008 році - з 22.05.2008 р., право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», мають діти війни з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. Відповідно у 2007 році у період із 01.01.2007 р. до 08.07.2007 р. та у 2008 році - з 01.01.2008 р. до 21.05.2008 р. положення законів про Державний бюджет на ці періоди були чинними та підлягали виконанню.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд першої інстанції не звернув уваги на зупинення дії вищевказаних законів України, що призвело до неправильного вирішення спору по суті заявлених вимог. За таких обставин постанова піддягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору. Надання бюджетних коштів Пенсійному фонду України для виконання покладених на нього обов'язків виходять за межі заявлених вимог. Також не приймаються до уваги доводи апелянта щодо можливого нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не приймав рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.2 ч.І ст. 307, ст. ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія

суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 червня 2009 року в частині задоволення адміністративного позову та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області провести підвищення пенсії ОСОБА_2 за 2006-2008 роки відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищення її на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком в розмірі, встановленому ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з часу набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді