Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
Справа № 2-1975/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2010 р. м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Вакал Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Бердянської міськради про визнання договору міни дійсним, визнання права власності, встановлення рівності часток у праві спільної часткової власності, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Бердянської міськради про визнання договору міни дійсним, встановлення рівності часток у праві спільної часткової власності, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, визнання права власності, вказуючи що 15.10.1997 року на Бердянській товарній біржі „Нерухомість Приазов'я" було укладено договір міни, відповідно до якого вона та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 набули право власності на домоволодіння № 77 по вул. Жовтневій в м. Бердянську. В подальшому на території домоволодіння ОСОБА_1 побудовано самовільні споруди. 24.02.2007 року помер ОСОБА_5, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частки у спірному домоволодінні. ОСОБА_1 є донькою померлого. 22.02.2010 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просили суд визнати договір міни дійсним, визнати право власності, встановити рівність часток у праві спільної часткової власності, встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем, визнати право власності на спадщину в порядку спадкування за законом та визнати право власності на самовільно побудовані споруди.

У судовому засіданні позивачі підтримали вимоги викладені у позовних заявах від 12.01.2010 року та 22.02.2010 року в повному обсязі.

Представник Бердянської міськради до судового засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

ОСОБА_6 до судового засідання не з'явилася. У заяві просила суд розглянути справу за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечувала.

З'ясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 47 ч. 2 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається

У судовому засіданні встановлено, що відбулося повне виконання договору міни від 15.10.1997 року (а.с.12). Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, а тому позовні вимоги про визнання дійсним договору міни від 15.10.1997 року підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Як вбачається з матеріалів справи 24.02.2007 року помер ОСОБА_5, тому вимоги про визнання права власності на спірне домоволодіння слід задовольнити частково, бо на момент розгляду справи у ОСОБА_5 відсутня цивільна правоздатність. Суд вважає можливим визнати право власності на домоволодіння № 77 по вул. Жовтневій в м. Бердянську за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 У задоволенні вимог про визнання права власності за ОСОБА_5 слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до листа директора КПТІ м. Бердянська № 381 від 23.03.2010 року спірне домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 У договорі міни від 15.10.1997 року не визначено розмір частки спірного домоволодіння, що належить кожному з позивачів, тому суд знаходить можливим визначити розмір часток, визнавши їх рівність між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 по 1/4 за кожним.

Згідно зі ст. 376 ЦК України, на вимогу користувача земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самовільно побудоване на ньому, якщо це не порушує права інших громадян.

Спірні будівлі споруджено на земельній ділянці, відведеній для цієї

мети в належному порядку (а.с. 19-21). Суд приймає до уваги, що згідно з

технічним висновком Бердянської філії ДНДПВІ

„НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" № 444 від 26.10.2009 року спірні будівлі знаходяться у задовільному стані, санітарно-гігієнічні та пожежні вимоги не порушено. Несучі та огороджуючі конструкції забезпечують безпечну подальшу експлуатацію будівель (а.с. 22-25).

При винесенні рішення, суд приймає до уваги, що згідно з експертним висновком протипожежного стану об'єкта від 29.10.2009 року при огляді самовільно побудованих будівель та споруд порушень вимог діючих протипожежних норм та правил не виявлено (а.с.26). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що визнання права власності на самовільно побудовані будівлі та споруди нічиїх законних прав і інтересів не порушує, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи 24.02.2007 року помер ОСОБА_5 (а.с. 14). Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 належала 1/4 частка домоволодіння № 77 по вул. Жовтневій в м. Бердянську.

Зі свідоцтва про народження від 27.07.1967 року та свідоцтва про укладення шлюбу від 19.12.1988 року видно, що ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_5, а отже і спадкоємцем після його смерті.

При винесені рішення, суд приймає до уваги, що відповідно до листа Бердянської нотаріальної контори від 23.03.2010 року 1059/01-14 після смерті 24.02.2007 року ОСОБА_5 спадкова справа в Бердянській нотаріальній конторі не заводилася, заповітів від імені померлого не посвідчувалося.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 на момент його смерті підтверджується довідкою вуличного комітету № 33 м. Бердянська та поясненнями свідка ОСОБА_7 (а.с.37)

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_5 на момент його смерті, отже прийняла спадщину після його смерті, тому позовні вимоги про встановлення факту, визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 220, 357, 376, 1261, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ: Позов задовольнити частково.

Визнати дійсним договір міни нерухомого майна № 26 від 07.10.1997 року, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, зареєстрований на Бердянській товарній біржі „Нерухомість Приазов'я".

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 право власності на домоволодіння № 77 по вул. Жовтнева в м. Бердянську.

У задоволенні вимог про визнання права власності на частку у домоволодінні № 77 по вул. Жовтнева в м. Бердянську за ОСОБА_5 відмовити.

Встановити рівність часток між ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 у праві спільної часткової власності на домоволодіння № 77 по вул. Жовтнева в м. Бердянську Запорізької області по 1А частці домоволодіння за кожним.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 по вул. Жовтнева, 77 в м. Бердянську Запорізької області на час відкриття спадщини, після померлого 24.02.2007 року ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на1/4 частку домоволодіння № 77 по вул. Жовтнева в м. Бердянську в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, що помер 24.02.2007 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно збудовані сіни „а", сарай „М", навіс „Р", душ „П", що розташовані на земельній ділянці, за адресою: м. Бердянськ, вул. Жуковського, 77.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк, після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження і апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя