Справа №2-495/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Лимар О.Ф.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом від-критого акціонерного товариства „Київоблгаз до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті вартості послуг з газопостачання,

встановив:

Наприкінці листопада 2009 року ВАТ „Київоблгаз звернулось до суду з вказаним позовом: просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість по оплаті вартості послуг з газопостачання у розмірі 464 гривень 16 копійок.

У судове засідання учасники судового процесу не з'явились, про своє ставлення до предявленого позову вони суд не повідомили. Представник позивача ОСОБА_3 просить розглядати справу в її від-сутності.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що власником жилого будинковолодіння, що розташовується в с. Гора Борис-пільського району по вул. Толстого, 19, був ОСОБА_4 Після його смерті право власності на цей обєкт нерухомого майна в рівних частках успадкували відповідачі. ВАТ „Київоблгаз постачало до зазначеного жилого будинковолодіння послуги з газопостачання. Достовірність цих обставин підтверджується копією довідки №328 від 9 грудня 2008 року (а.с.9, 11).

За змістом п.1 ч.1 ст.13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги послуги з газопостачання є видом комунальних послуг. На власників жилого будинковолодіння покладається обовязок оплатити вартість фактично отриманих ними послуг.

З письмових розрахунків, доданих до позовної заяви (а.с.3-5, 13-15), вбачаться, що ОСОБА_4 неналежним чином виконував цей обовязок, у звязку з цим ще за його життя у нього виникла за-боргованість у розмірі 464 гривень 16 копійок. Набувши право власності на спадкове жиле будинко-володіння, до відповідачів перейшов також обовязок добровільно погасити цю заборгованість. Вони, в свою чергу, ухиляються від добровільного виконання цього обовязку.

У відповідності до ст.71, ч.1 ст.80 ЦК України 1963 року для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлювався строк в три роки (позовна давність). Закінчення цього строку до предяв-лення позову було підставою для відмови у задоволенні позову.

З письмових розрахунків, доданих до позовної заяви (а.с.3-5, 13-15), вбачаться також те, що заборго-ваність по оплаті вартості послуг з газопостачання, яку просить стягнути позивач, існувала ще станом на січень 1997 року. Разом з тим, з позовом до суду ВАТ „Київоблгаз звернулось лише наприкінці листо-пада 2009 року, тобто після закінчення трирічного строку позовної давності. З заявою про відновлення цього строку позивач до суду не звертався.

Тому, керуючись п.1 ч.1 ст.13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст.71, ч.1 ст.80 ЦК України 1963 року, ст.88, п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215 та ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відкритого акціонерного товариства „Київоблгаз до ОСОБА_1 Яків-ни та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по оплаті вартості послуг з газопоста-чання, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з часу оголошення рішення та подальшої подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, або у порядку, передбаченому в ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_6