Справа № 22ц-1940/10 Головуючий у 1 інстанції: Підгорний І.І.
Провадження № 22ц-1940/10 Категорія: 25 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2010 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Подолюка В.А., при секретарі - Понєдєльнику О.А.,

з участю :

представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства Українська страхова компанія (далі-ВАТ УСК) «Дженералі Гарант» про стягнення страхового відшкодування, за апеляційними скаргами представника відповідача відкритого акціонерного товариства Українська страхова компанія «Дженералі Гарант» - ОСОБА_2 на рішення Ківерцівського районного суду від 1 березня 2010 року та додаткове рішення від 27 квітня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом про стягнення страхового відшкодування.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 4 травня 2007 між ним і ВАТ УСК «Дженералі Гарант» був укладений договір добровільного страхування транспортних засобів.

Покликаючись на те, що 1 лютого 2008 року стався страховий випадок, внаслідок якого його автомобіль отримав механічні пошкодження на загальну суму 28141, 26 грн., а відповідач виплатив страхове відшкодування лише в розмірі 12534,96 грн., позивач просив стягнути з відповідача 15606, 30 грн. страхового відшкодування, 85 грн. витрат за довідку про обставини ДТП, 720 грн. за послуги евакуатора, 280 грн. за автостоянку, 504 грн. за проведення експертної оцінки, 1891,48 грн. пені, 354,22 грн. з врахуванням індексу інфляції, 155,46 грн. за прострочку повернення грошових коштів, 598, 20 грн. за користування чужими коштами та 20 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Ківерцівського районного суду від 1 березня 2010 позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ВАТ УСК «Дженералі Гарант» та Волинської філії ВАТ УСК «Дженералі Гарант» в користь ОСОБА_3 13108,30 грн. страхового відшкодування, 85 грн. витрат за видачу довідки про обставини ДТП, 720 грн. витрат за послуги евакуатора, 280 грн. витрат за послуги автостоянки, а всього 14 191, 30 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Ківерцівського районного суду від 27 квітня 2010 року стягнуто солідарно з ВАТ УСК «Дженералі Гарант» та Волинської філії ВАТ УСК «Дженералі Гарант» на користь ОСОБА_3 260 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі представник відповідача, покликаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та зазначає, що суд при постановленні рішення безпідставно взяв до уваги висновок повторного автотоварознавчого дослідження автомобіля, яке було проведено з порушенням Методики товарознавчої експертизи та без участі страхової компанії, а тому, на думку представника відповідача, суд дійшов неправильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування, яке уже було виплачено страховиком.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення представник відповідача зазначає, що суд неправильно поклав судові витрати і на страхову компанію і на її Волинську філії, а також неправильно розподілив судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційні скарги підтримав і просив їх задоволити, представник позивача апеляційні скарги заперечив і просив їх відхилити.

Судом першої інстанції установлено, що 1 лютого 2008 року з автомобілем позивача стався страховий випадок, а тому страхова компанія повинна виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 14 191,30 грн.

Апеляційні скарги представника відповідача слід відхилити, а рішення і додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що 4 травня 2007 року між ВАТ УСК «Дженералі Гарант» І ОСОБА_3 був укладений договір добровільного страхування транспортних засобів, за умовами якого страховик зобов'язувався у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування на умовах і в обсязі , зазначених цим договором, а страхувальник зобов'язувався вчасно сплачувати страхові платежі і виконувати інші умови договору, (а.с.79-82).

Крім того, судом установлено, що 1 лютого 2008 року транспортний засіб страхувальника потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, тобто з автомобілем страхувальника стався страховий випадок.

Відповідно до вимог статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові ) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

При цьому, в судовому засіданні установлено, що страхувальник виконував взяті на себе зобов'язання по сплаті страхових платежів, а страховик виплатив страхувальнику грошову суму в розмірі 12 534, 96 грн. на підставі звіту спеціаліста - автотоварознавця від 3 березня 2010 року.

Страхувальник ОСОБА_3 просив суд стягнути із страхової компанії ще 15 606, 30 грн. страхової виплати, обґрунтувавши розмір страхового відшкодування висновком № 0080 дослідження спеціаліста - автотоварознавця від 15 квітня 2008 року, з яким не погоджується представник відповідача, (а.с.9-24)

Критична оцінка представником відповідача висновків дослідження спеціаліста - автотоварознавця від 15 квітня 2008 року не спростовують висновки зазначеного дослідження.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування відповідно до звіту № 065 спеціаліста - автотоварознавця, складеного 3 березня 2008 року, оскільки при повторному огляді пошкодженого транспортного засобу, який проводився з допомогою підйомника, були додатково виявлені скриті дефекти елементів, які знаходяться в зоні деформації.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Також судом в додатковому рішенні правильно розподілені судові витрати по справі.

Інші доводи апеляційних скарг не впливають на правильність судових рішень, які постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника відповідача відкритого акціонерного товариства страхова компанія «Дженералі Гарант» - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ківерцівського районного суду від 1 березня 2010 року та додаткове рішення Ківерцівського районного суду від 27 квітня 2010 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: