Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Карпенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міськради, Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Гаражного кооперативу «Гарант» про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за законом, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за законом, де вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 05.06.1970 року. Рішенням виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 18.08.1995 року ОСОБА_4 було дозволено збудувати гараж в гаражному кооперативі «Гарант». ОСОБА_4 був прийнятий в члени гаражного кооперативу, гараж був збудований в 1995 році з підвалами 1 та 2.

Позивач посилається на те, що рішенням виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 19.02.1999 року ОСОБА_4 було дозволено будівництво госпблоку розміром 12,0x3,0. її чоловік збудував нежитлові приміщення 4 - санвузол, 5- приміщення, 6 - приміщення, 7 - кладова. Вказані приміщення не були введені в експлуатацію.

01.03.2008 року помер її чоловік. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеного гаражу. Спадкоємцями першої черги є: вона, як дружина, що пережила чоловіка, діти спадкодавця ОСОБА_2, ОСОБА_2. ОСОБА_5 спадкодавця відмовились від спадщини у встановлений законом строк на її користь В даний час в неї виникла потреба в оформленні правовстановлюючих документів на нерухоме майно, у звязку з чим вона змушена звертатися з позовом до суду. Просила суд визнати за нею право власності на гараж з нежитловими приміщеннями № 67, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ватутіна, 5Г в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4, померлого 01.03.2008 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник Гаражного кооперативу «Гарант» просив розглядати справу без його участі.

Представник Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міської ради у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

ОСОБА_2, ОСОБА_2. С.В. надали суду заяви в яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнали.

Суд, вислухавши пояснення сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 05.06.1970 року. Рішенням виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 18.08.1995 року ОСОБА_4 було дозволено збудувати гараж в гаражному кооперативі «Гарант». ОСОБА_4 був прийнятий в члени гаражного кооперативу, гараж був збудований в 1995 році з підвалами 1 та 2.

Рішенням виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 19.02.1999 року ОСОБА_4 було дозволено будівництво госпблоку розміром 12,0x3,0. її чоловік збудував нежитлові приміщення 4 - санвузол, 5- приміщення, 6 - приміщення, 7 - кладова. Вказані приміщення не були введені в експлуатацію.

Згідно ч.5 ст. 376 Цивільного Кодексу України, на вимогу Власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У відповідності до вимог ст.. 331 ЦК України, право власності на ново строєне нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 « Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється комісією і полягає у підтвердженні нею готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, комунікацій та споруд інженерної і транспортної інфраструктури, їх інженерно - технічного оснащення та забезпечення, пускових комплексів, черг будівництва( далі - закінчені будівництвом обєкти) відповідно до погодженої та затвердженої в установленому порядку проектної документації.

Приймальна комісія утворюється інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт на підставі письмової заяви замовника обєкта будівництва, форма якої затверджується в установленому порядку Мінрегіонбудом. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю свідоцтва.

Відповідно до п. 1.6 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 0.18.02.2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями станом на 19.05.2005 року) « Реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці обєкти».

Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію.

Відповідно до ст. 30і Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено ч.2 п.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно - технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Також з технічного паспорту вбачається, що самовільні забудови збудовані до 1 січня 2004 року, тобто під час дії ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Розділом другим ЦК УРСР в редакції 1963 року регулювання відносин щодо володіння, користування та розпорядженням майном.

Громадяни які збудували жилі будинки, господарські і побутові будівлі та споруди без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту не набувають права власності на самочинне будівництво, а мають право володіти та користуватися цими будівлями і не вправі розпоряджатися ними.

Нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року питання визнання права Власності на самочинне будівництво у судовому порядку не врегульовано.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ України № 5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних з діяльністю гаражно - будівельних кооперативів» із змінами та доповненнями, внесеними Постановою Пленуму ВСУ України № 15 від 25.05.1998 року, «член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд - 1 продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди , що не заборонені законом».

ОСОБА_4 повинен був оформити своє право власності на вказаний гараж.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спірний гараж не входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_4, оскільки право власності на нерухоме майно не було зареєстровано за ним у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. 331, ч.5 ст. 376, ст.ст. 1261, 1268, 1270 Цивільного Кодексу України, ст. ст.

10, 11, 14, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпропетровської міськради, Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Гаражного кооперативу «Гарант» про визнання права власності на гараж з нежитловими приміщеннями № 67, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ватутіна, 5Г в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4, померлого 01.03.2008 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 90 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В. Залімська