АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-405/10 Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський
Провадження № 22ц-1428/10 Доповідач - Ходоровський М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2010 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Ходоровський М. В., Хома М. В.,

при секретарі - Любчик Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 5 травня 2010 року по справі за позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства "Джеміні" до ОСОБА_3, за участю третьої особи Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року приватне виробничо-комерційне підприємство "Джеміні" пред"явило позов до ОСОБА_3, за участю третьої особи Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції про відшкодування шкоди в сумі 46391,23 грн..

Позивач зазначив, що згідно наказу Господарського суду Тернопільської області від 13 листопада 2007 року про примусове виконання рішення по справі №14/81-235 наказано стягнути з Комунального підприємства сфери послуг(КПСП) "Чайка" на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства "Джеміні" 41476,11 грн.; 11772,14 грн. пені; 532 грн. державного мита, 118 грн. витрат на ІТЗ, - всього 53898,25 грн.

На виконання судового рішення головним державним виконавцем 12 грудня 2007 року винесено постанову про арешт коштів боржника. В період з 27 лютого по 23 травня 2008 року державним виконавцем стягнуто 7507,02 грн. Сума нестягнутих коштів становить 46391,23 грн., що становить суму позову.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 після накладення арешту на кошти КПСП "Чайка" відкрив нові рахунки боржнику КПСП "Чайка" в установах банків, чим не дав змоги державним виконавцям в повному обсязі виконати судове рішення, згідно акта державного виконавця від 7 квітня 2008 року чинив перешкоди у видачі готівкових коштів, які знаходилися в кабінеті бухгалтера ОСОБА_5, позивач вважає, що відповідач своїми діями заподіяв йому шкоду в розмірі 46391,23 грн., що є сумою, нестягнутою за наказом Господарського суду Тернопільської області від 13 листопада 2007 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 5 травня 2010 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 в користь Приватного виробничо-комерційного підприємства "Джеміні" 46391,23 грн. завданої шкоди, 120 грн. витрат на ІТЗ, 463 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким його вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідача ОСОБА_4, не як керівник КПСП "Чайка" а як фізична особа, шляхом відкриття в установах банків нових розрахункових рахунків для КПСП "Чайка", перешкодив державному виконавцю стягнути з КПСП "Чайка" в користь Приватного виробничо-комерційного підприємства "Джеміні" 46391,23 грн., чим заподіяв майнову шкоду, яка підлягає до відшкодування із ОСОБА_3А в порядку ст. 1166 ЦК України.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права. Зазначені обставини згідно ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що згідно наказу Господарського суду Тернопільської області від 13 листопада 2007 року наказано стягнути з КПСП "Чайка" на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства "Джеміні" 41476,11 грн.; 11772,14 грн. пені; 532 грн. державного мита, 118 грн. витрат на ІТЗ, - всього 53898,25 грн.

На виконання судового рішення головним державним виконавцем 12 грудня 2007 року винесено постанову про арешт коштів боржника.

Дані обставини стверджуються матеріалами справи та не заперечуються представником відповідача.

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ( т. 1 ас.47) керівником КПСП "Чайка" є ОСОБА_3.

Як вбачається із пояснень представника позивача та матеріалів справи ОСОБА_4 після арешту коштів підприємства "Чайка" відкрив нові рахунки в установах банку для КПСП "Чайка", в тому числі 19.12.2007 року у Тернопільській філії AT "Укрінбанк" .

Відповідно до пояснень представника відповідача відповідач ОСОБА_4 під час виконання рішення суду (наказу) про стягнення з КПСП "Чайка в користь Приватного виробничо-комерційного підприємства "Джеміні" діяв як керівник КПСП "Чайка.

Згідно листа Тернопільської філії AT "Укрінбанк" від 16 травня 2008 року на адресу відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції(ас.12 т.1) відкриття розрахункового рахунку боржнику КПСП "Чайка" 19.12.2007 року здійснено за заявкою директора КПСП "Чайка" ОСОБА_4

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач ОСОБА_4 під час виконання рішення суду виступав як керівник боржника і ні в якому разі як фізична особа, а тому суд вважає, що навіть у випадку встановлення шкоди, він не може бути відповідальним за вимогами позивача.

Відповідно до положень вищезгаданої ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується за певних умову зв"язку: зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки); лише у випадку її існування.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

втрати, яких особа зазнала

доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене(упущена вигода).

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема позовної заяви, пояснень представника позивача відповідач заподіяв йому реальні збитки - 46391,23 грн., що є сумою, нестягнутою за наказом Господарського суду Тернопільської області від 13 листопада 2007 року.

Колегія суддів вважає, що зазначена позивачем сума не може бути майновою шкодою, адже нестягнута за наказом Господарського суду Тернопільської області від 13 листопада 2007 року сума не є втратою, у контексті положень ст. 22 ЦК України. Ця сума, яка заявлена позивачем до стягнення є присудженою і такою що підлягає до виконання.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 5 травня 2010 року скасувати та постановити нове рішення, яким в позові Приватного виробничо-комерційного підприємства "Джеміні" до ОСОБА_3, за участю третьої особи Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6