Справа № 2-946/2010р.
31.08.2010 р. Ренійський районний суд Одеської області
у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;
при секретарі Пройка С.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі- продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме маймо, -
Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розглянути справу в попередньому судовому засіданні без його участі.
Позивачка ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.
Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія паспорту громадянина України ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1; копія паспорту громадянки України ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2; копія технічного паспорту на 2/5 частини нежитлової будівлі (приміщення магазину-бар) № 29 по вул. Пролетарській в м. Рені Одеській області, власником якого є ОСОБА_2; копія договору купівлі-продажу на імя ОСОБА_2 від 07.02.2005 р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 26.09.2008 р. про визнання права власності на самочинно збудовану споруду за ОСОБА_2; копія рішення Виконавчого комітету Ренійської міської ради народних депутатів № 128 від 20.04.1995 р. про відвід земельної ділянки під забудову магазинів на території ринку; копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.02.2005р.; договір купівлі-продажу від 25.06.2007 р.; розписка ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 25.06.2007 р.; претензія ОСОБА_1 від 22.12.2007 р.
Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезгаданими вимогами до ОСОБА_2, зазначивши, що 25.06.2007 р. між нею та відповідачем була досягнута домовленість про купівлю-продаж нерухомості, згідно якої відповідач продав, а вона купила 2/5 частини нежитлової будівлі (приміщення магазину-бар) № 29 по вул. Пролетарській в м. Рені за 40 400 грн. 25.06.2007р. позивачка передала відповідачу обумовлену суму, отримання якої підтверджується договором купівлі-продажу від 25.06.2007 р.. в якому зазначено, що гроші сплачені саме за купівлю нерухомості, а відповідач передав позивачці документи на 2/5 частини нежитлової будівлі №29 по вул. Пролетарській в м. Рені. яке складається з магазину-бару (літ. «В» ) загальною площею 45.00 кв.м., розташованого на земельній ділянці 73 кв.м. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги укласти договір у письмовому порядку та засвідчити його нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину, позивачка неодноразово зверталася до колишнього власника, однак ОСОБА_2 від посвідчення договору ухиляється, напрохання позивачки не реагує, мотивуючи нестачею часу. При зверненні до відповіднихорганів з питанням про переоформлення документації на нежитлову будівлю на себе, позивачці було роз'яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній
правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивачка вимушена була звернутися із позовом до суду.
Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, продавець передав покупцю документи, нерухомість в натурі. Позивачка фактично вступила у володіння і розпорядження нерухомістю, після укладання правочину здійснює відповідний догляд за майном, тобто правочин між сторонами фактично відбувся.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи позивачки знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.
Згідно ст. 220 ЦК України договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачу передані гроші, позивачці - об'єкт нерухомості, яким вона на теперішній час користується, проте через нотаріальне непосвідчення договору, не може ним розпорядитися, переоформити на себе. Факти укладення угоди, передачі грошей у рахунок вартості нерухомості підтверджуються договором купівлі продажу від 25.06.2007 р., крім того, обставини продажу, передачі грошей сам відповідач не заперечує. В даний час звернення за оформленням договору купівлі-продажу є неможливим, оскільки прохання позивачки з цього приводу відповідачем не сприймаються.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того. ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов'язки відповідача щодо нежитлової будівлі та встановленні права на нерухомість у позиваки, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на нежитлову будівлю за позивачкою.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 334, 386, 392, 657 ЦК України 2003р., -
1.Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
2.Укладений із порушенням вимоги про нотаріальне посвідчення договір купівлі- продажу від 26.05.2007 р., згідно із яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила нежитлову будівлю (приміщення магазину-бару) № 29, яка складається з: магазину - літ. «В», загальною 45,0 кв.м., розташоване на земельній ділянці73 кв.м. по вул. Пролетарській в м. Рені Одеської області - та 40 400 (сорок тисяч чотириста) грн. - визнати дійсним.
3.Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю (приміщення магазину-бару) № 29, яка складається з: магазину - літ. «В», загальною площею 45,0 кв.м., розташоване на земельній ділянці 73 кв.м. по вул. Пролетарській в м. Рені Одеської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне скарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.І. Дудник