Заводський районний суд м. Миколаєва

Справа № 2-6127/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Агєєвої Л. І.,

при секретарі- Черно А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

016.04.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності мотивуючи тим, що між ним та відповідачкою на біржі було укладено договір купівлі-продажу 37/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будов і побутових споруд по провулку 4 Парниковий, 41, що в м. Миколаєві. Усі суттєві умови за договором були сторонами виконані, але відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору, оскільки не хоче нести додаткові витрати по його нотаріальному посвідченню, у звязку з чим позивач звернувся до суду.

В судове засідання позивачка не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду телеграму про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала.

Представник Універсальної товарної біржи «Фенікс» в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

17 листопада 2001 року на Універсальній товарній біржі «Фенікс» за реєстровим № 676 між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу 37/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будов і побутових споруд по провулку 4 Парниковий, 41, що в м. Миколаєві.

Оскільки усі суттєві умови за договором купівлі-продажу сторонами були повністю виконані, а відповідачка на даний час ухиляється від його нотаріального посвідчення, то договір на підставі ст. 220 ч. 2 ЦК України може бути визнаний дійсним.

Що стосується вимог позивача про визнання за ним права власності на 37/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будов і побутових споруд по провулку 4 Парниковий, 41, що в м. Миколаєві, то ці вимоги також підлягають задоволенню на підставі ст. 328 ЦК України, оскільки незаконність набуття позивачем права власності на спірну частину житлового будинку судом не встановлена як і його вина у тому, що договір купівлі-продажу спірної частини житлового будинку не був укладений належним чином відповідно до вимог ст. 657 ЦК України. Суд вважає, що порушені права позивача можуть бути поновлені тільки шляхом звернення до суду з даним позовом.

Керуючись ст. ст. 10,11,13, 212-215,218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу 37/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будов і побутових споруд по провулку 4 Парниковий, 41, що в м. Миколаєві, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та зареєстрований 17.11.2001 року на Універсальній товарній біржі «Фенікс» за реєстровим № 676 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 37/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будов і побутових споруд по провулку 4 Парниковий, 41, що в м. Миколаєві.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через місцевий суд в порядку визначеному ст. 294 ЦПК України.

Суддя Агєєва Л.І.