Іванівський районний суд Одеської області
Справа №2-737/10р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 року Іванівський районний суд Одеської області

в складі: судді Доніна В.Є.

при секретарі Кириловій С.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який між сторонами розірваний 07 грудня 2007р., актовий запис про розірвання шлюбу № 126. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина - ОСОБА_3, яка народилась 10.08.1999р. Позивач зазначає, що з моменту розірвання шлюбу і до теперішнього часу дитина знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дочки. З урахування наведеного, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючі від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини.

Позивач позов підтримала.

Відповідач проти позову не заперечує, надав свою згоду на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги твердження позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, яка народилась 10.08.1999р. в с. Радісне, Іванівського району Одеської області, про що 1999 року вересня місяця 01 числа виконкомом Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області видане свідоцтво про народження.

Відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України.

Згідно зі ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я матері; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути меншим за один неоподаткований мінімум доходів громадян.

Суд оглянув довідку № 401 від 03.08.2010р. КП ЖПС «Південний» м. Одеса, якою підтверджено склад сім'ї позивача та місце проживання дитини.

Отже ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір'ю та знаходяться на її утримання, що доведено належними та допустимими в розумінні ст.. 59 ЦПК України доказами.

Відповідно до ст.З Конвенції про права дитини, яка прийнята резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989р. та ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду.

Позивач стверджує, що не має матеріальної можливості самостійно забезпечити дітям повноцінне харчування, придбання предметів для організації їх побуту, можливості користуватися закладами культури. Для цього потрібні кошти, яких у неї не вистачає для задоволення необхідних та навіть мінімальних потреб дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто.

При визначенні розміру аліментів суд враховує також положення Закону України „Про державний бюджет України на 2010р.", відповідно до якого з 01 липня 2010р. встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 921 грн. Тобто це є той мінімум, який дитина повинна отримувати для свого прожиття. Тому саме цей розмір аліментів має сплачувати відповідач на користь позивачки на утримання дитини.

Судом роз'яснено учасникам у справі положення ст.10 ЦПК України відповідно до якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та ст. 11 ЦПК України згідно з якою суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд також роз'яснив ст.60 ЦПК України згідно з якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду справи, відповідач не надав суду допустимих, у розумінні ст.59 ЦПК України, доказів стосовно виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дітей.

Суд приймаючі до уваги матеріальне становище платника аліментів, вважає, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 1А частини у усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з ОСОБА_2 судових витрат по справі - судового збору в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, пов'язаного з розглядом цивільної справи у розмірі 120 грн.

В силу ст. 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць

Керуючись ст.3 Конвенції про права дитини, яка прийнята резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989р. та ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991р., ст. 51 Конституції України, ст.180, ч.3 ст.181, ст.182 СК України, ст.ст. 10,11,15, 60, 81, 84, 88, 212-215, 218, ч.І ст.367 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/4 частини у усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову тобто з 12.08.2010р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 10.08.2017р.

Стягнути з ОСОБА_2, 1982 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) в рахунок судового збору 51 грн. та в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя