Маловисківський районний суд Кіровоградської області
Справа № 2- 21/2010 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2010 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючої- судді: ОСОБА_1

при секретарі: Касьян З.А.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа : ОСОБА_5,

про встановлення факту проживання однією сім"єю, визнання договору дійсним та визнання майна спільною сумісною власністю,-

ВСТАНОВИВ:

02.01.2008 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_6 у період з 19.02.1994 року по 22.10.1999 року, після розірвання шлюбу проживали разом однією сім"єю. За час перебування у шлюбних відносинах придбали квартиру АДРЕСА_1, квартиру було придбано за договором купівлі-продаж укладений 23.04.1999 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, даний договір не було посвідчено нотаріально, після розірвання шлюбу відповідач заперечує його право спільної сумісної власності на квартиру, просить встановити факт проживання однією сім"ю, визнати дійсним договір купівлі-продажу, визнати квартиру такою, що належить на праві спільної сумісної власності, стягнути понесені витрати.

Представник позивача та позивач позов підтримала посилаючись на вказані обставини.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на те, з листопада місяця 1998 року відповідач проживала в квартирі як квартиронаймач, а потім купила її, сама газифікувала дану квартиру, робила в ній ремонт, з позивачем підтримувала дружні відносини, на момент виникнення даних правовідносин Сімейний кодекс України не мав поняття як цивільний шлюб, після розірвання шлюбу минуло 3 роки і позивач не будучи стороною угоди не має права вимагати визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, посилаючись на те, що позивач з відповідачем проживали до 2006 року, в 1998 році відповідачка знімала квартиру сама на рік, а потім купила її, але кошти за квартиру давав позивач, до часу купівлі квартири відповідач проживала у подруги Ліфрідової, дійсно між нею та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу квартири, за яку вона отримала кошти.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

23.04.1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено на Універсальній товарній біржі " ІНКОПМАРК-КОНТРАКТ" договір купівлі-продажу квартири № 100, що знаходиться в будинку № 3 по вул. Козакова в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області ( а.с. 21). Відповідно до розписки від 18.04.1999 року відповідач ОСОБА_4 отримала від позивача 1200 долларів СІЛА за продану нею квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 157).

22.10.1999 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було розірвано шлюб, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 22.10.1999 року серія І-ОЛ № 031173 Маловисківським відділом реєстрації актів громадянського стану ( а.с. 7).

Відповідно до показань свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, позивач з ОСОБА_6 одружилися в 1994 році, в 1999 році вона купила квартиру АДРЕСА_3, яку оформила на себе та в якій проживала сама, хоча позивач приходив до неї у гості, в 1999 році офіційно розлучилась з ОСОБА_2, після чого продовжували підтримувати дружні стосунки, того разом іноді їх бачили на базарі, позивач допомагав в похованні батьків.

Відповідно до ст. 47 ЦК України ( 1963 року) якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Як встановлено в судовому засіданні позивач не є стороною укладеної угоди договору купівлі-продажу від 23.04.1999 року, тому не має право вимоги визнати даний договір дійсним.

На момент винекнення правовідносин, відповідно до ст. ст. 12,13, 22 СК України ( 1969 року), шлюб укладався в державних органах реєстрації актів громадянського стану. Права і обов'язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Отже, 23.04.1999 року було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а 22.10.1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розірвано шлюб відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-ОЛ № 031173, як вбачається з показань свідків позивач разом з відповідачкою не вели спільного господарства, відсутні докази про спільне придбання речей, володіння майном, на момент придбання квартири відповідач її спочатку наймала, та деякий час після погіршення стосунків з позивачем проживала в 1999 році у подруги, а потім придбала вказану квартиру, тому суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім"єю, визнання договору купівлі- продажу дійсним та визнання майна спільною сумісною власністю відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Кіровоградського апеляційного суду шляхом подання до Маловисківського районного суду Кіровоградської області заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня проголошення рішення і апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст мотивувального рішення виготовлено 15.10.2010 року.

Суддя Т.В. Кавун