Марківський районний суд Луганської області
РІШЕННЯ

Іменем України №2-553/10 року

01 грудня 2010 року

Марківський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернік А.П.

при секретарі Білянській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Марківці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

03.09.2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом. На підтвердження своїх вимог він зазначив, що 23 жовтня 2009 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 в письмовій формі укладено договір позики, відповідно до якого він надав відповідачу грошові кошти в сумі 25 000 гривень, що підтверджується розпискою . Відповідач зобовязався повернути кошти до 23 листопада 2009 року . Строк сплати суми боргу минув , але відповідач свої зобовязання не виконав, чим заподіяв йому моральну шкоду, яку він оцінює на суму 5000 гривень. Моральна шкода полягає в перенесенні душевного стресу, перебуванні в глибокій психологічній травмі, він не зміг придбати необхідні йому речі, зірвалася ділова угода ,за допомогою якої він збирався заробити кошти.

Зазначені суми та судові витрати позивач просив стягнути з відповідача і просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не визнав .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2009 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 гроші в сумі 25 000 гривень, що підтверджується розпискою . Відповідач ОСОБА_2 зобовязався повернути кошти до 23 листопада 2009 року, але свої зобовязання не виконав.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були

передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач борг позивачу не віддає добровільно, тому грошові кошти в сумі 25000 грн. підлягають стягненню на користь позивача.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 5000 гривень не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В статті 23 ЦК України зазначено, що вимоги про відшкодування моральної шкоди розглядаються, якщо право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами

Конституції України, Цивільним Кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

В даному випадку відповідач не несе відповідальності за заподіяну моральну шкоду, тому як вона не передбачена ні законом , ні договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем були сплачені судові витрати : судовий збір у сумі 250 грн. та 120 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу , тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. З, 10,11,60,88,213-215 ЦПК України, ст. ст.

23,1046,1047,1049ЦК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 25000 (двадцять пять тисяч ) гривень, судові витрати: судовий збір в розмірі 250 грн. 00 коп., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп., всього 25370(двадцять пять тисяч триста сімдесят) грн. 00 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя