Нетішинський міський суд Хмельницької області
Справа № 2-455-10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2010 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Гаврищук Л.П.

при секретарі - Василюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради про виселення,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона є спадкоємцем двокімнатної квартири №4, що знаходиться в будинку №19 по вул.Набережній в м.Нетішин Хмельницької області. Дана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.

До оформлення права власності наймачем цієї квартири була вона, що підтверджується договором найму житлового приміщення.

На даний час в квартирі зареєстровані позивачка, дочка ОСОБА_4 та відповідач.

Відповідач протягом тривалого часу систематично порушує правила співжиття, робить неможливим проживання в одній квартирі.

Крім того не приймає участі у збереженні житла в нормальному стані, в його покращенні, псує наявний в квартирі інвентар.

Через погіршення подружніх стосунків, через постійні конфлікти та сварки, що негативно впливає на виховання та психологічний стан здоровя нашої доньки, ми з відповідачем шлюб розірвали. Донька перебуває на моєму утриманні і вихованні. Також відповідач сплачує мені аліменти на утримання дочки.

Порушення правил співжиття підтверджується моїм зверненням до правоохоронних органів. За результатами перевірки мені відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно відповідача, вказавши, що в його діях відсутні ознаки злочину передбаченого ст..129 КК України.

Доказами утримання позивачкою квартири, є розмір її заробітної плати, яка дозволяє нести витрати на квартиру і витрати на виховання та утримання дитини.

Оплата комунальних послуг здійснюється позивачкою від імені доньки.

Проживання відповідача в квартирі дочки може потягнути за собою не передбачувані наслідки для позивачки та її дочки, вона постійно хвилюється за стан здоровя дитини. Спільне проживання з відповідачем в одній квартирі є неможливим, оскільки дитина його боїться, що один раз навіть втратила свідомість.

Її звернення до прокуратури, в міліцію, до служби у справах дітей виконавчого комітету виявились безрезультатними. Навпаки його поведінка в сімї стала більш агресивною, що негативно впливає на розвиток та психологічний стан дитини, тому просить відповідно до ст..157 ЖК України члени сімї власника квартири може бути виселено у випадках передбачених частиною першою ст..116 ЖК України. Виселення проводиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідач проти позову заперечував вказав, що позов є необґрунтованим та позивачкою не надано доказів щодо порушення ним правил проживання.

За його кошти, в період шлюбу, ним в квартирі проведено ремонт, на утримання дитини сплачує аліменти, приймає участь в оплаті комунальних послуг, про що свідчать відповідні квитанції.

Позивачка, маючи намір висилити його з квартири безпідставно викликає працівників міліції, однак фактів насильства з його сторони не встановлено.

Негативно налаштовує проти нього малолітню дочку, яку заставила викинути подаровану на її прохання гітару.

Позивачка викликала швидку медичну допомогу, повідомивши, що дочка втратила свідомість. Однак лікар встановила, що виклик безпідставний.

Останнім часом, для уникнення конфліктів, він у квартирі не проживає, а заходить лише переодягнутись.

Щоб змусити залишити житло його побив брат позивачки, і тепер щодо останнього порушена кримінальна справа.

Просить позивачці в позові відмовити.

Представник служби у справах дітей показав, що позивачка зверталась до них, що відповідач негативно впливає на дочку. Відповідача викликали, він заперечував. Їм важко встановити психологічне насилля. Його попередили, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..173-2 КУпАП.

Проаналізувавши добуте в судовому засіданні суд встановив такі факти.

Керуючись ст..ст.10,60 ЦПК України, ст..

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1, в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про виселення з кв.№4 будинку №19 по вул.Набережна м.Нетішин Хмельницької області без надання іншого житлового приміщення відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Нетішинського

міського суду ОСОБА_6