Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська

у складі:

головуючої судді Васіної Л.А.

при секретарі Гаврилові О.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, у якому просить суд:

- розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 липня 2002 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 187 та залишити на виховання позивачки доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилається на те, що 05 липня 2002 року вона з ОСОБА_2 зареєструвала шлюб, який був зареєстрований у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 187.

Від спільного подружнього життя вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя з відповідачем не склалося, постійні сварки у звязку з несумісністю характерів, різні погляди на життя, ведення домогосподарства та виховання дитини.

Майже півтора року, вони не підтримують подружніх стосунків та ведуть окреме сімейне господарство, мешкаючи у різних місцях.

Подальше сумісне життя і збереження сімї вважає не можливим.

Спору про розподіл майна, що є їх сумісною власністю, у них не виникає.

Позивачка вважає, що їх родина розпалась і не може бути відновлена. Примирення з ОСОБА_2 не можливе.

Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд розірвати їх шлюб.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні, проти задоволення позову не заперечував.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи в сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що 05 липня 2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (дошлюне прізвище Анищенко) ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис 187. (а. с. 06)

Від шлюбу у сторін 25 листопада 2005 року народилася донька ОСОБА_3. (а. с. 07)

При розірванні шлюбу неповнолітня донька ОСОБА_3 лишиться проживати разом із матірю ОСОБА_1.

Сторони півтора року не підтримують подружні стосунки, ведуть окремо господарство, мешкаючи к різних місцях.

Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Подальше спільне життя та збереження сімї суперечить інтересам сторін.

Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст. 5-8, 10, 212 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 05.07.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 187 розірвати.

При отримані свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави державне мито в розмірі 25 гривень. ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Л.А. Васіна