Фастівський міськрайонний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2010 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді СОЛОВЕЙ Г.В.,

при секретарі МАНЖАЙ С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Української пожарнострахової компанії УПСК, третя особа ВАТ Комерційний банк „Інтербанк про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИ В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування за договором страхування наземних транспортних засобів, посилаючись на те, що 31 грудня 2008 року між сторонами було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту. 17 серпня 2009 року відбулося ДТП, винним в якому визнано ОСОБА_2 і в наслідок якого було пошкоджено автомобіль позивачки. Даний автомобіль застрахований в Української пожарнострахової компанії УПСК. Відповідно до рахунку-фактури та ОСОБА_2 виконаних робіт завданий збиток складає 101870,36 грн. При зверненні до відповідача з заявою про здійснення страхового відшкодування вказаної суми позивачці було відмовлено з посиланням, що нею було залишено припаркований автомобіль в зоні дії дорожнього знаку „заборона зупинка і стоянка транспортних засобів , а також під час ДТП позивачка знаходилася не в автомобілі, а в кафе.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що зупинила рух автомобіля в звязку з його несправністю і в цей момент відбулося зіткнення з іншим автомобілем. Винним в ДТП визнано ОСОБА_2, що підтверджено постановою суду. До адміністративної відповідальності її не притягнено. Що стосується залишення автомобіля і перебування в кафе то може пояснити, що для того, щоб здійснити дзвінок до страхової компанії в неї розрядився телефон і вона зайшла в кафе, на декілька хвилин, після зіткнення автомобілів. Представник позивача підтримала позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 101870,36 грн. та судові витрати. 1700 грн., держмито, 120 грн., витрати на ІТЗ.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував і суду пояснив, що після отриманої від позивачки заяви-повідомлення про настання страхового випадку та проведення перевірки було встановлено, що проїзна частина біля будинків 111-113 по вул.В.Васильківська в м.Києві де було пошкоджено автомобіль, знаходиться у зоні дії дорожнього знаку 3.34 Правил дорожнього руху України - зупинка заборонена.

Відповідно до п.7.3.2. Договору страхування „В будь якому випадку, не підлягають відшкодуванню збитки, за ризиками ДТП, ІВП, які виникли внаслідок залишення ТЗ в місці, де ПДР заборонена зупинка та стоянка транспортних засобів.

Разом з тим при обчисленні суми боргу позивач не врахував примітку п.5.2 договору страхування, яка передбачає, що якщо на момент настання страхового випадку буде встановлено, що дійсна вартість ТЗ є меншою від вказаної п.2 договору, то страхове відшкодування виплачується пропорційно співвідношенню страхової суми до дійсної вартості ТЗ. Таким чином враховуючи вище викладене та на підставі наданих документів позивачки сума страхового відшкодування мала складати 82514,99 грн. (101870,36 х 81%).

Представник третьої особи в судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши сторін та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, судом встановлено, що 31 грудня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір страхування наземних транспортних засобів №0083180 відповідно до якого позивачем було застраховано автомобіль, а саме марка, модель -MAZDA СХ-7, реєстраційний номер - АА 0710 ЕР, рік випуску - 2006 року, колір чорний, за програмою страхування „Класичний. Термін дії договору становить 12 місяців починаючи з 31.12.2008 року до 30.12.2009 року.

Своїми підписами сторони погодилися на умови даного Договору страхування і зі своєї сторони позивачка виконала умови договору, а саме внесла страховий платіж в розмірі 15288 грн.

17 серпня 2009 року в м.Київ на вул.Велика Васильківська, 111/113 сталося ДТП за участю автомобіля позивачки. Відповідно до постанови Печерського районного суду м.Києва від 05 листопада 2009 року, винним в скоєні ДТП визнано ОСОБА_2, який о 22 годині керуючи автомобілем „Фольксваген д.н.НОМЕР_1 не впорався з керуванням автомобіля внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль позивачки.

Як, вбачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.08.2009 току „місце пригоди знаходиться у зоні дії дорожніх знаків „рух по смугам інших дорожніх знаків не зазначено.

17 серпня 2009 року позивачкою, як передбачено вищевказаним Договором про страхування, повідомлено відповідача про факт пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП. Даний факт не заперечується сторонами.

Посилання представника відповідача на те, що позивачка під час скоєння ДТП знаходилася не в автомобілі, а в „кафе не знайшло своє підтвердження. Так, дійсно під час телефонної розмови з диспетчером компанії „Траса позивачка перебувала в кафе, але це було після зіткнення автомобілів, що не заперечувала позивачка.

На підставі ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до звіту №4578 від 22.08.2009 року про визначення вартості матеріального битку, завданого власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого автомобіля позивача в результаті його пошкодження в ДТП складає 74094,43 грн. Даний звіт ніким із сторін не заперечувався. Клопотань, щодо проведення експертизи сторонами не заявлено.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконати інші умови договору.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Керуючись ст.ст.3,10,60.88,212,215 ЦПК України, ст.ст.610,623 ЦК У країни,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства 'Українська пожарнострахова компанія (р/р 7 в Філії АКБ Меркурій МФО 300755, м.Фастів площа Перемоги,1 Київська область) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1) страхове відшкодування в розмірі 74094,43 грн., та судові витрати - держмита 1700 грн., витрати на ітз 120 г грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4ст.295 ЦПК України.

Суддя