Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-4711/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2010 року Рівненський міський суд

в особі головуючого судді Головчака М.М.,

при секретарі Кушнерук Ю.С.

за участю позивачки ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» про розірвання договору застави транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» про розірвання договору застави транспортного засобу від 10.01.2008 року № 010/89-07/445/1. Зазначає, що з метою забезпечення виконання кредитного договору №010/89-07/445 від 09 січня 2008 року, який укладений між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» та приватним підприємцем ОСОБА_5, вона передала у заставу належний їй на праві приватної власності автомобіль марки SHEVROLET, модель АVЕО. Вказує, що оскільки 06 січня 2009 року ОСОБА_5 помер вона не бажає забезпечувати виконання кредитного зобов'язання іншою особою, спадкоємцями.

Представник позивача позов підтримав повністю та додатково пояснив, що згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. За таких обставин, просять, позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, подавши письмові заперечення, згідно, яких вказує, що 10 січня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «ОСОБА_4 банк ОСОБА_2» був укладений договір застави транспортного засобу марки SHEVROLET, модель АVЕО. Зазначає, що відповідно до п.4.4 кредитного договору від 09 січня 2008 року сторони даного договору погодили, що зобов'язання позичальника за цим договором не є нерозривно пов'язаними з особою позичальника та можуть виконані як самим позичальником, так і будь-якою третьою особою. Відповідач посилається, на ст.520 ЦК України, згідно якої боржник у зобов'язанні може бути змінений іншою особою лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Також зазначає, що кредитний договір укладається у письмовій формі, а отже відповідно до ч.1 ст.1055 КК України, договір про заміну боржника за кредитним договором має бути укладений в письмовій формі. Так згідно п.2.9 договору застави транспортного засобу від 10 січня 2008 року, У випадку ліквідації (реорганізації)заставодержателя, боржника або заставодавця зобов'язання по цьому договору переходять до правонаступників. Боржник ОСОБА_5 відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №024307 являвся фізичною особою підприємцем. Згідно ч.1 ст.104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам-правонаступникам. Отже, підписуючи договір застави транспортного засобу від 10 січня 2008 року, ОСОБА_1 у вищевказаний спосіб погодилася з тим, що у випадку смерті боржника зобов'язання переходить до правонаступників.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 січня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» та приватним підприємцем ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 010/89-07/445, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 218 000 гривень 00 копійок.

10 січня 2008 року з метою забезпечити вимоги кредитора по вище зазначеному кредитному договору між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» та ОСОБА_1 був укладений договір застави транспортного засобу № 010/89-07/445/1.

В забезпечення виконання зобов'язання, визначеного п. 1.1. договору застави, ОСОБА_1 передала у заставу належний їй на праві приватної власності автомобіль легковий - В седан, марки SHEVROLET, модель АVЕО,рік випуску: 2005, чорного кольору, номер шасі (кузов, рама) Y6DSF69YЕ5В493379, об'єм двигуна 1498 куб. см. , д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВКВ 024378 видане 1-е МРВ ДАІ м. Рівне, 05.06.2007 року.

Як передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Проте 06 січня 2009 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ №070260.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як і правоздатність, цивільна дієздатність є невіддільною характеристикою фізичної особи та припиняється у момент її смерті.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 не є спадкоємцем за законом та за заповітом, відповідно до глави 84 ЦК України.

Частиною 1 статті 523 ЦК України зазначено, що порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Згідно договору застави транспортного засобу №010/89-07/445/1 від 10 січня 2008 року, ОСОБА_1 поручилася за виконання зобов'язання саме ОСОБА_5.

Як свідчать фактичні обставин справи позивач не давала згоди забезпечувати виконання зобов'язань за кредитним договором від 09 січня 2008 року № 010/89-07/445 будь-якою іншою особою, а також не укладала відповідних угод.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.ч.4 ст.25, ч.1 ст.527,ст.652, 1216,1218,4.1 ст.523 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 174,208, 209, 212-215, 218, 223, 292 - 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» про розірвання договору застави транспортного засобу задовольнити.

Розірвати договір застави транспортного засобу № 010/89-07/445/1 від 10.01.2008 року, укладений між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» та ОСОБА_1.

Стягнути з ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 45 грн. 50 коп. (сорок п'ять грн.50 коп) .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду М.М. Головчак