Справа № 2 «О»-17/2010р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2010 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

при секретарі Морочко О.Р.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника зацікавленої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Димитров Донецької області справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту угону і перебування у місцях примусового утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1Є звернулася до суду з заявою про встановлення факту угону і перебування у місцях примусового утримання. В обґрунтування вимог зазначила, що вона народилася 26 квітня 1940 року в станиці Опановка, Тарановського району, Кустанайської області. На початку Великої Вітчизняної війни вона разом із своєю сімєю проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (в теперішній час Острогожського) Воронезької області, звідки в липні 1942 року разом з родиною та всіма мешканцями села Петропавлівка була угнана в місто Острогожськ, Воронезької області, де з 16.07.1942 року по 01.08.1942 року перебувала в концентраційному таборі. Вказуючи на те, що документи на підтверждення цього факту в архівах відсутні, а його встановлення необхідно заявникові для встановлення статусу неповнолітнього в'язня концтаборів та призначення відповідних пільг, заявник просить суд встановити факт її перебування у місцях примусового утримання в концтаборі міста Острогожська Воронезької області з 16 липня 1942 року по 1 серпня 1942 року.

В судовому засіданні представник зацікавленої особи Управління праці та соціального захисту населення заявила клопотання про закриття провадження у справі в звязку з тим, що раніше заявник ОСОБА_1 вже зверталася до суду з такою ж заявою про встановлення факту її перебування в концтаборі міста Острогожська в період з 16.07.1942 року по 1.08.1942 року, про що є відповідне судове рішення, яке набрало чинності.

Заявник ОСОБА_1 проти зазначеного клопотання заперечувала.

Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.2 ст.205 Цивільно-процесуального Кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо вже є рішення суду між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відповідно до п.2 ст.223 ЦПК після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також правонаступники не можуть знову заявляти у суді ту саму вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1Є в 2004 році вже зверталася до Димитровського міського суду з приводу встановлення факту угону та перебування її в місцях примусового утримання в концтаборі в місті Острогожськ Воронезької області в період з 16.07.1942 року по 01.08.1942 року. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 9 листопада 2004 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Донецької області від 14 лютого 2005 року, в задоволенні вимог відмовлено (арк..спр.36-378 ).

Оскільки зазначене рішення постановлене по спору між тими ж сторонами, про той же предмет і повторний розгляд справи не допускається, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.2 ст.205 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту угону і перебування у місцях примусового утримання закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя