Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
справа № 2-2052/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р В Ї Н И

07 травня 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі :

Головуючої судді - Овчаренко Н.Г.

при секретареві - Волошиній Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Сайєр ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про спонукання відповідача до укладення з ним договору оренди домоволодіння по вул. Ізмайлівська,174 у м. Дніпропетровську, на умовах попереднього договору оренди б/н від 08 лютого 2010 року, визнання за ним право власності на домоволодіння, яке складається з: літ. А-1 житловий будинок поз. 1-12, загальною площею 145,1м2 (житлова-63,1м2), в тому числі літ. А1-1 житлова прибудова, літ. В гараж, літ. Г сарай (тимчасовий), №1-12, І,ІІ,ІІІ - споруди по вул. Ізмайлівська,174 у м. Дніпропетровську, без акту введення в експлуатацію.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено попередній договір оренди домоволодіння по вул. Ізмайлівська,174 у м. Дніпропетровську.

Відповідно до умов договору орендодавець зобовязується оформити всі необхідні документи для оренди, та передати приміщення орендарю в строк до 09 лютого 2010 року, а орендар зобовязується оплатити вартість оренди в розмірі 4000,00 гривень на місяць з урахуванням індексу інфляції, та оформити договір оренди після надання орендодавцем всіх необхідних документів в строк до 09 лютого 2010 року. Також договором було передбачено, що договір оренди буде укладено строком на 5 років.

Відповідно до попереднього договору відповідач повинен був укласти основний договір оренди у термін до 09 лютого 2010 року, але досі його не уклав, зазначив, що право здачі майна в оренду мають лише його власники, а він має сумнів з приводу того, чи є позивач власником зазначеного майна.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та, посилаючись на ті самі підстави, просить їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в частині укладання договору оренди на умовах попереднього договору оренди заперечував вказуючи на той факт, що позивач не є власником того майна про яке йде мова в попередньому договорі оренди, в задоволенні іншої частини позову не заперечував.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що попередній договір оренди домоволодіння по вул. Ізмайлівська,174 у м. Дніпропетровську укладено в простій письмовій формі на тих умовах, що основний договір буде укладений строком на пять років.

Згідно ст. 635 Цивільного кодексу України, попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Згідно ч. 2 ст. 793 ЦК України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Таким чином, попередній договір оренди домоволодіння по вул. Ізмайлівська,174 у м. Дніпропетровську мав нотаріально посвідчуватись. Статтею 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Попередній договір оренди квартири укладений між позивачем та відповідачем є нікчемним, визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Враховуючи викладене не підлягає задоволенню вимога позивача до відповідача про спонукання останнього укласти основний договір оренди на основі попереднього договору оренди б/н від 08 лютого 2010 року.

Натомість підлягає задоволенню вимога позивача про визнання права власності на домоволодіння, яке складається з: літ. А-1 житловий будинок поз. 1-12, загальною площею 145,1м2 (житлова-63,1м2), в тому числі літ. А1-1 житлова прибудова, літ. В гараж, літ. Г сарай (тимчасовий), №1-12, І,ІІ,ІІІ - споруди по вул. Ізмайлівська,174 у м. Дніпропетровську, без акту введення в експлуатацію, оскільки.

Позивач власником домоволодіння по вул. Ізмайлівська,174 у м. Дніпропетровську на підставі договору купівлі-продажу від 04 лютого 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий № 94, зареєстрованого КП «ДМБТІ» 02 березня 2000 року та записаного в реєстрову книгу №477 за реєстровим №43 про що було видано реєстраційне посвідчення.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. У відповідності зі ст. 319 ГК України власник на свій розсуд володіє, користується й розпоряджається приналежної йому майном. Власник має право робити відносно свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

На підставі ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач самостійно та власними силами самовільно побудував житлову прибудову літ. А1-1 з мансардним поверхом.

Інститутом «Дніпроагропроект» Ліцензія АБ №204592, яка дійсна з 09.08.2005 року до 09.08.2010р. року, 04.03.2010 року було проведено обслідування будівельних конструкцій житлової прибудови літ. А1-1 з мансардним поверхом по вул. Ізмайлівська,174 у м. Дніпропетровську. Згідно даного обслідування та висновку, основні несучі конструкції (фундаменти, стіни, перегородки, перекриття) знаходяться у нормальному і задовільному стані (категорія 1 і 2) і придатні для подальшої експлуатації.

При урахуванні експертного та технічного висновку за результатами обстеження вищевказаних будівельних конструкцій позивача на підставі ч.2 ст. 8 Цивільного кодексу України у відповідності до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права) встановлено, що прийняття в експлуатацію обєкта полягає у визначенні готовності обєкта, закінченого будівництвом, будівельним і іншим нормам і правилам, необхідним при прийнятті в експлуатацію. Готовність прибудови у всіх аспектах визначена будівельно-технічним висновком. Таким чином, прибудова з усіма її складовими частинами є прийнятою до експлуатації та не потребує іншого проведення дослідження готовності до експлуатації прийняття до експлуатації, в тому числі складання актів прийняття до експлуатації.

Відповідно до п.10 Переліку правовстановлюваних документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, рішення суду про визнання права власності є правовстановлюваним документом і підлягає реєстрації в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради.

Керуючись ст.ст.15,16,48,328,392 ЦК України, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Сайєр ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити певні дії та визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за Сайєр ОСОБА_1 (ІНН) право власності на домоволодіння, яке складається з: літ. А-1 житловий будинок поз. 1-12, загальною площею 145,1м2 (житлова-63,1м2), в тому числі літ. А1-1 житлова прибудова, літ. В гараж, літ.Г сарай (тимчасовий), №1-12, І,ІІ,ІІІ - споруди по вул. Ізмайлівська,174 у м. Дніпропетровську, без акту введення в експлуатацію.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.Г. Овчаренко