Справа № 2-57/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2010 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого судді Горегляд О.І.,

з участю:

-секретаря судового засідання Мельникович О.М.,

-позивача ОСОБА_1 ,

-представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Позов обґрунтовується тим, що 08.09.2008 біля кафе-бару «Околиця» в с.Довговоля Володимирецького району Рівненської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили йому легкі тілесні ушкодження. У зв`язку з протиправними діями відповідачів позивачу спричинено матеріальну шкоду, що складається з вартості пошкодженого одягу джинсів, светру та черевиків на загальну суму 708,00 грн., вартості пошкодженої окулярної оптики на суму 1448,14 грн., у зв`язку з погіршенням здоров`я потребує проходження санаторно-курортного лікування, вартість якого становить 4095,00 грн., а всього матеріальні витрати складають 6251,14 грн. Крім того, йому було завдано моральну шкоду, яка виразилась у тому, що стан здоров`я позивача, зокрема, зір, в результаті події погіршився, він змушений був проходити лікування, відчував фізичний біль, стрес та душевні переживання, внаслідок публічного побиття було принижено його честь та гідність. Розмір заподіяної йому моральної шкоди ОСОБА_1 оцінив у 9000,00 грн., які просив стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позові, та просили суд позов задовольнити.

Враховуючи, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не подали, з урахуванням думки позивача судом ухвалено провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення на підставі доказів, наявних у справі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Підставами для такого висновку суду стало наступне.

Як вбачається з постанови ДІМ Володимирецького РВ УМВС України в Рівненській області Петровича І.А. від 06.10.2008, 26.09.2008 до чергової частини вказаного органу поліції надійшли матеріали по факту спричинення 08.09.2008 близько 03:00 год. в с.Довговоля Володимирецького району Рівненської області біля кафе-бару «Околиця» тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . З постанови вбачається, що проведеною перевіркою було встановлено спричинення вказаним особам легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Проте, у зв`язку з тим, що у діях цих осіб вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, кримінальні справи про які порушуються не інакше як за скаргою потерпілого в суді, у порушенні кримінальної справи по даному факту відмовлено на підставі ст.6 п.2 КПК України.

Постановою начальника Володимирецького РВ УМВС України в Рівненській області від 02.10.2008 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 51,00 грн. Одночасно аналогічну постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено цією службовою особою і щодо ОСОБА_4 .

Зі змісту вказаних постанов вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винним у тому, що 08.09.2008 близько 03:00 год. ночі біля кафе-бару «Околиця» в с.Догвоволя Володимирецького району Рівненської області вони нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

З письмової інформації Воллодимиерцького РВ УМВС України в Рівненській області № 52/1013 від 17.02.2010 вбачається, що на вищезазначені постанови у справах про адміністративні правопорушення протести прокурора не вносились, вони порушниками не оскаржувались та набрали законної сили.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винні у заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, що мало місце 08.09.2008 близько 03:00 год. в с.Довговоля Володимирецького району Рівненської області біля кафе-бару «Околиця».

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Висновком експерта № 357 від 06.10.2008 підтверджується, що у ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани лівої надбрівної дуги, різаної рани лівої стопи, забою м`яких тканин обличчя та грудної клітки справа, дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету, можливо, від ударів як руками, ногами, так і дерев`яною штахетиною, 08.09.2008 і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я. Потерпілому спричинено не менше трьох ударів. Виникнення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту малоймовірно.

З епікризу СМСЧ № 3 м.Кузнецовська № 4719 вбачається, що ОСОБА_1 з 09.09.2008 по 19.09.2008 лікувався у травматологічному відділенні вказаного медичного закладу з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана лівої надбрівної дуги та різана рана лівої стопи, забій м`яких тканин обличчя та грудної клітки справа. При виписці пацієнту рекомендовано щадний режим та нагляд невролога поліклініки.

Згідно з рішенням ЛКК СМСЧ-3 № 20 від 13.01.2009, ОСОБА_1 встановлено діагноз: відновний період пережитої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, цефалічний синдром, вегето-судинну лабільність, міопію слабкого ступеня обох очей.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили спричинення ОСОБА_1 в результаті протиправних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, пошкодження в результаті події одягу та взуття ОСОБА_1 , необхідність придбання для нього у зв`язку з отриманою травмою окулярів та санаторно-курортного лікування.

З товарних чеків від 04.07.2008, 24.07.2008 та від 15.08.2008 ПП ОСОБА_7 вбачається, що вартість чоловічого взуття складає 270,00 грн., вартість джинсів 230,00 грн., светра чоловічого 208,00 грн. Суду також надано докази про вартість санаторно-курортного лікування у санаторії «Барвінок», що спеціалізується на лікуванні очних захворювань, що потребують консервативної терапії, у тому числі міопії, наслідків травм ока, лікування супутніх захворювань нервової системи, за 21 день у розмірі 4095,00 грн. Крім того, суду надано докази у підтвердження понесення позивачем витрат на придбання окулярів та оптичної продукції на суму 1448,14 грн. Отже, загальний розмір завданої ОСОБА_1 в результаті злочину матеріальної шкоди складає: 270,00 грн. + 230,00 грн. + 208,00 грн. + 4095,00 грн. + 1448,14 грн. = 6251,14 грн.

Згідно зі ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Статтею 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про доведеність позивачем вимог про стягнення з відповідачів на його користь матеріальної шкоди, завданої злочином, та з урахуванням ст.11 ЦПК України вбачає підстави для стягнення 6251,14 грн. матеріального збитку, завданого в результаті злочину.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину, характер та тривалість моральних страждань позивача, тривалість його тимчасової непрацездатності, бере до уваги те, що ОСОБА_1 зазнав фізичного болю, в результаті злочину на певний час було порушено нормальний спосіб його життя, внаслідок публічного побиття було принижено його честь та гідність, він потребував значних зусиль для відновлення свого здоров`я, яке на момент розгляду справи остаточно не відновлене. При цьому суд керується засадами розумності та справедливості та оцінює спричинену позивачу моральну шкоду у 6000,00 грн.

Відповідно до ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Судові витрати слід присудити пропорційно до задоволеної частини позову.

Враховуючи викладене, на підставі ст.23, ч.ч.1, 2 ст.1166, ч.1 ст.1167, ч.1 ст.1168, ч.1 ст.1190, ст.1192, ч.1 ст.1195, ст.1202 ЦК України, ст.ст.4, 60, ч.ч.1, 3 ст.88, ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.ч.1-3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.224, ст.ст.225-228, ч.2 ст.232, ст.233, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 6251 (шість тисяч двісті п`ятдесят одну) гривню 14 копійок в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 218 (двісті вісімнадцять) гривень 91 копійки.

На заочне рішення суду відповідачами може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На заочне рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Заяву про апеляційне оскарження заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя О.І.Горегляд