Справа № 2-4747/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (дошлюбне Кучеренко) Т.Г. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.05.1988 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Петропавловська-Камчатського Агентства запису актів громадянського стану Камчатського краю, актовий запис №1257, мотивуючи тим, що з 4 липня 2000 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними немає взаємного розуміння та поваги. Позивач зазначає, що у теперішній час має іншу сімю, в якій народилась дитина. Вважає примирення неможливим.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду нотаріально посвідчену заяву, в якій позовні вимоги та обставини позову визнала, просила справу розглянути в її відсутність.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши відповідачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 24.05.1988 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони з 4 липня 2000 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що між ними немає взаємного розуміння та поваги.

Спору щодо розподілу спільного майна немає.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24.05.1988 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Петропавловська-Камчатського Агентства запису актів громадянського стану Камчатського краю, актовий запис №1257 розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя