ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1956/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"29" червня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Косторенко А.Ю.,

при секретарі: Сеферовій 1.М.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, до ОСОБА_3, яка діє від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_4 , третя особа - III Криворізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та виділення частки померлого у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що ОСОБА_5, був батьком ОСОБА_2, 03 квітня 1995 року він помер. За життя ОСОБА_5, 29.08.1994 року він разом з ОСОБА_6, відповідачами- Мовчан ОСОБА_7 та ОСОБА_4 приватизували квартиру АДРЕСА_1, яка є обєктом спільної сумісної власності. Вони разом мешкали в цій квартирі. Після смерті батька позивачка звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено, оскільки не виділена частка померлого у сільному майні та що відсутній факт прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_5.

Відповідачі до нотаріальної контори не зверталися, претензій з приводу переоформлення спадщини не мають. Позивачка проживала разом з померлим на момент смерті без реєстрації. У ОСОБА_5 зі співласниками - відповідачами склався порядок користування вищезазначеною квартирою, вони володіли нею і вважали, що кожному з них належить по 1/4 її частини. Один із співвласників квартири -ОСОБА_6 помер 30 березня 2007р. В звязку з тим, що позивачка не може переоформити спадщину, просить виділити частки в спільній сумісній власності - квартирі АДРЕСА_1 - по 1/4 частині за померлим ОСОБА_5, померлим ОСОБА_6, за відповідачами- Мовчан ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в рівних частках за кожним та встановити факт прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, померлого 03 квітня 1995р., у вигляді частини квартири АДРЕСА_2, за нею як донькою померлого.

У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, надала суду з відповідно завіреним підписом особи телеграму, в якій позовні вимоги визнали, проти задоволення позовних вимог не заперечують, просять справу розглянути за їх відсутності.

Представник третьої особи правом участі в судовому засіданні не скористався.

Суд вважає можливим винести рішення при проведені попереднього судового засідання згідно зі ст. 130 ч. 4 ЦПК України у звязку з тим, що відповідач визнав позов повністю, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та задовольнити позов згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно дублікату Свідоцтва про право власності на житло № 08,який виданий 01.02.2010 року УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, на підставі розпорядження № 08 від 30.01.2010р. замість втраченого Свідоцтва про право власності на житло № 838 видане 29.08.1994 року ВО «Кривбасруда» УСП, на підставі розпорядження № 137 від 16.08.1994р., на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 належить: померлому ОСОБА_5 як власнику, померлому ОСОБА_6, відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу позивачка є донькою ОСОБА_5.

03 квітня 1995 року помер ОСОБА_5 - батько позивачки, про що свідчить Свідоцтво про смерть серія 1-КИ № 241530, видане 04 квітня 1999р. відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис - № 374.

Після смерті ОСОБА_5. позивачка звернулася до ІІІ-Ї Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але листом листі № 460/06-14 від 07.04.2010р. у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в звязку з тим, що на імя померлого ОСОБА_5 не визначена частка у спільній сумісній власності - квартири АДРЕСА_1, відсутній факт прийняття спадщини після смерті батька позивачки та рекомендовано з цього питання звернутися до суду.

В спірній квартирі ОСОБА_5 проживав разом з ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ОСОБА_5 03 квітня 1995 року був знятий з реєстраційного обліку за даною адресою як померлий. Даний факт підтверджується довідкою КЖП № 8 від 23.06.2008р. за № 298.

За період сумісного проживання у співвласників склався порядок користування квартирою, вони володіли нею і вважали, що кожному з них належить по 1/4 її частині, спору з приводу рівності часток в спільному сумісному майні - квартири АДРЕСА_1 у них не було.

Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Оскільки дана квартира була набута у власність відповідно до Закону України Про приватизацію державного житлового фонду, то за своєю правовою природою, набуття ними права власності на дану квартиру не залежало від трудового внеску кожного співвласника. Тобто, розподіл часток майна передбачає їх рівність, а отже, суд приходить до висновків, що кожному з вищевказаних власників квартири належить по 1/3 частині даної квартири.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця або день, з якого його оголошено померлим (ст. 1220 ЦК).

Оскільки, заповіту від імені померлого не було складено, то на підставі ст.ст. 1217, 1222, 1258, 1261 ЦК України до спадкування притягуються спадкоємці першої черги, якими є: діти, той з подружжя, хто пережив спадкодавця, батьки спадкодавця. На день смерті ОСОБА_5 позивачка проживала разом з ним, на протязі останніх місяців життя доглядала за батьком, так як він страждав на тяжку хворобу, та потребував дуже ретельного догляду, ховала його та робила відповідні витрати для належного проведення похорон., що підтвердили свідки: ОСОБА_8, ОСОБА_9

Факт прийняття позивачкою спадщини у вигляді частини квартири АДРЕСА_3, що відкрилась, на підставі ст.ст. 1220, 1221,1268 ЦК України підтверджують наступні докази: позивачка є донькою і єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_5; у вищевказаній квартирі не була зареєстрована, але мешкала на момент смерті та після його смерті, проводила в квартирі ремонтні роботи. Згідно ст.549 ЦК У PCP (1963р.- діючого на момент смерті спадкодавця) «Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном...». Згідно ст.548 ЦК УРСР (редакції 1963р.) - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Вказане спадкове майно ОСОБА_5 нікому не заповідав.

Після його смерті спадкоємців за законом першої черги на підставі статті 1261 ЦК України (2004р.) не існує. Єдиним спадкоємцем, що претендує на зазначену спадщину є позивачка, іио підтверджується відповіддю III Криворізької державна нотаріальної контори на запит суду . Інших спадкоємців за законом і заповітом немає.

Згідно п. 5 Заключних та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004р.) правила книги шостої «Спадкове право» ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до вступу у силу цього Кодексу. Оскільки позивачка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 тобто після 03.04.1995р., тому на данні спадкові правовідносини повинні розповсюджуватись правові норми ЦК України (в редакції 1963 p.).

Таким чином, позивачка, на підставі ст. ст. 529, 530,531, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, що відкрилась зі смертю її батька - ОСОБА_5 померлого 03.04.1995р.

За таких обставин, з урахуванням визнання позову всіма учасниками процесу, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визначити частки в обєкті спільної сумісної власності, а саме - квартирі АДРЕСА_1 що належить померлому ОСОБА_6, батькові позивачки - померлому ОСОБА_5, відповідачам- Мовчан ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на праві приватної власності, - виділивши кожному з них по 1/4 частині даної квартири та встановити факт прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, померлого 03 квітня 1995р., у вигляді частини квартири АДРЕСА_2, за донькою померлого - ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963р.), ст.ст. 316, 317, 355, 357, 364, 370, 1217, 1220-1222, 1258, 1259, 1261, 1268-1270 ЦК України (2004 року), п.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004р.)ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, до ОСОБА_3, яка діє від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_4 , третя особа - III Криворізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та виділення частки померлого у спільній сумісній власності задовольнити.

Визначити ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 частки в обєкті спільної сумісної власності - квартирі № 1 що розташована на 1-му поверсі трьохповерхового будинку № 31 по вул. Каховській, в м. Кривому Розі, що належить їм на підставі дублікату Свідоцтва про право власності на житло № 08, виданого 01.02.2010 року УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, на підставі розпорядження № 08 від 30.01.2010р. замість втраченого Свідоцтва про право власності на житло № 838 видане 29.08.1994 року ВО «Кривбасруда» УСП, на підставі розпорядження № 137 від 16.08.1994р.., виділивши кожному з них по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1, визнавши за кожним з них право власності на 1/3 частину зазначеної квартири.

Встановити факт прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, померлого 03 квітня 1995р., у вигляді частини квартири АДРЕСА_2, за донькою померлого - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суд Дніпропетровської області через районний суд. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: А. Ю. Косторенко