Деснянський районний суд м.Чернігова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2010 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді Кулініча Ю.П.,

за участю: секретаря судового засідання Остапенко О.В.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Чернігова, про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання бездіяльності протиправною щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком; та стягнення з відповідача 1240 грн. невиплаченої соціальної допомоги за 2009 рік.

Відповідач у поданих запереченнях позов не визнав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивачка народилась 19.04.1942 року і є громадянкою України. Відповідно до статей 1, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІV (далі по тексту Закон № 2195) вона має право на підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком, яка виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VІ (далі по тексту Закон № 107) було внесено зміни до статті 6 Закону № 2195, у звязку з чим з 01.01.2008 року доплата до пенсії виплачувалася позивачу у розмірі встановленому для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зазначене положення Закону № 107 визнано неконституційним.

Згідно частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22.05.2008 року стаття 6 Закону № 2195 була поновлена в попередній редакції. Втім, у 2009 році відповідач виплачував зазначену доплату позивачці в значно меншому розмірі у сумі 49,80 грн., на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

Таки дії відповідача суд вважає неправомірними, оскільки у спірних правовідносинах підлягав застосуванню саме Закон № 2195, який має вищу юридичну силу. При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність відповідного фінансування з Державного бюджету України, оскільки в силу положень викладених в абзаці 2 частини 3 статті 113 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними підпунктом 11 пункту 35 розділу ІІ Закону № 107, в разі недостатності виділених з Державного бюджету України коштів по бюджетних програмах, повязаних з розмежуванням джерел виплати пенсій між Державним бюджетом та Пенсійним фондом, пенсії визначені законодавством для відповідних категорії громадян, виплачуються у повному обсязі за рахунок власних надходжень Пенсійного фонду.

Зазначене є підставою для стягнення недоплаченої соціальної допомоги в розмірі, встановленому статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - 1240 грн.

Визнання бездіяльності протиправною не передбачено ст.16 ЦК України в якості способу захисту порушеного права, тому в даній частині позову слід відмовити.

Керуючись викладеним вище та ст.ст.158-163, 186 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Чернігова на користь ОСОБА_1 невиплачену соціальну допомогу за 2009 рік згідно Закону України „Про соціальний захист дітей війни у сумі 1240 грн., а також 171 грн. у відшкодування судових витрат.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: