Іванківський районний суд Київської області
Справа 2-537/10.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Салівон Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання відповідача перерахувати та виплатити йому основну та додаткову пенсію з 30.12.2009 року відповідно до ст.. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У звязку з тим, що він проживає на радіоактивно забрудненій території йому виплачується відповідно до ст. 39 цього ж закону доплата за проживання у такій зоні.

Позивач посилається на те, що він є інвалідом 2 групи, категорії 1 внаслідок захворювання, повязаного з ЛНА на ЧАЕС.

Відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для 2 групи - 8 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, особам, віднесеним до категорії 1 (інвалідам 2 групи) відповідно до ст. 50 цього ж закону складає 75% мінімальної пенсії за віком.

Позивач постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, які відноситься до зони посиленого радіологічного контролю. Відповідно до ст. 39 зазначеного вище Закону, йому, як непрацюючому пенсіонеру має виплачуватися допомога у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, фактично ж відповідач виплачує ці суми щомісячно у розмірі 5 грн. 20 коп., як це передбачено постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року.

Позивач вважає відмову відповідача у перерахуванні та виплаті недоотриманих сум відповідно до визначених Законом розмірів незаконними, просить визнати такі дії протиправними, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити недотриманої основної та додаткової пенсії відповідно до вимог ч.4 ст. 54 та ст. 50 та доплату, передбачену ст.

39 зазначеного Закону.

Позивач у судове засідання не з*явився, у своїй заяві просив справу розглянути без його участі на підставі наявних доказів.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився. про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позови не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства України, визнавши, що відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміри державних пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Проте, ч.3ст. 28 Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно із цим законом, а тому щодо пенсіонерів, яким призначена пенсія за іншими законами, він не застосовується. Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено пенсії, виходячи з мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлений не був. Відповідач діяв у межах бюджетного законодавства, постанов КМ України, якому відповідно до ст.. 62 Закону України «Поро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надано право розяснення порядку застосування цього закону. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що позивач є учасником ЛНА на ЧАЕС, потерпілим 1 категорії, інвалідом 2 групи, що підтверджено відповідними посвідченнями, довідками МСЕК ( а.с.12 ). Позивач, проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_2,

отримує нараховану відповідачем пенсію; основний розмір пенсії з 01.07.2008 року становить 1090 грн., додаткова пенсія з 01.11.2009 року - 114,60 грн., з 01.01.2010 року - 139 гри., з 01.04.2010 року-141 грн. (а.с.6 ).

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, І постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, у розмірах :.. інвалід.. 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч,4 ст. 54 цього ж закону „ в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, що J яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим ... по 2 гру Д інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України „ Про загальнообовязкове держачи пенсійне страхування щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися І визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України «Про статус і соціальний за 1 громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає некоректним] оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віко'4.1

Пенсія та додаткова пенсія позивачу нараховувалася та виплачувався саме відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фонду, з якого виплачуються =1 видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на такі виплати Пенсійний фонд не'. _ оскільки вони не фінансуються з коштів пенсійного фонду. Так, Європейський Суд з прав люді-J у рішенні від 08.11.2005 року по справі „Кечко проти України в п.23 зазначив „ суд зауважує. >1 в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїх робітникам з державі бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, в насідок зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату пер надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. П. 26 Суд не приймає до аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не могла посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань .

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає1 розяснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той. що вже вказаний в Закону отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підстав .щ відповідності своїх дій чинному законодавству (№ 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.10 року, № 654 від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ст. 50 та ч.4 ст. 54 За* т України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобиль. » катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної г. за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої вик законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та ю соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи міси?» самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноваження спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплата коштів у розмірі, який > менший ніж той, що встановлений ст. 50. 54 Закону, є неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держав утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.3), права і свободи невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових закон ? внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч,2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України

вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків . компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом Україні* статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроф не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регіону - суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гаранту к держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Таким чином, враховуючи те, що зазначені вище зміни до ст. 50. 54 Закону України статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської ката.

22.05.2008року визнані неконституційними, а отже втратили чинність саме з невідповідно чинними на з того ж дня і по даний час є попередня редакція цих статей, тому слід задовольнити: визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача про перерахунок та виплату позивачу недоплачених сум основної та додаткової пенсій визначених цими статтями за період з 30.12.2009 року. Подальший перерахунок та виплата пенсій позивачу має проводитись відповідачем з урахуванням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зміни мінімальної пенсії за віком.

Позовні вимоги щодо перерахунку та виплати доплати, передбаченої ст. 39 Закону повинні бути задоволені, оскільки згідно ст. 39 Закону така доплата має становити 1 мінімальну заробітну плати, в той час як відповідач виплачує йому ці кошти у сумі 5 грн. 20 коп., як це передбачено постановою КМ України № 836 від 26.06.1996 року.

Слід зазначити, що встановлений ще у 1996 році постановою № 836 розмір доплати встановлений ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протягом багатьох років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України. Зокрема, Законами України «Про Державний бюджет»на відповідні роки встановлювався певний розмір мінімальної заробітної плати, який зростав кожного наступного року. При цьому відповідні Закони не містили обмежень застосування ст. 39 Закону № 796-ХІІ. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягають саме ст. 39 Закону № 796-X11 та Закони України «Про Державний бюджет» на відповідні роки в частині встановленого розміру мінімальної заробітної плати, а не постанови КМ України № 836 від 26.07.1996 року. Посилання відповідача на те, що позивач не звертався за перерахунком до Пенсійного фонду, тому не може звертатися з цього приводу до суду, суд вважає некоректним, оскільки він звертався а перерахунком пенсії, др. Якої входять і виплати передбачені ст. 39 Закону, і відповідач не має наміру після звернення задовольняти ці вимоги, і лише буде затягуватися розгляд справ, та збільшуватися кількість пред*явлених позовів.

На підставі викладеного, ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст. 5, 10, 57, 60, 64, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито», суд

ВИРІШИВ:

1.Цивільні позови задовольнити.

2.Визнати дії відповідача щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 [вановичу у розмірах, менших, ніж передбачено Закону України «Про статус і соціатьний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, неправомірними.

3.Зобов*язати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та нарахування пенсії, а саме: основної пенсії, виходячи з встановлених розмірів 8 мінімальних пенсій за віком згідно ч.4ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 зазначеного закону за період з 30.12.2009 року з урахуванням вже виплачених сум.

4.Зобовязати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести перерахунок та ви плату ОСОБА_1 щомісячної доплати, виходячи з встановленого розміру 1-ї мінімальної заробітної плати згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 30.12.2009 року з урахуванням вже виплачених сум.

5.Від сплати судового збору сторони звільнити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з моменту його проголошення заяви про апеляційне оскарження, і протягом 20 днів з дня подачі такої заяви - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо гаку заяву не було подано А якщо заява була подана, але у встановлений строк не подано апеляційні скаргу, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: