Справа № 2-322 2010 року
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2010 року смт. Комінтернівське
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді: Іванчука В.І.,
при секретарі: Антиповій Л.В.
за участю позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Редванської Н.В.
відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Куцоконя В.В.,
представників відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, Комінтернівського РБТІ Одеської області про встановлення факту родинних стосунків, визнання спадкоємцем п`ятої черги, усунення від права на спадкування, визнання права власності на спадкове майно та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних стосунків, визнання спадкоємцем другої черги за законом в порядку представлення, визнання трава власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2007 року ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, Комінтернівського РБТІ Одеської області про встановлення факту родинних стосунків, між нею та ОСОБА_6 , а саме того, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання її - ОСОБА_1 спадкоємицею п`ятої черги, усунення від права на спадкування ОСОБА_2 та визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування вимог в позовній заяві ОСОБА_1 , послалась на те, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її двоюрідний брат ОСОБА_6 .
З 1968 року ОСОБА_6 був інвалідом, не мав ноги, хворів на тяжку хворобу, був у безпорадному стані і до 2005 року за ним доглядала його дружина ОСОБА_8 . Дружина ОСОБА_6 трагічно загинула у ДТП в 2005 році. Після смерті ОСОБА_9 позивачка протягом тривалого часу опікувалася ОСОБА_6 , матеріально забезпечувала його, надавала іншу допомогу. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . Заповіту на належне йому майно ОСОБА_6 не залишив. Позивачка просила встановити факт родинних стосунків між нею та ОСОБА_10 , оскільки документи які посвідчують родині відносини між нею та братом не збереглись, також вона просить визнати її спадкоємицею п`ятої черги. Крім позивачки спадкоємцем п`ятої черги є відповідач ОСОБА_2 , який приходиться племінником ОСОБА_6
і
ОСОБА_2 родинних стосунків із дядьком не підтримував. ОСОБА_6 потребував постійної сторонньої допомоги, але ОСОБА_2 навмисне ухилявся від її надання, тому позивачка просить усунути від права на спадкування племінника ОСОБА_6 - ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок, після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 2-3)
25 лютого 2008 року ОСОБА_2 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних стосунків, а саме того, що ОСОБА_7 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , був рідним братом ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , а він - ОСОБА_2 рідним племінником ОСОБА_7 ; визнання його - ОСОБА_2 спадкоємцем другої черги за законом в порядку представлення та визнання за ОСОБА_2 права власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування вимог в позовній заяві ОСОБА_2 , послався на те, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , який був його рідним дядьком. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 на ім`я позивача за життя залишив заповіт на заощадження. Позивач просив встановити факт родинних стосунків між ОСОБА_6 та його матір`ю ОСОБА_11 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме того що ОСОБА_6 та ОСОБА_12 були рідні брат і сестра, а він - ОСОБА_2 , відповідно племінник ОСОБА_6 . Визнати його спадкоємцем другої черги за правом представлення та визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок, після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 64-67)
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 квітня 2008 року вищевказані цивільні справи - об`єднанні в одне провадження.(а.с. 93)
17 липня 2009 року позивачка по первинному позову ОСОБА_1 надала до суду уточнену позовну заяву в якій доповнила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності на все спадкове майно, що складається з нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , а також рухомого майна, що складається з: станка токарного по дереву; фрезерного станка; пили циркулярної; корморізки; бензопили «Дружба»; інструментів по обробці дерева та для ремонту машини (3500 у.о.); пральної машини; швейної машини; 9 (дев`яти) комплектів постільної білизни; ковдри - 9 штук; виробів з хрусталя; ікон; мобільного телефону; ватних ковдр з вовни; подушок; посуду - сервізів; тарілок; каструль з нержавіючої сталі сорока літрових (4 шт.); грошей 6000 грн. та 200 доларів США; легкового автомобіля, (а.с.202-204)
Під час розгляду справи представниками позивача по об`єднаному позову ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 неодноразово уточнювались та доповнювались позовні вимоги. Остаточні доповнення позовних вимог 26.01.2010 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , не обмежений у таких повноваженнях, надав до суду (а.с.269) ОСОБА_3 , який діяв в інтересах позивача, збільшив склад спадкового майна, а саме просив доповнити позовні вимоги та крім вищевказаного житлового будинку визнати за ОСОБА_13 право власності на присадибну земельну ділянку загальна площа якої складає 0, 928 га, що розташована по АДРЕСА_1 . Дана земельна ділянка, належала на підставі державних актів про право власності на землю ОСОБА_6 та його дружині ОСОБА_9 по 0,464 га. На вищевказану земельну ділянку площею 0, 464 га яка належала померлій дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_14 не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину, тому ОСОБА_3 просив застосувати правила спадкової трансмісії, (а.с.202-204)
В судовому засіданні позивачка по первинному позову ОСОБА_1 та її представник адвокат Редванська Н.В. уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, уточнені та доповнені позовні вимоги позивача по об`єднаній справі ОСОБА_2 ОСОБА_1 не визнала та просила в їх задоволенні відмовити, вважаючи їх безпідставними, в обґрунтування заявлених нею вимог та заперечень проти вимог ОСОБА_2 послалась на доводи викладені нею в позовній заяві, а також зазначила що вона після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилась спадщина. Вона як і відповідач по справі ОСОБА_2 є спадкоємцями п`ятої черги.
Спадкодавець ОСОБА_6 за життя був інвалідом першої групи, не мав правої ноги з 1968 року, а в 2001 році після оперативного втручання, у нього була виведена в бік пряма кишка, що ще більш ускладнило його життя та можливість самому здійснювати найпростіші побутові роботи та догляд за собою.
До 2005 року ОСОБА_6 проживав зі своєю дружиною, але відносини в них не завжди були нормальними, шлюб було розірвано та розділено майно, як сестра ОСОБА_1 постійно підтримувала з ним родинні стосунки, допомагала вести господарство, підтримувала морально.
08.09.2005 року трагічно загинула дружина брата. ОСОБА_6 надто тяжко переживав втрату дружини, у нього був нервовий стрес і вона змушена була приїхати до нього, щоб підтримувати і допомогти. 17.09.2005 року ОСОБА_6 бригадою швидкої допомоги був доставлений в реанімаційне відділення Одеської обласної клінічної лікарні. В вересні 2005 року брата з лікарні виписали, проте стан здоров`я його був тяжким. ОСОБА_1 залишилась доглядати його, а також займалась домашнім господарством. Згодом вона поїхала додому, проте кожного місяця двічі приїздила до брата - прала його білизну, прибирала в оселі, готувала їжу, робила заготівки на той період часу, коли їздила додому.
ОСОБА_1 прекрасно розуміла, що брату потрібна допомога, тому на час своєї відсутності домовлялась зі своєю знайомою ОСОБА_15 про надання допомоги брату, що та і добила за кошти, які їй залишала ОСОБА_16 .
Ніхто з інших родичів брата, в тому числі і ОСОБА_2 , якому було достовірно відомо про стан здоров`я його дядька, не надав йому ніякої допомоги.
ОСОБА_6 , як за віком, так і за станом здоров`я був у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги.
За ч.5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. ОСОБА_6 знаходився саме у такому стані, а ОСОБА_17 ухилявся від надання такої допомоги.
В судовому засіданні позивач по об`єднаний справі ОСОБА_2 і його представники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та адвокат Куцоконь В.В. уточнені та доповнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, позовні вимоги позивачки по первинному позову ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і його представники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та адвокат Куцоконь В.В. не визнали і просили в їх задоволенні відмовити, пославшись на їх надуманість, безпідставність та необґрунтованість, зазначивши, що ОСОБА_6 помер по причині коронарного атеросклерозу, смерть раптова. До цього був хворою людиною, але не прикутий до ліжка, пересувався, обходив себе сам, готував їжу, прав білизну, ремонтував автомобіль, пошкоджений після ДТП у 2005 році, в результаті якої загинула його дружина, тобто не був у безпорадному стані.
З відповідачем ОСОБА_2 та іншими родичами з Хмельницької області він був у дружніх, родинних стосунках, не сварився. ОСОБА_2 , як найближчому родичу, заповідав свій вклад в банку, мав намір продати належний йому будинок в с. Корсунці Комінтернівського району та переїхати жити в своє рідне село Дашківці Старосинявського району Хмельницької області.
До ОСОБА_2 , який проживає в с. Дашківцях один, є малозабезпеченим, за допомогою ОСОБА_6 не звертався, а ОСОБА_2 не ухилявся від надання посильної допомоги покійному. Після смерті дружини, яка за допомогою ОСОБА_2 та інших родичів була похоронена в с. Дашківці Старосинявського району, до ОСОБА_6 двічі їздила для надання допомоги родичка ОСОБА_2 - ОСОБА_18 .
ОСОБА_6 після смерті перевезений та похоронений ОСОБА_2 та іншими родичами в с. Дашківцях Старосинявського району. Позивачку ОСОБА_1 , яка в 2005 році кілька днів проживала у нього в будинку, покійний вигнав через явне зазіхання останньою на його будинок, більше у себе до смерті не приймав.
Таким чином, підстав для усунення від права на спадкування ОСОБА_2 немає. ОСОБА_2 у встановлений законом 6-місячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки відповідно до ч.2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування лише у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, тому перелічених умов для виникнення у позивачки ОСОБА_1 права на спадкування по даній справі немає і вона не має права на визнання за нею права власності на спадкове майно.
Представник третьої особи - Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, в судове засідання не з`явився, але надав до суду лист № 92/01-14 від 18.02.2010 року, в якому просить розгляд справи проводити без їх участі, в зв`язку з великою завантаженістю, своєї думки стосовно заявлених позовних вимог не висловив.(а.с. 290)
Представник третьої особи - Комінтернівського РБТІ Одеської області, в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву за вих. № 401 від 18.02.2010 року, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, в зв`язку з великою завантаженістю, своєї думки стосовно заявлених позовних вимог не висловив, (а.с. 281)
Вислухавши пояснення позивачки-відповідачки ОСОБА_1 , відповідача-позивача ОСОБА_2 та їх представників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвокатів Редванської Н.В. та ОСОБА_19 , свідків допитаних в судовому засіданні: ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , свідків допитаних Ленінським та Київським районними судами м. Полтави та Старосинявським районним судом Хмельницької області в порядку судового доручення: Швець К.С., ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_20 , вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шевченко - 1, у віці 70 років помер ОСОБА_6 , про що в Книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, зроблено відповідний актовий запис за № 35, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 03 травня 2007 року (а.с.71)
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне йому майно.
Частиною 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у
заповіті.
Згідно копії заповіту, складеного 29 червня 2005 року ОСОБА_6 , зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій за № 155 та посвідченого секретарем Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області Шостак Н.І., на випадок своєї смерті ОСОБА_6 заповідав належний йому' грошовий внесок у банківській установі - ОСОБА_2 (а.с.35) (Дане спадкове майно не входить до спадкового майна, яке є предметом даного спору.)
Відповідно до ч. 2-3 ст. 1223 ЦК України - в разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно повідомлення голови Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області - Майдебури М.П. № 16/ср-20-517/1054 від 29.09.2009 року (а.с. 232): в погосподарських книгах Красносільської сільської ради, в період з 1971 по 1983 р. особовий рахунок на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , значився за ОСОБА_6 , до складу його сім`ї входила дружина - ОСОБА_9 .
З 1983 року, відповідно до рішення Нарсуду Комінтернівського району Одеської області від 20 квітня 1983 року по справі № 2-359/1983 проведено розподіл майна подружжя та визнано право власності по 1/2 частині за ОСОБА_6 і ОСОБА_9 в зв`язку з чим було змінено юридичну адресу житлового будинку: АДРЕСА_3 присвоєно 1/2 частині будинку ОСОБА_6 , № 9-А - 1/2 частині будинку ОСОБА_9 (а.с. 255)
Рішенням виконавчого комітету Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області № 156 від 16 травня 2006 року, «Про надання юридичної адреси житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який належить ОСОБА_6 та ОСОБА_9 » - присвоєно нову юридичну адресу: АДРЕСА_1 . (а.с. 284)
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 76 років померла ОСОБА_9 , про що в Книзі реєстрації смертей Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, зроблено відповідний актовий запис за № 76, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 10.09.2005 року (а.с. 250)
Як вбачається з копії спадкової справи № 97/2006 заведеної Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 (а.с. 248-257) та повідомлення завідуючого Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 1779/01-25 від 15.09.2009 року - єдиним спадкоємцем, який у передбачений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини був ОСОБА_6 , він фактично прийняв спадщину та подав необхідні для оформлення спадкового майна документи, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримав (за свідоцтвом не повернувся), (а.с. 231)
За життя ОСОБА_9 залишила заповіт від 29 червня 2005 року, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 221 та посвідчений секретарем Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області Шостак Н.І., згідно якого на випадок своєї смерті ОСОБА_9 заповідала належні їй: присадибну земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовані по АДРЕСА_1 - ОСОБА_6 (а.с. 252)
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2006 року по справі № 2-3008/2006 за ОСОБА_6 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 (а.с.195)
Крім 1/2 частини вищевказаного житлового будинку ОСОБА_9 на підставі Державного акта про право приватної власності на землю, серії ІРОД № 017008 від 26 травня 1999 року, виданого головою Красносільської сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області - ОСОБА_36 , зареєстрованого в книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 74 - о, належала присадибна земельна ділянка, площею 0,464 га, розташована по АДРЕСА_4 .
Згідно ч. З ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.
Враховуючи, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області № 2- 3008/2006 від 18.12.2006 року, встановлено, що майно яке належало ОСОБА_9 - ОСОБА_6 прийняв фактично, оскільки на день її смерті постійно прожив та вів спільне господарство з спадкодавицею ОСОБА_9 на підставі ч. З ст. 61 ЦПК України суд вважає, що дані факти не підлягають доказуванню.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що майно яке належало ОСОБА_9 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_6 прийняв фактично, але в зв`язку зі смертю не встиг належним чином оформити документи які посвідчують його право власності: а саме зареєструвати право власності на житловий будинок в Комінтернівському РБТІ Одеської області та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,464 га, яка належала ОСОБА_9 на підставі державного акта.
Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно вимог ч.1 ст. 1225 ЦК України, спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Таким чином, враховуючи норми ст. 1276 ЦК України та наявні в матеріалах справи документи вбачається, що до складу спадкової маси, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не охопленої заповітом, входять:
-цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 (технічний паспорт а.с. 196-201)
-земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0, 928 га, розташована по АДРЕСА_4 , що складається з:
1)земельної ділянки, площею 0,464 га, яка належала ОСОБА_6 на підставі Державного акта про право приватної власності на землю, серії ІІ-ОД № 017007 від 29 травня 1999 року, виданого головою Красносільської сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області - Майдебурою М.П., зареєстрований в книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 73 - о. (а.с. 235)
2)земельної ділянки площею 0,464 га, яка належала ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом (спадкова трансмісія) - Державний акт про право приватної власності на землю, серії ІІ- ОД № 017008 від 26 травня 1999 року, виданий головою Красносільської сільської Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області - Майдебурою М.П., зареєстрований в книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 74 - о (а.с. 236) - на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_9 .
Частинами 1, 5 ст. 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як вбачається з копії спадкової справи № 202/2007 року заведеної Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, відносно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, з заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , інші спадкоємці у передбачений законом строк не заявили про своє право на спадкування (а.с.275-277)
Відповідно до заяви № 367 (бланк серії ВЕР № 228125) від 30 травня 2007 року, посвідченої державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Луговою Л.П., - ОСОБА_1 повідомила що прийняла майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований в АДРЕСА_1 , який на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 належало її двоюрідному брату ОСОБА_6 (а.с. 18, 276)
Відповідно до заяви № 544 (бланк серії ВЕТ № 860363) від 03 серпня 2007 року, посвідченої державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори Балац Т.П., - ОСОБА_2 повідомив, що прийняв усе майно яке на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 належало його дядьку ОСОБА_6 . Спадкодавець приходився рідним братом матері заявника ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 86, 277)
Враховуючи, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були відсутні документи які підтверджують їх родинні стосунки з спадкодавцем ОСОБА_6 , вони були вимушені звернутись з заявами про встановлення факту що має юридичне значення до суду.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року та відповідно до положень ч. 6 ст. 235 ЦПК України випливає, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
В судовому засіданні встановлено, відповідно до повідомлення Сьомаківської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області № 59 від 23 липня 2007 року та згідно виписки з погосподарських книг (погосподарського обліку) Сьомаківської сільської ради с. Дашківці з 1944 року:
-в с. Дашківці проживала родина ОСОБА_37 , до 1978 року головою сім`ї була - ОСОБА_38 ( ОСОБА_39 , ОСОБА_40 та інше), члени сім`ї: ОСОБА_41 , 1929 р.н. - дочка, ОСОБА_6 , 1937 р.н. - син, (проживав до 1958р.) У 1958 р. померла ОСОБА_42 .
-з 1960 по 2006 року головою родини була ОСОБА_43 до складу родини входили син ОСОБА_2 - 1952 р.н., ОСОБА_44 , 1950 року народження - невістка (до 1986 року), ОСОБА_45 - 1980 р.н. та ОСОБА_46 - 1977 р.н. - онуки.
-з 2006 року голова двору - ОСОБА_2 , 1952 р.н. (а.с. 74-76)
Крім того, з облікових даних погосподарських книг Сьомаківської сільської ради с. Дашківці Старосинявського району Хмельницької області за 1956 - 1957 роки значиться родина - ОСОБА_47 , 1904 р.н., члени родини ОСОБА_48 , 1929 р.н. - син, ОСОБА_49 , 1939 р.н., - дочка (з поміткою «Школа Полтава»), (а.с. 5-6) Як вбачається з копії «Форми 30» (про відновлення актового запису) виданої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зав. обласним архівом Хмельницької області - актовий запис про його народження в книгах за 1934-1937-1940 роки по Летичевському районому РАЦСу - відсутній.(а.с.79)
Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_3 виданого Старосинявський районним військовим комісаріатом Хмельницької області від 08 березня 1963 р. (а.с.77, 290-293) та копії паспорта серії НОМЕР_4 виданого 29 березня 1999 року Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.69) - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець с. Дашківці Старосинявського району Хмельницької області, одружений ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_50 - шлюб зареєстровано в Красносільській сільській раді Комінтернівського району Одеської області)
Як вбачається з водійського посвідчення серії НОМЕР_5 виданого Державтоінспекцією Хмельницької області від 29.08.1964 року; свідоцтва № НОМЕР_6 виданого Летичевським РК ДОСААФ від 23 07.1964 року та особової картки водія від 22.08.1964 року, вони видані на ім`я ОСОБА_6 , 1937 р.н., який проживає в с. Дашківці Летичевського району Хмельницької області, (а.с. 289-290)
Відповідно до довідки № 75 від 24.09.2007 року виданої виконкомом Сьомаківської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, згідно записів погосподарських книг по с. Дашківці з 1944 по 2007 рр. - прізвище ОСОБА_10 відсутнє, (а.с.78)
Таким чином, судом встановлено що особа ОСОБА_6 , 1937 р.н., уродженець с. Дашківці, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , 1937 р.н., уродженець с. Дашківці, згідно записів в погосподарських книгах Сьомаківської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області син ОСОБА_38 - одна і таж особа, але в різні часи в різних документах його прізвище записано (змінювалось), з ОСОБА_37 на ОСОБА_10 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження № 1, виданого виконкомом Дашківської сільської ради Старо-Синявського району' Проскурівської округи від 04 січня 1929 року, - 02 січня 1929 року, в с. Дашківці у книзі записів про народження №1, зроблено запис про народження - дівчинки, ОСОБА_51 , в графі батько вказано « ОСОБА_52 » (по-батькові - не розбірливо), в графі мати - « ОСОБА_53 » (а.с. 80)
Згідно довідки № 394 від 14 вересня 2007 року, виданої виконкомом Сьомаківської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, ОСОБА_54 , 1929 року народження, яка проживала в с. Дашківці Старосинявського району та ОСОБА_51 , 1929 року народження, це є одна і таж сама особа. Ім`я « ОСОБА_55 » пішло як скорочене народом від « ОСОБА_56 » (російською мовою) (а.с. 83)
ІНФОРМАЦІЯ_9 в селищі Курахово, Селидовського району Сталінської області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_57 , 1926 року народження та ОСОБА_54 , 1929 року народження, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 . (а.с. 81) Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_13 ».
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 18 вересня 1952 року та копії паспорта серії НОМЕР_9 виданого Старосинявським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 03 грудня 2001 року- в селищі Курахово, Селидовського району Сталінської області (нині - м. Курахово Мар`їнського району Донецької області) - ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів громадського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 285, в графі батьки вказано «Батько - ОСОБА_57 » « ОСОБА_58 » (а.с.68, 84)
Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_10 від 16 серпня 2007 року, виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Старосинявського районного управління юстиції Хмельницької області, - ІНФОРМАЦІЯ_11 в с. Дашківці, померла ОСОБА_12 , про що в Книзі реєстрації смертей, зроблено відповідний актовий запис за № 19. (а.с.82)
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_59 , в порядку судового доручення Старосинявським районним судом Хмельницької області та Київським районним судом м. Полтави: ОСОБА_34 , ОСОБА_33 - пояснили, що ОСОБА_7 , 1937 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_38 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно були братом і сестрою проживали разом з матір`ю ОСОБА_38 , в с. Дашківці Старосинявського району Хмельницької області. Крім того, факт родинних стосунків між ОСОБА_6 та ОСОБА_54 , а саме те що вони були рідним братом і сестрою, а ОСОБА_2 відповідно - племінник - ОСОБА_6 не оспорюється і ОСОБА_1 .
Таким чином, в ході судового засідання повністю знайшов підтвердження факт родинних стосунків, між ОСОБА_7 , 1937 року народження, уродженцем с. Дашківці Старосинявського району Хмельницької області, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , 1929 року народження, уродженкою с. Дашківці Старосинявського району Хмельницької області, померлою ІНФОРМАЦІЯ_11 , а саме того що ОСОБА_6 та ОСОБА_12 є рідними братом та сестрою, які мали мати - ОСОБА_38 , ОСОБА_60 ) - 1990 року народження. Відповідно ОСОБА_2 є племінником ОСОБА_6 .
Як вбачається з копії «Посвітки» про народження № 451244 - ІНФОРМАЦІЯ_12 в с. Дашківці Дашківської сільської ради, Старосинявського району, Кам`янець-Подільської області, народилась « ОСОБА_49 », про що в книзі записів актів громадського стану про народження за 28 травня 1939 р., зроблено відповідний актовий запис № 22. В графі «Батьки» вказано: «батько - ОСОБА_61 », «мати - ОСОБА_62 ( ОСОБА_63 )» (а.с. 15)
Відповідно до повідомлення № 01-10/489 від 24.07.2007 року, директора Державного архіву Хмельницької області, погосподарські книги Дашківської сільської ради Старосинявського району Хмельницької (до 1954р. Кам`янець-Подільської) області та метричних книг реєстрації шлюбів по с. Дашківці Старосинявського району за 1921 рік на державне збереження не надходили, тому відсутня можливість підтвердження родинних стосунків ОСОБА_64 та ОСОБА_53 .(а.с.7)
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_20 в порядку судового доручення Старосинявським районним судом Хмельницької області та Київським районним судом м. Полтави: ОСОБА_34 , ОСОБА_31 , ОСОБА_65 - пояснили, суду що ОСОБА_66 , та ОСОБА_53 ( ОСОБА_39 ) були рідним братом і сестрою, жили на одній вулиці та підтримували родині стосунки. Також свідки зазначили, що ОСОБА_67 ( ОСОБА_68 ) являється дочкою ОСОБА_61 , та відповідно двоюрідною сестрою ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
28 лютого 1959 року в міському бюро РАЦСу м. Полтави, зареєстровано шлюб між ОСОБА_69 , 1931 року народження та ОСОБА_49 , 1939 року народження, про що в книзі актів громадського стану про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 119, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_11 . (а.с.13) Після реєстрації одруження, дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_70 ».
В судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечував того факту, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_61 , який був рідним братом - ОСОБА_53 , та відповідно ОСОБА_6 був двоюрідним братом ОСОБА_1 .
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в тому числі і факти родинних стосунків між фізичними особами.
Враховуючи, що в зв`язку з відсутністю документів які підтверджують родинні відносини між позивачем-відповідачем ОСОБА_71 , відповідачем-позивачем ОСОБА_2 (спадкоємцями) і ОСОБА_7 (спадкодавцем), іншого порядку встановлення факту родинних стосунків між ними законом не передбачено, а також враховуючи той факт що встановлення родинних стосунків між ОСОБА_1 і ОСОБА_7 та ОСОБА_2 і ОСОБА_7 пов`язане їх з правом на спадкування майна ОСОБА_6 , беручи до уваги, що між спадкоємцями існує спір відносно спадкових прав, оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає заявлені вимоги ОСОБА_1 та вимоги ОСОБА_2 в частині встановлення факту родинних стосунків, такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.
ОСОБА_12 , являлась рідною сестрою ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України, вона законодавцем віднесена до кола суб`єктів - другої черги спадкоємців за законом. Враховуючи, що ОСОБА_12 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідності до ч.З ст. 1266 ЦК України її син - ОСОБА_57 , племінник спадкодавця спадкує ту частку спадщини яка належала б його матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини.
Тобто для ОСОБА_2 законом передбачена друга черга спадкування майна спадкодавця ОСОБА_6 за правом представлення, тому у нього відсутні підстави для звернення до суду з даною вимогою, в зв`язку з чим суд вважає заявлені ним вимоги щодо визнання його спадкоємцем другої черги, такими що не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця, які є братами та сестрами батьків спадкодавця і водночас дітьми баби та діда спадкодавця. В разі їх смерті відповідно до ч. 4. ст. 1266 ЦК України за правом представлення спадкуватимуть двоюрідні сестри та брати спадкодавця.
Враховуючи що в судовому засіданні встановлено факт родинних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , відповідно положень ст. 1263, ч.4 ст. 1266 ЦК України, - для ОСОБА_1 як для двоюрідної сестри спадкодавця - законом передбачена третя черга спадкування майна спадкодавця ОСОБА_6 в порядку представлення, тому у ОСОБА_1 відсутні підстави для звернення до суду з вимогою про визнання її спадкоємицею п`ятої черги, в зв`язку з чим суд вважає, що заявлені нею вимоги не підлягають задоволенню.
Позивачкою за первинним позовом ОСОБА_1 заявлені вимоги про усунення від права на спадкування ОСОБА_2 , з підстав передбачених 5 ст. 1224 ЦК України, а саме того що ОСОБА_2 умисно ухилявся від утримання ОСОБА_6 який був у безпорадному стані.
Свідок ОСОБА_59 в судовому засіданні пояснила, що постійно проживає в с. Дашківці, останній раз вона бачила ОСОБА_6 в 2005 році коли він разом з дружиною приїжджав в с. Дашківці та вибирав собі житло, тому що дуже хотів переїхати на батьківщину. Через декілька днів, від мешканців села їй стало відомо, що при повернені додому ОСОБА_72 з дружиною попали в ДТП. Дружина ОСОБА_72 в результаті даного ДТП померла. Стосунки між ОСОБА_72 та ОСОБА_2 були дуже близькими. В яких відносинах між собою були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їй не відомо. Чи підтримували ОСОБА_1 з ОСОБА_6 відносини вона теж не знає.
Свідок ОСОБА_32 допитана Ленінським районним судом м. Полтави в порядку судового доручення пояснила, що з ОСОБА_1 вона знайома 40-45 років. З її двоюрідним братом ОСОБА_72 та його дружиною познайомилась в 1999 році. Зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що в 2005 році в ДТП померла дружина ОСОБА_6 . З того часу ОСОБА_1 допомагала ОСОБА_72 морально та матеріально, часто їздила до нього та декілька разів її підвозила їх спільна знайома ОСОБА_35 . В 2006 році ОСОБА_1 перенесла операцію та не могла доглядати за братом, тому найняла жінку, яка і опікувалась ОСОБА_72 .
Свідок ОСОБА_35 , допитана Київським районним судом м. Полтави в порядку судового доручення пояснила, що з ОСОБА_1 вона знайома 35 років. З її двоюрідним братом ОСОБА_72 та його дружиною познайомилась в 1999 році. Зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що в 2005 році в ДТП померла дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_73 . ОСОБА_6 був інвалідом та перебував у тяжкому стані. ОСОБА_1 допомагала ОСОБА_72 морально та матеріально, часто їздила до нього давала кошти та доглядала за ним. В 2006 році ОСОБА_1 перенесла операцію та не могла їздити до брата, тому найняла жінку, яка доглядала за ОСОБА_72 . Декілька разів ОСОБА_1 передавала через неї гроші ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні повідомила, що вона проживає від народження в с. Корсунці. З ОСОБА_6 була в дуже близьких дружніх відносинах, зверталась до нього за допомогою, оскільки він був хорошим спеціалістом по дереву. Вона дуже часто разом з ним розмовляла і ОСОБА_6 їй розповідав що ОСОБА_1 дуже йому допомагає та підтримує його. Вона сама неодноразово бачила як ОСОБА_1 прала, прибирала, готувала їжу та доглядала за ОСОБА_6 . Але в 2006 році ОСОБА_1 зробили операцію і вона була не в змозі доглядати за братом, тому найняла жінку яка і здійснювала догляд за ОСОБА_6 . ОСОБА_72 розповідав їй, що ОСОБА_16 передає йому гроші. Також вона зазначила, що після смерті дружини ОСОБА_72 розпочав вживати спиртні напої, до нього дуже часто, один раз на неділю, приїжджали його друг ОСОБА_45 , з яким ОСОБА_6 колись разом працював та його син. їй також відомо, що ОСОБА_45 займався переоформленням на ім`я Степана спадщини, яка залишилась після смерті дружини. ОСОБА_6 збирався переїжджати до с. Дашківці. Коли ОСОБА_72 був хворий до нього ніхто не навідувався. Його приятель ОСОБА_45 обіцяв кожен день приїжджати, але коли ОСОБА_6 помер то три дні він пролежав у своєму будинку, поки вона разом із сусідами не знайшли його. За весь останній час вона бачила ОСОБА_1 разів 5.
Свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_29 , в судовому засіданні повідомили що ОСОБА_6 проживав сам, сторонньої допомоги від родичів не отримував. Коли ОСОБА_6 хворів то сусіди надавали йому допомогу, яку могли: хто ліками, хто їжею. Після смерті дружини ОСОБА_6 відремонтував автомобіль і їздив на ньому до останнього тижня життя. Коли стан його здоров`я дозволяв ОСОБА_6 виготовляв вироби з дерева, у власній столярній майстерні. ОСОБА_6 дуже хотів переїхали в с. Дашківці, до племінника. Про ОСОБА_1 він згадував ворожо, не хотів з нею спілкуватись, через якийсь конфлікт. Коли ОСОБА_6 почував себе добре, то по одному разу на неділю вони бували в нього у гостях, а коли хворів то всі сусіди почергово навідувались до ОСОБА_74 , будь-якої сторонньої допомоги за проханням родичів ніхто ОСОБА_75 не надавав.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засідання пояснила, що в 2005 році в ДТП загинула дружина ОСОБА_6 , з тих пір ОСОБА_6 не керував автомобілем. Після смерті дружини ОСОБА_6 дуже хворів. До 2006 р. ОСОБА_1 постійно приїжджала та допомагала йому по господарству. В 2006 році ОСОБА_1 зробили операцію та вона не мала можливості доглядати ОСОБА_6 , а оскільки вона та ОСОБА_1 давно знайомі. ОСОБА_16 попросила її доглядати за двоюрідним братом на що ОСОБА_15 погодилась. Гроші за догляд за ОСОБА_6 з ОСОБА_1 , вона не брала, ОСОБА_1 переказувала їй кошти на їжу та інші необхідні витрати по догляду за ОСОБА_6 , документально підтвердити отримання грошей вона не може. Крім того, вона зазначила що ОСОБА_6 знаходився у безпорадному стані, до нього вона 1-2 рази на тиждень приїжджала та управлялась по господарству: прала, готувала їжу, прибирала, їй також відомо, що сусіди теж допомагали ОСОБА_6 ..
Свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_44 , в судовому засіданні зазначили, що зі слів ОСОБА_1 їм відомо що ОСОБА_6 після смерті дружини знаходився у безпорадному стані, а ОСОБА_1 доглядала за ним.
Свідок ОСОБА_26 , який є дільничним інспектором с. Корсунці, пояснив що ОСОБА_66 проживав один, був інвалідом - не мав однієї ноги, але коли здоров`я дозволяло він займався виготовленням столярних виробів та мав маленьку майстерню в гаражі. Також йому відомо що у ОСОБА_6 не було близьких родичів, доглядали та допомагали ОСОБА_6 сусіди і після його смерті сусідка ОСОБА_76 зателефонувала дальнім родичам ОСОБА_74 , які і забрали його з моргу с. Олександрівка.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_1 дуже часто приїздила до ОСОБА_6 , готувала їжу, прибирала, та допомагала йому по господарству. До останніх днів життя ОСОБА_6 керував автомобілем, але йому була необхідна допомога.
Свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснили, що з ОСОБА_6 вони підтримували дружні стосунки, з 1968 року. Після смерті його дружини допомагала ОСОБА_6 оформити документи на будинок, після чого ОСОБА_6 планував продати належний йому будинок та переїхати до с. Дашківці. ОСОБА_6 був інвалідом, іноді коли хворів потребував сторонньої допомоги, але його стан не був безпорадним, оскільки до останньої неділі життя їздив за кермом свого автомобіля та займався виготовлення виробів з дерева. Відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 були дуже близькі він постійно згадував про племінника та хотів переїхати до нього. Відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 були складними, після смерті дружини у вересні 2005 року ОСОБА_1 приїхала до ОСОБА_6 . Зі слів ОСОБА_6 їм відомо що ОСОБА_1 наполягала на проведенні йому повторної операції, а також хотіла зареєструвати шлюб з ОСОБА_6
ОСОБА_6 вважав, що ОСОБА_1 зазіхає на його майно, в результаті чого між ними виникла сварка і він вигнав її з свого будинку, після чого вона жодного разу до ОСОБА_6 не приїжджала та будь-якої допомоги йому не надавала ні особисто ні за її проханням стороні люди.
Свідок ОСОБА_20 , допитаний в судовому засіданні підтвердив, що в свої листах, копії яких приєднані до матеріалів справи (а.с. 43-45), ОСОБА_6 розповідав про конфлікт який виник у вересні 2005 року між ним та ОСОБА_1 , яка на похорони дружини ОСОБА_6 в с. Дашківці їхати не хотіла, а через днів 9 приїхала до с. Корсунці та наполягала на тому щоб ОСОБА_10 оформив на неї договір дарування, а тоді вона буде за ним доглядати, а ввечері дзвонила в Полтаву та повідомляла що він хворий та довго не проживе, тому вона залишиться і буде першою спадкоємицею, після чого він вигнав її.
Також в свої листах ОСОБА_6 , писав що йому дуже допомагають сусіди. ОСОБА_6 підтримував близькі родинні стосунки з родиною ОСОБА_77 , ОСОБА_78 часто дзвонила до ОСОБА_72 , допомагала в похованні його дружини, після продажу будинку ОСОБА_6 хотів переїхати до ОСОБА_2 , він був з ним у з дуже добрих стосунках, до смерті дружини ОСОБА_6 щороку приїжджав на кладовище до с. Дашківці в день поминок.
Свідок ОСОБА_18 , в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 підтримували родинні стосунки, ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_73 щороку приїжджала до ОСОБА_2 . В 2005 році після смерті дружини ОСОБА_6 до с. Дашківці не приїжджав, але мав наміри оформити правовстановлюючі документи та переїхати в рідне село де похована його дружина. Допомоги ОСОБА_2 ОСОБА_6 не надавав оскільки в нього була відсутня така можливість.
З пояснень свідків та наявних в матеріалах справи документах вбачається, що ОСОБА_6 був людиною похилого віку, інвалідом з 1968 року - йому було ампутовано ногу, він переніс у 2001 році операцію, часто хворів, і як хвора людина потребував догляду, але до останньої неділі життя ОСОБА_6 керував автомобілем, про що в судовому засіданні підтвердили односельці ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_29 , допитані як свідки.
З 01.01.2006 року ОСОБА_6 не звертався до Одеської обласної клінічної лікарні за медичною допомогою, про що свідчить повідомлення заст. головного лікаря з медичної частини № 2976 від 28.11.2007 року. (а.с. 50)
За правилами ч.З ст.1224 ЦК України не мають право на спадкування за законом повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.
Частиною 5 ст. 1224 ЦК України, передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішення такої справи згідно з вимогам ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.
Абз. З п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від ЗО травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.
Таким чином, враховуючи викладене суд прийшов до висновку що ОСОБА_6 незважаючи на похилий вік, тяжку хворобу, потребуючи догляду, забезпечував умови свого життя самостійно, керував автомобілем до останніх днів життя, іноді на замовлення виготовляв вироби з дерева, активно займався продажем будинку та готувався до переїзду в с. Дашківці з огляду на викладене не перебував у визначеному абз. З п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від ЗО травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - безпорадному стану.
Крім того, в ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 мали добрі відносини, що підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , які вказували що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 підтримували родині зв`язки, ОСОБА_2 разом з Свідок ОСОБА_20 , допитаний в судовому засіданні підтвердив, що в свої листах, копії яких приєднані до матеріалів справи (а.с. 43-45), ОСОБА_6 розповідав про конфлікт який виник у вересні 2005 року між ним та ОСОБА_1 , яка на похорони дружини ОСОБА_6 в с. Дашківці їхати не хотіла, а через днів 9 приїхала до с. Корсунці та наполягала на тому щоб ОСОБА_10 оформив на неї договір дарування, а тоді вона буде за ним доглядати, а ввечері дзвонила в Полтаву та повідомляла що він хворий та довго не проживе, тому вона залишиться і буде першою спадкоємицею, після чого він вигнав її.
Також в свої листах ОСОБА_6 , писав що йому дуже допомагають сусіди. ОСОБА_6 підтримував близькі родинні стосунки з родиною ОСОБА_77 , ОСОБА_78 часто дзвонила до ОСОБА_72 , допомагала в похованні його дружини, після продажу будинку ОСОБА_6 хотів переїхати до ОСОБА_2 , він був з ним у з дуже добрих стосунках, до смерті дружини ОСОБА_6 щороку приїжджав на кладовище до с. Дашківці в день поминок.
Свідок ОСОБА_18 , в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 підтримували родинні стосунки, ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_73 щороку приїжджала до ОСОБА_2 . В 2005 році після смерті дружини ОСОБА_6 до с. Дашківці не приїжджав, але мав наміри оформити правовстановлюючі документи та переїхати в рідне село де похована його дружина. Допомоги ОСОБА_2 ОСОБА_6 не надавав оскільки в нього була відсутня така можливість.
З пояснень свідків та наявних в матеріалах справи документах вбачається, що ОСОБА_6 був людиною похилого віку, інвалідом з 1968 року - йому було ампутовано ногу, він переніс у 2001 році операцію, часто хворів, і як хвора людина потребував догляду, але до останньої неділі життя ОСОБА_6 керував автомобілем, про що в судовому засіданні підтвердили односельці ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_29 , допитані як свідки.
З 01.01.2006 року ОСОБА_6 не звертався до Одеської обласної клінічної лікарні за медичною допомогою, про що свідчить повідомлення заст. головного лікаря з медичної частини № 2976 від 28.11.2007 року. (а.с. 50)
За правилами ч.З ст.1224 ЦК України не мають право на спадкування за законом повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.
Частиною 5 ст. 1224 ЦК України, передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішення такої справи згідно з вимогам ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.
Абз. З п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від ЗО травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.
Таким чином, враховуючи викладене суд прийшов до висновку що ОСОБА_6 незважаючи на похилий вік, тяжку хворобу, потребуючи догляду, забезпечував умови свого життя самостійно, керував автомобілем до останніх днів життя, іноді на замовлення виготовляв вироби з дерева, активно займався продажем будинку та готувався до переїзду в с. Дашківці з огляду на викладене не перебував у визначеному абз. З п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - безпорадному стану.
Крім того, в ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 мали добрі відносини, що підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , які вказували що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 підтримували родині зв`язки, ОСОБА_2 разом з іншими родичами допоміг ОСОБА_6 поховати його дружину, ОСОБА_6 після продажу будинку мав наміри переїхати до ОСОБА_2 .
Наявність складання ОСОБА_6 заповіту на належний йому грошовий вклад, на ім`я ОСОБА_2 , також свідчать про те що ОСОБА_6 не мав до ОСОБА_2 неприязненних почуттів, про що стверджувала свідок ОСОБА_21 .
Факт ухилення та свідомого невиконання ОСОБА_2 обов`язку щодо утримання ОСОБА_6 , не знайшов свого підтвердження. ОСОБА_2 був малозабезпеченим, згідно довідок виданих Старосинявським районним центром зайнятості (а.с.27-29) та акта обстеження житлово-побутових умов від 11.12.2007р. (а.с.26) не мав можливості матеріально допомагати ОСОБА_6 . Крім того, ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_23 та ОСОБА_29 пояснили що ОСОБА_6 не звертався до ОСОБА_2 за допомогою та не чекав її з боку інших родичів, а навпаки хотів допомогти племіннику. Єдине про що просив ОСОБА_6 щоб після його переїзду до с. Дашківці ОСОБА_2 тимчасово надав йому притулок
Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від ЗО травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - при встановленні факту ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.
Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено що відсутні обставини, які могли б слугувати підставою для усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за правом представлення на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 .
Враховуючи встановлені судом обставини спадкоємцями які заявили про прийняття спадщини є: ОСОБА_2 , якого віднесено до другої черги спадкування в порядку представлення та ОСОБА_1 , яка є спадкоємицею третьої черги в порядку представлення.
Відповідно до вимог ст.1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово, або як зазначено у ст. 1259 черговість одержання спадкоємцями за законом може бути змінена - фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови,що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , стосовно того, що вона найняла для догляду за ОСОБА_6 - ОСОБА_15 , критично оцінює показання самої ОСОБА_15 , та свідків ОСОБА_79 , ОСОБА_21 , ОСОБА_35 та ОСОБА_32 , з наступних підстав.
Так свідок ОСОБА_79 в своїх поясненнях вказує, що ОСОБА_1 за останній рік та вісім місяців приїжджала до ОСОБА_6 вісім разів, але свідок ОСОБА_21 та сама ОСОБА_1 стверджують, що в зв`язку з перенесеною ОСОБА_1 восени 2006 року операцією, вона була невзмозі приїжджати до ОСОБА_6 , та найняла ОСОБА_15 для догляду за братом.
Пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_79 , ОСОБА_32 підтвердила і ОСОБА_15 , вказавши що вона допомагала ОСОБА_6 за проханням ОСОБА_1 , оплату за надану допомогу вона не брала оскільки знаходиться з ОСОБА_1 у дружніх відносинах, а гроші на харчування та інші витрати пов`язані з веденням домашнього господарства та купуванням ліків ОСОБА_1 переказувала їй. Докази про переказ грошей в неї відсутні.
Показання ОСОБА_15 про переказування їй ОСОБА_1 грошей суперечать поясненням самої ОСОБА_1 та свідченням ОСОБА_35 , яка стверджувала що декілька разів гроші ОСОБА_6 передавала ОСОБА_1 через ОСОБА_35 .
Свідок ОСОБА_32 стверджувала що ОСОБА_1 приїжджала до ОСОБА_6 разом з ОСОБА_35 , але сама ОСОБА_35 вказувала що ОСОБА_1 , тільки передавала гроші ОСОБА_6 , стосовно поїздок ОСОБА_1 до ОСОБА_6 свідок ОСОБА_35 не зазначала.
В судовому засіданні ОСОБА_15 зазначила, що ОСОБА_6 не керував автомобілем з моменту ДТП, тобто з 2005 року, але ці пояснення повністю суперечать дійсним обставинам та свідченнями інших свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_79 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , з яких вбачається що ОСОБА_6 після ДТП відремонтував автомобіль та керував ним до останніх днів життя.
Таким чином, суд прийшов до висновку що свідчення ОСОБА_15 протиречать, обставинам встановленим в судовому засіданні, оскільки в разі надання нею допомоги ОСОБА_6 вона не могла не знати, що ОСОБА_6 відремонтував автомобіль після ДТП та керував ним до останніх днів життя.
Згідно вимог ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, наданих суду для обґрунтування позову та заперечень на нього, враховуючи що ОСОБА_1 не були заявлені вимоги передбачені ст. 1259 ЦК України - доведення нею догляду та піклування за ОСОБА_6 не породжує для неї пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, оскільки перехід до третьої черги спадкоємців за законом є можливим, якщо не буде існувати ні спадкоємців першої черги, ні спадкоємців другої черги, яким є ОСОБА_2 .
Таким чином, враховуючи що ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги за законом в порядку представлення, інші спадкоємці першої, другої черги спадкування, також особи які мають право на обов`язкову частку у спадкуванні - відсутні.
Ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
ОСОБА_2 у передбачений законом шестимісячний строк звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.
Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно вимог ч.І ст. 1225 ЦК України, спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Враховуючи вищезазначене суд вважає вимоги ОСОБА_2 щодо визнання за ним права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6 та в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_9 знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, є законними і обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
У відповідності до ст.ст. 15, 16, 1216 та 1218, ч. 1 ст. 1220, ст. 1217, 1223, 1225, 1276. частин 1, 5 ст. 1268, ст. 1262 - 1263, ч. 4. ст. 1266 ЦК, ст. 1258- 1259 ст. 1224 ЦК України, п.п. 2, 6, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та п.п. 7, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», та керуючись 3-4. 10-11. 15, 59- 61. 107. 213, 215, ч. 6 ст. 235 ЦПК України, ст. 256 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивачки за первинним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, Комінтернівського РБТ1 Одеської області про встановлення факту родинних стосунків, визнання спадкоємцем п`ятої черги, усунення від права на спадкування, визнання права власності на спадкове майно, за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - ЗАДОВОЛЬНИТИ ЧАСТКОВО.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , уродженець с. Дашківці Старосинявського району Хмельницької області, являвся двоюрідним братом ОСОБА_1 , 1939 року народження, уродженки с. Дашківці Старосинявського району Хмельницької області.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 позивачки за первинним позовом - ВІДМОВИТИ.
Позовні вимоги позивача за об`єднаним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних стосунків, визнання спадкоємцем другої черги за законом в порядку представлення, визнання права власності на спадкове майно , за
законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - ЗАДОВОЛЬНИТИ ЧАСТКОВО.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , уродженець с. Дашківці Старосинявського району Хмельницької області, був рідним братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_12 , уродженки с. Дашківці Старосинявського району Хмельницької області, а він - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 являвся рідним племінником ОСОБА_6 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на присадибну земельну ділянку, площею 0,464 га, що розташована по АДРЕСА_4 , яка належала ОСОБА_6 , згідно державного акта про право приватної власності на землю, серії ІІ-ОД № 017007 від 29 травня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 73 - «о» - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на присадибну земельну ділянку, площею 0,464 га, що розташована по АДРЕСА_5 , яка належала ОСОБА_9 згідно державного акта про право приватної власності на землю, серії ІІ-ОД № 017008 від 26 травня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 74 - «о» - в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 позивача за об`єднаним позовом - ВІДМОВИТИ.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Суддя: