Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-700/10
04 червня 2010 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі :
головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Івченко І.В.
з участю позивача ОСОБА_1 JI.M.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів житлово-комунального підприємства „Паркове, Управління житлово- комунального господарства Рівненського міськвиконкому про зобовязання відповідачів вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів житлово-комунального підприємства „Паркове, Управління житлово-комунального господарства Рівненського міськвиконкому про зобовязання відповідачів вчинити певні дії. В позовній заяві вказує, що 02 вересня 2005 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_3, під час шлюбу в них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні.
Після укладення шлюбу вона у встановленому законом порядку вселилася в квартиру № 21 що в будинку № 2 на по вул. Короленка в м. Рівне. З 25 липня 2007 року вона із сином зареєстровані за вказаною адресою.
Шлюб виявилось невдалим. Після народження дитини сімя розпалась. 19 квітня 2007 року рішенням Рівненського міського суду шлюб між позивачем та ОСОБА_3 було розірвано, сина ОСОБА_4 залишено проживати із матірю дитини. Бувший чоловік чинив перешкоди у їх проживанні за адресою реєстрації.
Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 29 травня 2008 року у справі № 22-684/2008 року її та сина було вселено у квартиру № 21 в будинку № 2 на вул. Короленка в м. Рівне та зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод в користуванні вказаною квартирою.

Рішення суду є виконаним, про що складений відповідний акт державного виконавця про примусове виконання рішення суду.

Після вселення у квартиру позивач розпочала в добровільному порядку оплачувати комунальні послуги пропорційно розміру на її та дитину, тобто 2/3 всього розміру.

Спочатку вона звернулась до третьої особи ЖКП «Паркове» за отриманням інформації, як реально можна виділити розмір її платежів за квартиру. Проте, працівниками ЖКП «Паркове» їй було повідомлено, що всі зарахування з її оплати йдуть на єдиний особовий рахунок відкритий на ім'я відповідача ОСОБА_2, який колись проживав у вказаній квартирі, а після отримання нової квартири, як військовослужбовець не здійснив переведення на ім'я фактичних користувачів квартирою.

Одночасно працівником ЖКП «Паркове» їй було роз'яснено, що без його згоди вказане переведення рахунків відбутись не може, а відтак для проведення переведення рахунку на ім'я фактичного користувача квартирою, який буде визначений основним користувачем обов'язковою є згода всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі.

Вона неодноразово зверталась до відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з проханням здійснити таке переведення рахунків або на її ім'я або на ім'я ОСОБА_3, який також проживає у вказаній квартирі. Однак, її звернення із боку відповідачів залишаються без реагування.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_5 не мешкає у вказаній квартирі, не користується даним житловим приміщенням, має у користуванні інше житлове приміщення, а відповідач ОСОБА_3 не має стабільних джерел до існування, злісно ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується довідкою державного виконавця та довідкою управління праці та соціального захисту населення про розмір отриманих виплат для жінок чоловіки яких ухиляються від сплати аліментів, а також ту обставину, що за вказаним житловим приміщенням є значна сума заборгованості, вказаним житловим приміщенням користується також малолітня дитина, просить задоволити позов.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просить визнати ОСОБА_1 основним квартиронаймачем квартири № 21 що в будинку № 2 по вул. Короленка в м. Рівне з 20 лютого 2009 року та перевести рахунки із вказаної дати на її прізвище. Зобов'язати відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вчинити дії щодо переведення рахунків із 20 лютого 2009 року на ім'я ОСОБА_1 визначивши її основним квартиронаймачем. Зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_3 погасити всю наявну заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги станом на 20 лютого 2009 року. Зобов'язати ОСОБА_3 погасити всю наявну його заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги за період з 20 лютого 2009 року.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися неодноразово належним чином, заперечення проти позову не подали, про поважність причини незявлення до суду не повідомили.

Представники третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів житлово-комунального підприємства „Паркове, Управління житлово- комунального господарства Рівненського міськвиконкому в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися неодноразово належним чином, заперечення проти позову не подали, про поважність причини незявлення до суду не повідомили.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши всі обставини справи, всебічно, повно та обєктивно дослідивши докази, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного переконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_4 рішенням апеляційного суду Рівненської області від 29 травня 2008 року у справі № 22-684/2008 року було вселено у квартиру № 21 в будинку № 2 на вул. Короленка в м. Рівне та зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод в користуванні вказаною квартирою. В даний час у квартирі № 21 в будинку № 2 на вул. Короленка в м. Рівне зареєстровані та проживають ОСОБА_1, її син ОСОБА_4 та бувший чоловік ОСОБА_3

З позовної заяви та пояснень, які давала в судовому засіданні позивач вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що її необхідно визнати основним квартиронаймачем та на неї потрібно перевести особовий рахунок, з посилкою на те, що вона проживає в даній квартирі з дитиною та сплачує комунальні послуги за користування квартирою, а відповідачі в свою чергу не бажають вчиняти дії повязанні з переведенням на неї особового рахунку.

Згідно статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах

змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 106 ЖК України передбачено, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому члену сім'ї наймача.

На переконання суду позивач не надала суду доказів, які б вказували на те, що вона зверталася до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з пропозицією дати згоду на визнання її наймачем квартири. Позивач, також, не подала доказів того, що на момент подання позовної заяви вона була членом сімї основного квартиронаймача На переконання суду сам факт проживання позивача та її сина у квартирі № 21 в будинку № 2 на вул. Короленка в м. Рівне та часткова сплата нею комунальних послуг не є підставою для зобовязання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 дати згоду на визнання позивача основний квартиронаймачем.

Крім того, позивач не подала доказів про те, що вона зверталася до управління житлово- комунального господарства з проханням визнати її основним квартиронаймачем квартири за адресою № 21 в будинку № 2 на вул. Короленка в м. Рівне. Подана позивачем відповідь УЖКГ від 07.08.2007 року № 917 не може бути розцінена судом, як відмова Управління житлово-комунального господарства визнати ОСОБА_3 JI.M. основним квартиронаймачем, оскільки в даній відповіді мова йде про розяснення вправа на приватизацію квартири з посилкою на статті закону, а не про відмову у визнанні її основним квартиронаймачем квартири № 21 в будинку № 2 на вул. Короленка в м. Рівне.

З огляду на вище наведене суд вважає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_1 основним квартиронаймачем квартири № 21 що в будинку № 2 по вул. Короленка в м. Рівне з 20 лютого 2009 року та переведення рахунків на її прізвище та про зобов'язання відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вчинити дії щодо переведення рахунків із 20 лютого 2009 року на ім'я ОСОБА_3 J1.M. визначивши її основним квартиронаймачем є необґрунтованими, передчасними і такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 погасити всю наявну заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги станом на 20 лютого 2009 року та зобов'язання ОСОБА_3 погасити всю наявну його заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги за період з 20 лютого 2009 року, суд їх теж вважає необгрунтованими, оскільки згідно ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Оскільки судом встановлено, що договірні відносини між ЗАТ „Ей-І-Ес Рівнеенерго, ВАТ „Рівнегаз, КП „Рівнеоблводоканал існують з ОСОБА_2, питання про погашення боргу по наданих послугах має право ставити сторона по договору, а не позивач.

Крім того, суд вважає, що після розлучення позивача з ОСОБА_3, ОСОБА_1 проживаючи у квартирі № 21 в будинку № 2 на вул. Короленка в м. Рівне на законних підставах має право на звернення до ЗАТ „Ей - І -Ес Рівнеенерго, ВАТ „Рівне газ, КП „Рівнеоблводоканал та ЖКП „Паркове із заявою про укладення з нею договору на сплату тієї частини послуг, якими вона користується. ОСОБА_1, також, має право на звернення до Управління житлово-комунального господарства із заявою про визнання її основним квартиронаймачем і у випадку обґрунтованої відмови або неотримання відмови, вона зможе оскаржити дії або бездіяльність УЖКГ до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 68, 106 Житлового кодексу України, ст.19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224, 225, 226, 233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів житлово-комунального підприємства „Паркове, Управління житлово-комунального господарства Рівненського міськвиконкому про зобовязання відповідачів вчинити певні дії - відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя