Справа №2-5252/2010
КРАСНОАРМІЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2010 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Заруцької Г.М.

при секретарі Марченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Красноармійську Донецької області про нарахування і виплату допомоги відповідно до Закону У країни «про соціальний захист дітей війни»,

ВСТАНОВИВ:

6 липня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в місті Красноармійську Донецької області про нарахування і виплату допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» посилаючись на те, що така допомога виплачується позивачем у меншому розмірі, ніж передбачено відповідним законодавством, яке регулює спірні правовідносини. Просив зобовязати відповідача нарахувати і виплатити спірну допомогу згідно з вимогами вказаного Закону за 2007 рік. за 2008 рік з 1 січня по 27 липня та за 2009 рік в сумі 3841,20 грн. Справу просив розглядати без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі, надавши суду заперечення щодо суті позовних вимог, в яких просив відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає дії щодо виплати позивачу допомоги як «дитині війни» у твердих розмірах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» законними.

Зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що позивач у справі має правовий статус «дитина війни», що підтверджується копією пенсійного посвідчення №3589 на а.с.8.

Згідно довідки відповідача позивачу підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачувалося у 2008 році, у 2009 році в розмірі, який складає 10% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, що набрав чинності 1 січня 2006 року, дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

За період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року позивач мав право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнані такими, що не відповідають Конституції.

Тому положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни стосовно того, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, були чинними лише з 9 липня 2007 року, тобто з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, до 31 грудня 2007 року.

Стосовно вимог позивача за 1 січня 2008 року - 27 липня 2008 року судом були встановлені такі обставини.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 вересня 2009 року вимоги позивача про зобовязання відповідача провести нарахування і виплату спірної допомоги задоволені за період з 28 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Вказаною постановою було встановлено право позивача на отримання підвищення до пенсії «дитини війни» у 2008 році лише з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, втім у задоволенні позовних вимог за період з 22 травня 2008 року по 27 липня 2008 року позивачу було відмовлено з підстав пропуску річного строку звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, передбаченого ч.2 ст.99 КАС України.

Постанова набрала законної сили 20.01.2010 року.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративні справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року №1691-VI, який набрав чинності 10 березня 2010 року внесено зміни до статті 15 ЦПК України, якими розгляд справ щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них віднесено до порядку цивільного судочинства (п.2 ч.1 ст.15 ЦПК України), то суд не вбачає підстав вирішувати питання про право позивача на отримання спірної допомоги у 2008 році, оскільки таке було встановлено постановою в адміністративній справі.

У звязку з цим суд вважає, що при розгляді справи в порядку цивільного судочинства, з урахуванням обставин, встановлених судовим рішенням в адміністративній справі, позовні вимоги за період з 22 травня 2008 року по 27 липня 2008 року підлягають задоволенню.

Статтею 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України « Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.. 54 Закону України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2009 р. № 835-У1 розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України « Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Закон України « Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-111, згідно ст.. 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що права позивача на отримання підвищення до пенсії як особі, яка має соціальний статус «дитина війни» у розмірі, передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є порушеними відповідачем за такі періоди: з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 27 липня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими лише в цій частині та в цій частині підлягають захисту судом, оскільки невиплата відповідачем позивачу підвищення до пенсії як особі, яка має соціальний статус «дитина війни» у розмірі, передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» порушує права позивача на отримання цієї допомоги.

Вимоги позивача за 1 січня 2007 року - 9 липня 2007 року, 1 січня 2008 року - 22 травня 2008 року є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Не підлягають також задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 3841,20 грн. спірної допомоги.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч.2 ст.1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи наведене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності їхніх дій - зобовязати провести нарахування/перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

У звязку з викладеним, дії відповідача з невиплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі, встановленому ст.6 вказаного вище Закону з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 27 липня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року є незаконними та не відповідають вимогам діючого законодавства, з урахуванням чого суд вважає необхідним визнати їх такими та зобовязати відповідача провести перерахування

та виплату пенсії позивача за вказаний період, з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням сум, виплачених у ці періоди.

Таким чином, судом встановлено підстави лише для часткового задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 22, 55, 95 Конституції України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд. -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійську Донецької області щодо невиплати щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1, як дитині війни, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 27 липня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійську Донецької області провести перерахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 27 липня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з урахуванням сум, виплачених у ці періоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя