Справа № 2-5076/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2010 року

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі: судді - Ореховської К.Е.

при секретарі - Ковальчук В.В.

з участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування,- .

встановив:

05 березня 2010 року в суд надійшов позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування.31 травня 2010 року заява про зміну позовних вимог, відповідно до яких ОСОБА_4 просить зобов»язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4 будинок № 36,що по вулиці Гайова у м. Рівне, отриманий ОСОБА_2 згідно договору дарувдння , укладеного між ОСОБА_4, в особі представника за довіреністю ОСОБА_5 та ОСОБА_2

В позовній заяві з уточненням позовних вимог вказуються, що позивач була власником будинку № 36 по вул. Гайовій в м. Рівне. Після одруження її сина - відповідача ОСОБА_2, він разом із своєю дружиною -відповідачем ОСОБА_5 з її дозволу стали проживати у вказаному будинку. Пізніше у відповідачів народилося двоє дітей, які теж проживали і проживають у цьому ж будинку.

В зв'язку з відсутністю роботи в Україні, вона вимушена була рукати заробітків за кордоном та надсилати кошти сину. Оскільки незабаром вона мала від'їхати працювати за контрактом, то ОСОБА_5 переконала її оформити довіреність на> відчуження будинку, надавши їй право подарувати будинок ОСОБА_2 з усвідомленням того, що відповідачі будуть її утримувати.

Крім того, в позові зазначено, що постановою Рівненського міського' суду від 19 березня 2010 року було встановлено наявність у діях ОСОБА_5 складу злочину передбаченого статтею 356 КК України, а провадження в справі закрито з нереабілітуючих підстав - на підставі п.2 ч.І ст. 49 КК України в ів'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Постанова набрала законної сили 26 березня 2010 року. Рішенням Рівненського міського суду від 13.05.2010 року визнано недійсною з моменту вчинення ОСОБА_4 довіреність від 30.05.2007 року на укладання від її імені ОСОБА_5 договору дарування будинку №36 ,по вул. Еайовій у м.Рівне. Рішення суду набрало законної сили.

Враховуючи те, що її права щодо проживання в будинку порушені змушена звернутись до суду за захистом порушених прав та просить уточнені позовні вимоги задовольнити повністю.

Письмових заперечень відповідачів суду не надано.

В судовому засіданні представник позивача підтримав уточненні позовні вимоги, додатково пояснив, що факт протиправного позбавлення позивачки права власності, внаслідок винної поведінки відповідача ОСОБА_5 встановлено постановою Рівненського міського суду від 19.03.2010 року. Крім того, рішенням суду від 13 травня 2010 року довіреність від 30.05.2007 року на право укладання договору дарування визнана судом недійсною з моменту її вчинення, а тому відповідно до ст.215 ЦК України вказаний правочин є нікчемний. Просить суд позовні уточцені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги про визнання недійсним договору дарування не визнав, рахує їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з того, що на момент укіладення правочину довіреність від 30.05.2007 року на укладання від її імені ОСОБА_5 договору дарування будинку №36 ,по вул. Гайовій у м.Рівне була дійсною. Волевиявлення позивача порушено не було, що встановлено в рішенні апеляційного суду Рівненського області від 19.02.2010 року. Крім того, просить , відповідно до ч.3,4 ст.267 ЦК України відмовити в позовних вимогах, застосувавши позовну давність.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилась, цодала суду заяву, в якій визнає позовні вимоги, зазначає, що усвідомлюючи свої неправомірні дії, на підставі доручення уклала договір дарування з ОСОБА_2, за що була притягнута до кримінальної відповідальності. Просить позов розглянути у її відсутність.

Оцінюючи пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази по справі ,суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 30 травня 2007 року позивач ОСОБА_4 видала відповідачу ОСОБА_5 довіреність на дарування будинку № 36 по вул. Гайовій в м. Рівне. 07.11.2007 року ОСОБА_5, діючи на підставі даної довіреності передала у власність безоплатно належній ОСОБА_4, на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в м. Рівне по вулиці Гайовій, 36 ОСОБА_2

Як вбачається із матеріалів справи та зазначено в рішенні апеляційного суду Рівненської області від 19.02.2010 року на момент укладання договору дарування довіреність буда нотаріально не скасована.

Разом з тим, відповідно до постанови Рівненського міського,суду від 19.03.2010 року кримінальну справу порушену відносно ОСОБА_5, за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК України закрито, у зв»язку з закінченням строків давності.

При розгляді вищевказаної справи в порядку кримінального судочинства судом встановлено, що ОСОБА_5 Н.О.07.11.2007 року ,знаючи про відсутність волевиявлення ОСОБА_4 на укладення договору дарування будинку по вул. Гайова,36 в м. Рівне, будучи повідомленою ОСОБА_4 про скасування довіреності, не виконала обов»язку встановленого ч.З ст.248 ЦК України про негайне повернення довіреності довірителю та всупереч волі уклала договір дарування з ОСОБА_2

Рішенням Рівненського міського суду від 13.05.2010 року визнано недійсною : моменту вчинення ОСОБА_4 довіреність від 30.05.2007 року.

У відповідності до положень ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судом судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набра_~ законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті сам особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається; таким, що порушуй публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних праь і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичг особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконі-заволодіння ним.

За таких підстав враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку шм ОСОБА_5, діючи на підставі доручення від імені ОСОБА_4, укладаючи дого=_і дарування будинку № 36 по вул. Гайовій в м.Рівне від 07.11.2007 року з ОСОБА_4 В З уклала правочин, який відповідно до ч.2 ст.228 ЦК України порушує публічний поряд і є нікчемний.

У відповідності до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). і

У відповідності до вимог ст. 216 ЦК України недійсний правочинне створює юридичні наслідки, крім тих, що пов»язані недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді,коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами ,які існують на момент відшкодування.

Відносно заяви представника відповідача щодо застосування позовних вимог, то вони не відповідають вимогам закону виходячи з того, що відповідно до ст.728 ЦК України позовна давність у 1 рік застосовується до розірвання договору дарування.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України ,стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.202, 203, 215, 2І6, 228 ЦК України,

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_4 будинок № 36 по вулиці Гайовій у м. Рівне, отриманий згідно договору дарування від 07.11.2007 року, укладеного між ОСОБА_5, яка діяла по довіреності та ОСОБА_2.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати по справі : державне мито в сумі 17 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користь держави (місцевий бюджет) державне мито в сумі 1683 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засідання під час його оголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апецяційним судом.

Суддя.