Апеляційний суд Вінницької області
У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2010 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С.К.,

суддів: Оніщука В.В., Чорного В.І.,

при секретарі: Черепановій В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 16.08.2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

встановила:

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для громадян, щомісячно, починаючи з 01.04.2010 року і до закінчення нею навчання.

У суді першої інстанції ОСОБА_2 вимоги позову змінила і просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 аліменти в сумі 400 грн., починаючи з 08.04.2010 року по 30.06.2013 рік.

ОСОБА_1 вимоги позову не визнав, пояснив, що немає змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, так як отримує мізерну заробітну плату, на його утриманні знаходяться дружина та неповнолітня дитина.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 16.08.2010 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи з 08.04.2010 року, на період навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років та вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За змістом ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції враховував матеріальне становище відповідача, його стан здоровя, а також можливість сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Поясненнями сторін та матеріалами справи беззаперечно доведено, що ОСОБА_1 являється батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається в Одеській Національній академії харчових технологій. Позивачка працює і отримує заробітну плату.

Відповідач не надає допомоги на утримання повнолітньої непрацездатної дочки, яка продовжує навчатися в учбовому закладі, хоча має таку можливість, оскільки працює, отримує орендну плату, а також утримує господарство.

Разом з тим, на утриманні відповідача знаходиться неповнолітня дитина та дружина.

За змістом ст. ст. 198, 199 ч.1,2, 200 СК України, батьки зобовязанні утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги; якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Висновки суду першої інстанції про те, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 150 грн. зі всіх видів його доходів, щомісячно, а також те, що останній має можливість надавати саме таку матеріальну допомогу є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

При цьому відповідач не надав беззаперечних доказів про неможливість сплачувати аліменти у визначеній судом сумі, з огляду на те, що він працює, отримує заробітну плату, орендну плату, а також утримує домашнє господарство.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, а відтак, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 16.08.2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: