Справа № 2-1113/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2010 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила розглянути справу у попередньому судовому засіданні у її відсутності.

Позивач ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу у його відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про одруження сторін; свідоцтво по народження ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 просить розірвати шлюб із відповідачкою ОСОБА_2, зареєстрований 24 вересня 1988 р., зазначивши, що подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. За час спільного життя сімейні відносини зіпсувалися, з приводу різних непорозумінь виникали суперечки, сварки, втратилися почуття любові. Сторони подружніх відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть. Від шлюбу народилася донька ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є повнолітньою, проживає разом із матірю. На теперішній час позивач перебуває у громадському шлюбі з іншою жінкою, від якої народилася дитина. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачкою носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки ні позивачка, ні відповідач зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

З урахуванням положень ст. 235 ч. 8 у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Стаття 113 СК України передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. У своїй заяві від 28.09.2010 р. відповідачка просила після розірвання шлюбу з позивачем залишити за нею прізвище «Гарамова». Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213, 235 ЦПК України , ст.ст. 110-112, 113 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

2.Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24.09.1988 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Рені Одеської області, актовий запис №138, - розірвати.

3.Після розірвання шлюбу за відповідачкою залишити прізвище «Гарамова».

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з позивача 17 грн. державного мита, відповідачку від сплати мита звільнити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали удасть у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Дудник