Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-2204/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Ходасевича О.В.,

при секретарі Ребізант Ю.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18 липня 2003 року вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 185.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час син мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини надавати відмовляється.

Між сторонами постійно виникають суперечки і сварки. Позивачка вважає, що сімя розпалася та відновлена бути не може, тому просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати.

Відповідач є працездатним, тому позивачка просить суд постановити рішення про стягнення з нього аліментів на утримання не повнолітнього сина до досягнення повноліття.

У судовому засіданні позивач в повному обсязі підтримала свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог позивачки не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2003 року у відділі реєстрації актів громадського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 185 (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6).

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість.

Сторони припинили фактичні сімейні відносини з причини поведінки відповідачки, постійних суперечок і сварок.

Спорів про розподіл майна що є спільною власністю та про місце помешкання дитини немає.

Згідно вимог ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей.

Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне положення дитини, стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Розмір аліментів на одну дитину незалежно від обставин не може бути менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, навіть заради дитини, тому позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також позовні вимоги в частині стягнення аліментів також підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати після розірвання шлюбу за вимогами ст.88 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 104-105, 110-112, 182, 192 СК України, ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 18 липня 2003 року у відділі реєстрації актів громадського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 185 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, що мешкає: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення ними повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 держмито в дохід держави у розмірі 68 (шістдесят вісім) грн., та інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 7 (сім) грн. 50 коп.

ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний термін з дня проголошення рішення суду заява про апеляційне оскарження і надання після цього впродовж 20 днів апеляційної скарги, з подачею копії апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ГПК України.

Суддя О.В.Ходасевич