Іванківський районний суд Київської області
Справа 2-650/10.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Салівон Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання відповідача зробити перерахунок пенсій,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до відповідача з позовом про визнання дій відповідача неправомірними,зобовязання відповідача перерахувати та виплатити їм основну та додаткову пенсію з 02.06.2007 року відповідно до ст.. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивачі посилаються на те, що вони є інвалідами 2 групи, категорії 1 внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вони звернулися до відповідача із заявою про перерахування їм пенсії, як інвалідам 2 групи, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи та перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю особам, віднесеним до категорії 1 ( інвалід 2 групи), оскільки відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для 2 групи - 8 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, особам, віднесеним до категорії 1 ( інвалідності 2 групи) відповідно до ст. 50 цього ж закону складає 75% мінімальної пенсії за віком. У перерахуванні такої пенсії їм було відмовлено.

Позивачі вважають відмову відповідача у перерахуванні та виплаті недоотриманих сум відповідно до визначених Законом розмірів незаконними, просять визнати такі дії неправомірними, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити недотриману пенсію та додаткову пенсію відповідно до вимог ч.4 ст. 54 та ст. 50 зазначеного Закону.

Позивачі у судове засідання не з*явились, в позові зазначили, що позов підтримують, просять справу розглянути без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не заявився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах,чинного законодавства України, визнавши, що відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміри державних пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 трупі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком

Проте, ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно із цим законом, а тому щодо пенсіонерів, яким призначена пенсія за іншими законами, він не застосовується. Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено пенсії виходячи ? мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлений не був. Відповідач діяв у межах бюджетного законодавства, постанов КМ України, якому відповідно до ст.. 62 Закону України «Поро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» надано право розяснення порядку застосування цього закону. Крім того у запереченні зазначено, що позивачі з 01.01.2008 року перейшли на інший вид пенсії, яку на даний час отримують.

Відповідач просить у задоволенні позову позивачу відмовити, застосувавши при розгляді справи трирічний строк позовної давності.

Судом встановлено, що позивачі є потерпілими 1 категорії, інвалідами 2 що підтверджено відповідними посвідченнями, довідками МСЕК ( а.с.

Позивачі, проживаючи у ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.01.2008 року отримання, нараховану відповідачем пенсію згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до цього вони отримували пенсію згідно з України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як вбачається з відповіді відповідача у розміри визначалися постановами КМ України відповідно до ст. 62 Закону.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до кате і > призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю. у розмір інвалідам 2 групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.4 ст. 54 цього ж закону „ в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може і нижчим ... по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Позовні вимоги позивачів за період з 11.06.2007 року по 31.12.2008 року підлягає задоволенню ( з часу перебігу трирічного строку позовної давності до закінчення с:; - коли вони отримували пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування щодо розміру мінімальної пенсії за віком не % * застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України .. з статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за баз/ обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

Пенсія та додаткова пенсія позивачам нараховувалася та виплачувалася с відповідачем, а тому посилання на те, що вони не є розпорядниками коштів Фон якого виплачуються такі видатки, є некоректним, як і посилання на те, що коштів на .« виплати Пенсійний фонд немає, оскільки вони не фінансуються з коштів пенсій! фонду. Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року по спр. „Кечко проти України» в п.23 зазначив „ суд зауважує, що в межах свободи дій держ.: визначати, які надбавки виплачувати своїх робітникам з державного бюджету. Дер:-.:, може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи змін* законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певні надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можу J свідомо відмовити у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. П. 26 Суд приймає до уваги аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органа державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконане своїх зобовязань ,

З ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення порядку застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі. А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству < № 523 від 30.05.1997 року, № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року) такими, що не відповідають нормам ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначав за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст. 50. 54 Закону, є неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема. Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Позов слід задовольнити частково: визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу недоплачених сум основної та додаткової пенсій у розмірах, визначених цими статтями за період з з 11.06.2007 року по 31.21.2007 року. Подальший перерахунок та виплата пенсій позивачам ( за умови переходу на такий вид пенсії) має проводитись відповідачем » урахуванням змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зміни мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись, ст. 5. 10. 57, 60, 64, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито», суд

ВИРІШИВ:

1.Цивільний позов задовольнити частково.

2.Визнати дії відповідача щодо нарахування та виплати основної та додаткової пенсій позивачам у розмірах, менших, ніж передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними.

3.Зобовязати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області зробити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перерахунок пенсій, а саме: основної пенсії, виходячи з встановлених розмірів 8 мінімальних пенсій за віком згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 зазначеного закону за період з 11.06.2007 року по 31.12.2007 року та стягнути перераховані недоплачені кошти з урахуванням вже виплачених сум.

4.Від сплати судового збору сторони звільнити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з моменту його проголошення заяви про апеляційне оскарження, і протягом 20 днів з дня подачі такої заяви - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. А якщо заява була подана, але у встановлений строк не подано апеляційну скаргу, рішення набирає законної сили після закінчення цього Строку. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано після розгляду справи апеляційним судом.