Справа № 2-2444/2010
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.2010 року Котовський міськрайонний суд Одеської області
в складі: г о л о в у ю ч о г о судді Нікітішина В.П.
при с е к р е т а р і - Бондаренко Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,
В ході розгляду справи у суді позивачка підтримала свій позов у повному обсязі.
Відповідачка позов повністю визнала і не заперечувала у його задоволені. В свою чергу підтвердила викладені в позові обставини справи. Від претензій до позивачки відмовилась.
Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про наступне.
Встановлено, що відповідачка є власником 40/100 частини домоволодіння з відповідними господарськими будівлями й спорудами в АДРЕСА_1 , згідно договору дарування від 15.07.1993 року, посвідченого Котовською міською держнотконторою Одеської області за р.№11-1208 та зареєстрованого Котовським МРБТІ та РОН.
Згідно ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Таким чином відповідачка, являючись належним власником спірної частини домоволодіння, розпорядилась нею на свій розсуд, уклавши з позивачкою домовленість про договір купівлі-продажу.
Держаний акт на присадибну земельну ділянку не виготовлявся тому земельна ділянка не є предметом договору купівлі-продажу.
Згідно ч.3 ст.632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Статею 220 ч.2 ЦК України передбачено, в разі якщо між сторонами досягнуто усіх істотних умов договору, що потребує нотаріального посвідчення, і це підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення., суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення цього договору не вимагається.
Тому наступні вимоги відповідачки про зміну ціни продажу її частини будинку не є належними.
Виходячи з наведеного та зважаючи на позицію відповідачки щодо предмету спору, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі.
Питання розподілу між сторонами судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України судом не вирішується, оскільки такої вимоги сторони не заявляли.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.204, 220 ч.2, 316,317,319,321,328,632,655,657 ЦК України, суд, -
Визнати таким що відбувся та дійсним договір купівлі-продажу 40/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , що мав восени 2010 року.
Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 40/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя -