Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 2-н-8/10
УХВАЛА

09 лютого 2010 р. смт Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Донін В.Є., розглянувши заяву заступника прокурора Київського району м.Одеси в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв'язку України, Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком». Одеської філії Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 суми 1 328 грн. 55 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Київського району м.Одеси ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв'язку України, ВАТ «Укртелеком», ОФ ВАТ «Укртелеком», в якій просить суд стягнути з боржника суму 1 328 грн. 55 коп., посилаючись на те, що у відповідності до договору про надання послуг електрозв'язку №2/2970 від 17.10.2002р. за ОСОБА_1 рахується зазначений борг, який може бути стягнутий на підставі судового наказу. На думку прокурора, сума матеріальних збитків, спричинених боржником, може привести до погіршення матеріального положення підприємств та організацій, що входять до системи зв'язку України. Дебіторська заборгованість значно знижує прибутки, які на сьогодні є основним джерелом розвитку та вдосконалення зв'язку як галузі. В підтвердження права на звернення до суду з зазначеною заявою, прокурор послався на ст.121 Конституції України, ст.36-1 Закону України „Про прокуратуру" і ст.ст.3, 33 Закону України «Про телекомунікації».

Суд вважає, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу належить відмовити.

Згідно ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами.

На думку прокурора, його право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу встановлено ст.121 Конституції України, на підставі якої прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються, в тому числі представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

В рішенні від 08.04.1999р. №3-рп/99 у справі №2-1/99 Конституційний Суд України встановив, що такі випадки передбачені ст.33 Закону України "Про прокуратуру" та ст.29 КПК України (пред'явлення цивільного позову в інтересах держави або громадянина про відшкодування збитків, заподіяних злочином), ч.4 ст.136 КЗпП України (звернення до суду із заявою про стягнення заподіяної матеріальної шкоди з керівників підприємств, установ та організацій), ст.13 ЦПК України (здійснення в суді захисту прав і законних інтересів громадян, які за станом здоров'я чи з інших поважних причин не можуть захистити свої права), ст.ст.70, 71, 75, 76, 119, 121, 125, 153 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст.2 АПК України (порушення справ за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до арбітражного суду в інтересах держави) тощо.

Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів у наслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються між ними або державою (ч.2 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ (із змінами)). Конституційним Судом України в рішенні від 08.04.1999р. №3-рп/99 у справі №2-1/99 встановлено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

З наведеного, Конституційний Суд України вирішив, що прокурори та їх заступники подають позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Згідно із п.1.1 Статуту ВАТ «УКРТЕЛЕКОМ», затвердженого загальними зборами акціонерів (протокол №5 від 26.04.2006р.) та зареєстрованого державним реєстратором Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації 13.06.2006р., номер запису 3006397, ВАТ «УКРТЕЛЕКОМ» засноване згідно із наказом Державного комітету зв'язку та інформації України від 27.12.1999р. №155 шляхом перетворення Українського державного підприємства електрозв'язку «Укртелеком» у відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України від 15.06.1993р. №210/93 «Про корпоратизацію підприємств».

Метою діяльності товариства є задоволення суспільних потреб в телекомунікаційних послугах, одержання прибутку від усіх видів виробничої, торгової, комерційної, фінансової діяльності, дозволених діючим законодавством України, з метою забезпечення на основі отриманого прибутку інтересів акціонерів товариства, суспільних потреб його працівників (п.2.1 Статуту ВАТ «УКРТЕЛЕКОМ»),

ВАТ «УКРТЕЛЕКОМ» є юридичною особою та набуває права та обов'язки юридичної особи з дня державної реєстрації, що встановлено п.3.1 Статуту.

Відповідно до ч.І ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника) (ст.96 ЦК України).

Тобто, юридична особа ВАТ «УКРТЕЛЕКОМ», має відокремлене майно, має самостійні баланси, рахунки у банківських установах, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав, у тому числі укладати договори (угоди, контракти), бути позивачем та відповідачем (учасником судового розгляду) в судах загальної юрисдикції, в тому числі господарському або третейських судах; самостійно визначає напрям своєї діяльності; не відповідає за зобов'язаннями держави, а держава не відповідає за зобов'язаннями товариства.

Держава здійснює та реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі ВАТ «УКРТЕЛЕКОМ», через органи управління товариством відповідно до ст.97 ЦК України, ч.І ст.89 ЕПК України.

Стаття 10 Закону України «Про господарські товариства» від 19.09.1991р. №1576-ХІІ (із наступними змінами) регламентує права учасників (акціонерів), однак її положення не наділяють учасників (акціонерів) правом самостійно подавати позов в інтересах акціонерного товариства. Всупереч наведеному в цій справі прокурор звернувся до суду як представник акціонера (держави) в інтересах ВАТ «УКРТЕЛЕКОМ».

Отже, звернення прокурора до суду з позовною заявою в інтересах самостійних господарюючих суб'єктів з питань, які не торкаються загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, порушують матеріальні або інші інтереси держави, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання, у разі, якщо інтереси останніх не збігаються з інтересами органів, уповноважених державою здійснювати відповідні функції, за відсутністю ознак порушення матеріальних або інших інтересів держави, не є представництвом інтересів держави, і законом прокурора такими повноваженнями не наділено, в тому числі ст.ст.З, 33 Закону України «Про телекомунікації».

Аналогічне ставлення до представництва прокурора в судочинстві має Верховний Суд України, який відповідно до ч.2 ст.125 Конституції України є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції, та його рішення є обов'язковими до виконання згідно ч.5 ст.124 Конституції України. Постановою від 10.03.2009р., Верховний Суд України відмовив у задоволенні скарги Генеральної прокуратури України про перегляд за винятковими обста-

винами ухвали Вищого адміністративного суду України від 11.11.2008р., якою скасовані рішення судів першої і апеляційної інстанції, та залишена без розгляду позовна заява прокурора в інтересах Кабінету міністрів України, ДКТР, ДАК, ТОВ до Державної податкової інспекції про визнання нечинним його акта опису активів.

У разі відсутності у прокурора повноважень звертатися до суду від імені певних осіб суд має повернути таку заяву на підставі п.3 ч.3 ст. 121 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4, 8, 11, 95, 98, 101, 121, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву заступника прокурора Київського району м.Одеси в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв'язку України, Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком», Одеської філії Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 суми 1 328 грн. 55 коп., повернути заявникові.

Роз'яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя