Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-4958/10
03 червня 2010 року м. Рівне
Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Патій Н.А.,
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном, визнання договору недійсним та стягнення моральної шкоди, суд
Відповідачі в судові засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Фізична особа-підприємєць ОСОБА_3 надіслала до суду заперечення в яких позовні вимоги позивача ОСОБА_1 вважає безпідставними та необґрунтованими тому-що договір підряду №272-ДП/Р, від 30.12.2009 року,між мешканцями будинку №12, підїзду №3 н особі ОСОБА_4 та нею, додатковою угодою №1 від 30.12.2009 року було розірвано. Жодних робіт по договору підряду здійснено не було. Відповідно до акту N'1 від 06.04.2010 року підїзд №3 будинку №12 по вул. Є. Коновальця стоїть відкритим, система не працює, тому жодних перешкод для користування приміщенням у позивача немає. Права позивача порушені не були. Позовні вимоги позивача є недоведеними, а тому в задоволені позову йому має бути відмовлено повністю.
Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, проти розгляду справи у відсутності відповідачів не заперечує, і пояснив суду, що він є власником квартири АДРЕСА_1 в ОСОБА_5. В під'їзді № 3 де розташована його квартира, відповідачем ОСОБА_3 без його згоди та згоди інших мешканців підїзду, 24 лютого 2010 року, встановлено нові двері з домофоном, по договору підряду від ЗО грудня 2009 року, який уклала ОСОБА_4 з субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 від імені мешканців будинку, предметом якого є встановлення системи багатоквартирного домофону. Після встановлення домофону вхід до будинку можливий лише за допомогою ключів або кодів доступу, які ОСОБА_6 видала лише тим мешканцям будинку, які погодилися оплатити послуги по встановленню домофону. Вважає, що дії відповідачів по встановленню домофону суперечать вимогам діючого законодавства України та порушують його права,оскільки вхід до будинку здійснюється згідно ключів або кодів доступу. Якщо відповідач видасть йому ключ або код доступу, то для використання житла йому створюються додаткові труднощі, оскільки для відкриття дверей необхідно спускатися вниз до вхідних дверей в підїзд, і вручну відкривати двері для його гостей,чим йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у звязку з обмеженням доступу до свого власного житла, і яку він оцінює в 600,00 грн.
Просить суд визнати недійсним договір підряду №272/ДП/Р від ЗО. 12.2009 року, укладений ОСОБА_4, від імені мешканців будинку, із субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_3. Усунути перешкоди у користуванні належною йому на праві власності квартирою, шляхом зобовязання відповідача ОСОБА_3 демонтувати систему контролю доступу/багатоквартирного домофону/ у підїзді N'3 будинку №12 по вул. Євгена Коновальця в м. Рівне. Стягнути солідарно з відповідачів на його користь завдану йому моральну шкоду в розмірі 600,00 грн., та понесені ним судові витрати по справі.
Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного:
На підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 грудня 1995 року, виданого Департаментом міського господарства Виконавчого комітету Рівненської міської Ради народних депутатів, позивачу та членам його сімї належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2.
Як слідує з договору підряду №272-ДП/Р, ЗО грудня 2009 року мешканці будинку №12 по вул. Є. Коновальця в м. Рівне, підїзд №3, квартири з №81 по №120, в особі ОСОБА_4, на основі протоколу загальних зборів мешканців підїзду від 28 грудня 2009 року з одного боку та СПД ОСОБА_3, уклали договір підряду на установку системи багатоквартирного домофону.
З протоколу загальних зборів мешканців підїзду №3, будинку №12 по вул. Є Коновальця в м. Рівне, від 28 грудня 2009 року, слідує, що на зборах були присутні по одному мешканцю з 19 квартир підїзду, мешканці з 20 квартир підїзду не були присутніми на зборах, які 12 січня 2010 року на зборах мешканців підїзду відмовилися від встановленні багатоквартирного домофону.
Відповідно до відповіді СПД ОСОБА_3 на вхідний документ №3 від 29.01.2010 року, мешканцям підїзду № 3 по вул. Є. Коновальця №12,акту N'1 ТОВ "Домофон Сервіс Захід" від 06 квітня 2010 року, який названий "підтвердження вандальних дій за адресою: вул. Є.Коновальця,буд.№12,під. N'3.", листа начальника ЖКП "Перспективне" мешканцям 3 підїзду,договір підряду№272 від 30.12.2009 року вступив в дію згідно протоколу загальних зборів від 28.12,2009 року. 06 квітня 2010 року сервісною службою був зареєстрований виклик на несправність домофонної системи по вул. Є. Коновальця №12, підїзд №3, це четвертий випадок навмисного пошкодження/перерізані кабелі/, підїзд стоїть відкритим, система не працює. ЖКП "Перспективне" надсилало лист-попередження СПД ОСОБА_3 про припинення робіт по встановленню дверей з домофоном. З чого слідує, що і договір підряду не був розірваний 30.12.2009 року, і домофонна система в підїзді N'3 будинку №12 по вул. Є. Коновальця була встановлена, а тому заперечення ФОП ОСОБА_3П.і надана нею суду додаткова угода №1 про розірвання договору підряду №272 від 30.12.2009 року не заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 382 ЦК України власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.
Отже, позивач є законним співвласником допоміжних приміщень під'їзду № 3, має право, як і всі інші мешканці-співвласники, володіти, користуватися і розпоряджатися цією власністю.
Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній зласності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.
Договір підряду суперечить вимогам ст.203 ЦК України, а тому відповідно до вимог ст.ст. 215 ЦК України його слід визнати недійсним.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Облаштування під'їзду дверима з домофоном без згоди позивача і інших 19 співвласників, є порушенням його права власності на це майно.
Отже, відповідачі перешкодили позивачу у вільному доступі та користуванні своєю зласністю.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тобто відповідача СПД ОСОБА_3 слід зобов'язати демонтувати домофон.
Відповідно до ч. З ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я;
2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;
3)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4)у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, наявності вини відповідачів у завданні такої шкоди та виходить із вимог розумності та справедливості, вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, заявлений позивачем в розмірі 600,00 грн., відповідає вище названим вимогам.
За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають до задоволення повністю.
Згідно ст.88 ЦПК України - підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати по справі, по сплаті держмита в розмірі 34 грн., та 75 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Керуючись статтями 10,60,88,214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
Визнати недійсним договір підряду №272/ДП/Р від 30.12.2009 року, укладений ОСОБА_4 від імені мешканців будинку №12, підїзду №3, по вулиці Євгена Коновальця в м. Рівне, із субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_3.
Усунути ОСОБА_7 перешкоди у користуванні належною йому на праві власності квартирою №117, в підїзді №3 будинку №12 по вулиці Євгена Коновальця в м. Рівне, шляхом зобовязання субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 Павліну, демонтувати систему контролю доступу-багатоквартирного домофону, в підїзді №3 будинку №12 по вулиці Євгена Коновальця в м. Рівне.
Стягнути солідарно з субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 600,00 грн. завданої йому моральної шкоди, та понесені ним судові витрати по справі, по сплаті державного мита в розмірі 34 грн., та 7 5 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти пнів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А.