Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2010 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді - Граб Л.С.

при секретарі Луцковій М.Ю.,

з участю

представника позивача ОСОБА_1,.

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 680,00 грн., три відсотки річних від простроченої суми позики в сумі 432,90 грн., а всього 24 122,90 грн., посилаючись на те, що в жовтні 2008 року він передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 23 000 грн., які вона мала повернути до 20.04.2009 року, про що відповідачем була написана розписка, однак після спливу строку відповідачка відмовляється повертати кошти, в звязку з чим позивач змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача відмовився частково від позовних вимог та просив суд стягнути з відповідачки борг в сумі 23 000,00 грн., а від решти позовних вимог щодо стягнення 3% річних в сумі 432,90 грн. та індекс інфляції в сумі 680,00 грн. відмовився.

Відповідачка проти задоволення позову в сумі 23 000,00 грн. заперечила, пояснивши, що розписку писала вона особисто, але під примусом, однак підтверджень суду не може надати.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом обєктивно встановлено та не заперечується сторонами, що в жовтні 2008 року ОСОБА_2 власноручно написала розписку про те, що взяв в борг у ОСОБА_3 кошти в сумі 23 000,00 грн., які зобовязувалася повернути до 20.04.2009 року, однак не повернула до даного часу.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В частині 2 ст.1047 ЦК України зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст. 1049 позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановленні договором.

Виходячи із викладеного, суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики, який сторонами не оспорено, умов якого відповідачка ОСОБА_2 не виконала борг в сумі 23 000,00 грн. не повернула, підтверджень щодо написання розписки під примусом, суду не надала, а тому на користь позивача ОСОБА_3 слід стягнути з ОСОБА_2 кошти в сумі 23 000,00 грн.

Керуючись ст.ст.10,58-60,213,215,218,294 ЦПК України, ст.ст.509,526,527,625, 1046-1050 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 23 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 230 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.С.Граб