Справа № 2-166/10
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" травня 2010 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області в складі головуючої судді Ігнатової Г.В.

при секретарі Піх Р.Я.

з участю позивача ОСОБА_1.

відповідачів ОСОБА_2,ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права на спадкове майно за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,ОСОБА_3 про визнання за ним права на спадкове майно за заповітом, вказуючи на те, що 05 вересня 2009 р. помер його батько ОСОБА_4. Після смерті останнього залишилось спадкове майно у вигляді: 1/2 ідеальної частки будинковолодіння, що розташоване в с.Юстинівка по вул.Шевченка,58 Підгаєцького району, яке спадкодавець заповів в його користь.

Із-за відмови державного нотаріуса в оформленні документів, щодо прийняття спадкового майна по заповіту ОСОБА_4,в даний час позбавлений можливості оформити своє право на спадщину у нотаріальному порядку, тому вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

Разом з тим, вважає, що має право на спадкове майно, так як постійно проживав в даному будинку разом з спадкодавцем та на час відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння спадковим майном і в такий спосіб прийняв спадщину по закону,та від прийняття спадщини не відмовивсь.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та просить їх зодоволити.

Відповідачі позов визнали, просять його задоволити.

Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судовим розглядом встановлено, що в жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що в с. Юстинівка по вул.Шевченка,58 Підгаєцького району побудовано подружжям ОСОБА_4, і в ньому проживала їх сімя.

Даний двір відносився до колгоспного двору, та на час припинення існування двору в даному будинковолодінні проживала: ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_1 позивач в справі, а син ОСОБА_3, який є відповідачем до 1990 року вибув із даного будинку на інше місце проживання, що підтверджено його особистими показами. Отже виходячи з принципу норм закону який діяв на той час, кожному з них, як члену двору належало по 1/3 частки в майні двору. Дане незаперечується сторонами.

З представленого свідоцтва про право особистої власності на жилий будинку з надвірними будівлями, видно на ОСОБА_4, вбачається, що останній, як голова колгоспного двору отримав у власність будинок, що в с. Юстинівка по вул.Шевченка,58, при цьому таке право одночасно набули інші члени двору, який складався із 3 осіб .

З матеріалів справи вбачається, що 05 вересня 2009 року помер ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис №03, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після його смерті відкрилась спадщина за законом у вигляді: 1/3 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями, що в с.Юстинівка по вул.Шевченка,58 Підгаєцького району.

На зазначене майно спадкодавець при житті 12 грудня 2003 року склав заповіт в користь свого сина ОСОБА_1, даний заповіт ніким не оскаржувався та не скасований по даний час.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належитьспадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини....та він не заявляв про відмову від неї.

Заслуговує на увагу суду доводи сторін про те, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець по заповіту в шестимісячний строк після смерті батька звернувсь з заявою про прийняття спадщини і до нотаріальної контори, однак в нотаріальному порядку, з невідомих причин, мотивуючи ніби-то відсутністю правовстановлюючого документа на будинок у спадкодавця, позивачу в оформленні прийняття даного спадкового майна було відмовлено

За свідченнями позивача, які підтверджені відповідачами, ОСОБА_1 продовжує проживати в зазначеному будинку, користується побутовим майном, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном померлого, та в такий спосіб прийняв спадкове майно.

Зважаючи на ці обставини, суд визнає факт прийняття спадкового майна позивачем, як спадкоємцем першої черги по закону та по заповіту в порядку ст. 1268 ЦК України, від моменту відкриття спадщини.

Крім того, суд приймає до уваги доводи відповідачки ОСОБА_2, які підтверджені заявою нотаріально завіреною про відмову останньої від своєї частки вспірному житловому будинку в користь ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_4

Враховуючи те, що згідно закону, позивач має право на спадкування за заповітом, спадщини, яка відкрилась після смерті батька і від прийняття спадщини не відмовився, при цьому відповідачі не заперечують щодо прийняття спадкового майна, суд вважає, що відповідно до змісту вищезазначеного закону позов є обґрунтований, а тому за ОСОБА_1 слід визнати право власності на спадкове майно, по заповіту ОСОБА_4, щодо 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями, що в с. Юстинівка по вул.Шевченка,58 Підгаєцького району.

На підставі наведеного, керуючись ст.1223,1268 ЦК України, ст.ст.10,60. 213,215, 218 ЦПК Україн и,-

ВИРІШИВ :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно по заповіту ОСОБА_4, щодо спадкового майна- 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями, що в с. Юстинівка по вул.Шевченка,58 Підгаєцького району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Заява про апеляційне оскарження рішення Підгаєцького районного суду подається в апеляційний суд Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або без попереднього подання такої заяви в строк встановлений для її подання.

Головуючий: ОСОБА_5