20.05.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-1614, 2010р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: 45 Доповідач Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня місяця 20 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Цуканової І.В.

Суддів: Капітан І.А., Полікарпової О.М.

при секретарі Кримцевій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 9 березня 2010 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

В лютому 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,25га за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. М.Копані, вул. Кірова, 37. При цьому покликалася на те, що їй належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за вказаною адресою, проте земельна ділянка під будинком та необхідна для його обслуговування знаходиться у відповідача, який в добровільному порядку вирішити спір відмовляється.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 09.03.2010 року в задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги вирішити по суті, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В письмових запереченнях ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги не визнав, просив рішення суду залишити без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 /а.с.14/.

За життя останнього його мати ОСОБА_5 22.08.2002 року подарувала належний їй житловий будинок №37 з господарчо-побутовими будівлями і спорудами в с.М.Копані Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_2 і ОСОБА_4

У вказаному договорі дарування зазначено, що нерухомість знаходиться на землях місцевих рад /а.с.7/.

З рішення Малокопанівської сільської ради народних депутатів №32 від 18.04.2000 року вбачається, що у приватну власність ОСОБА_5 передано земельну ділянку площею 0,3215га по вул. Кірова, в т.ч. 0,25га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і 0,0715га для ведення особистого підсобного господарства /а.с.10,13/.

Згідно довідки Малокопанівської сільської ради від 01.08.2008 року у будинку №37 по вул. Кірова разом з ОСОБА_6 проживали з 1951 року її син ОСОБА_4 та з 1995 року його дружина ОСОБА_2 /а.с.16/.

Як зазначено в свідоцтві про смерть, 16.02.2007 року ОСОБА_4 помер /а.с.6/.

01.11.2007 року померла ОСОБА_5, після смерті якої відповідач отримав відповідні свідоцтва про право власності за законом:

23.07.2008 року на спадкове майно, в т.ч. земельну ділянку площею 0,3215га, розташовану на вул. Кірова в с.М.Копані 0,25га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0,0715га для ведення особистого підсобного господарства, належну померлій на підставі державних актів /а.с.25/;

13.11.2008 року на ? частину житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Кірова, 37 /а.с.26/;

29.10.2008 року свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_4 отримала позивачка. Зазначене в договорі спадкове майно складає ? частину ( ? частини від ? частини вказаного житлового будинку, належної померлому за договором дарування від 22.08.2002 року) /а.с.8/.

Відповідно до вказаного свідоцтва від 29.10.2008 року та договору дарування від 22.08.2008 року позивачка є власницею ? частин житлового будинку №37 по вул. Кірова в с.М.Копані.

28.11.2008 року на імя ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0715га по вул. Кірова в с.М.Копані для ведення особистого сільського господарства та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2500га за тією ж адресою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /а.с.27.28/.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позову, суд виходив з того, що оскільки нею не оспорюється правомірність набуття відповідачем права власності на спірну земельну ділянку, то згідно ст.321 ЦК України права останнього у здійсненні такого права не можуть бути обмежені.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам справи, підтверджуються дослідженими судом доказами, яким дана відповідна юридична оцінка, ґрунтується на вимогах закону.

Рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин ч.1 ст.377 ЦК України, якою передбачено, що, якщо договором про відчуження житлового будинку розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для його обслуговування.

При цьому колегія суддів виходить з того, що на час придбання позивачкою спільно з чоловіком ОСОБА_4 житлового будинку за договором дарування від 22.08.2002 року зазначена норма права не діяла, оскільки Цивільний кодекс України набув чинності 01.01.2004 року.

Хоча на час придбання позивачкою ? частини будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 (29.10.2008 року) вищезазначена норма права діяла, колегія суддів приходить до висновку, що позов заявлено ОСОБА_2 передчасно, оскільки реальний поділ житлового будинку між сторонами не здійснено, відповідно, неможливо встановити, яка земельна ділянка знаходиться під належними позивачці ? частинами будинку, та яка земельна ділянка необхідна для обслуговування цієї частини.

Керуючись ст.ст.303,308,315, п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 9 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.В.Цуканова

Судді: І.А.Капітан, О.М.Полікарпова

Копія вірна: ОСОБА_7