Справа № 22-ц-2543/11 Головуючий у І інстанції Шинкар А.О.
Провадження № 22-ц/7812/11 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 13.07.2010
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 22-Ц-1567/2010 Головуючий у 1 інстанції Дутчак І.М.

Доповідач у 2 інстанції Дьоміна 0 .0 .

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: судді Дьоміної О.О.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Березовенко Р. В.

при секретарі: Мацевичі О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення

Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2009 року у

справі за позовом Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» до

ОСОБА_2 Ольґи Миколаївни про стягнення заборгованості за кредитним

договором.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, осіб, які брали участь у

розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи

апеляційної скарги, колегія суддів, -

встановила:

Позивач АБ «Банк регіонального розвитку» звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 про^ стягнення заборгованості за кредитним договором,

мотивуючи тим, що 03 квітня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було

укладено кредитний договір № 27/10-8001.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 договору Банк зобовязувався надати

ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах забезпеченості,

повернення, строковості, платності та цільового характеру використання

грошові кошти в сумі 927296 грн. на строк до 02 квітня 2017 року. Відповідач за

умовами договору зобов'язувалася отримати кредит, сплачувати ОСОБА_3 за

користування кредитом проценти у передбаченому договором розмірі, комісійну

винагороду та повернути кредит.

Згідно з п.п. 2.4, 2.5 кредитного договору відрахування процентів за

користування Кредитом здійснюється щомісячно, сплачуватись вони повинні не

пізніше останнього робочого дня місяця, за який вони нараховані.

У п. 4.1 кредитного договору передбачено, що за прострочення термінів

сплати процентів, комісійної винагороди та/або повернення позичальником

кредиту нараховується пеня в розмірі 1 % від несвоєчасно сплаченої суми за

кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ, що діяла на цей

період.

На виконання умов зазначеного кредитного договору Банк 03 квітня 2007

року надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 927296 грн., що підтверджується

меморіальним ордером № 135 від 03 квітня 2007 року та випискою з рахунку.

Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач ОСОБА_4

належним чином не виконує, з 01 липня 2008 року по даний час, тобто більше 11

місяців, проценти за користування кредитом не сплачує, кредит не повергає.

У відповідності з п. 4.2 кредитного договору за порушення позичальником

вимог, передбачених у п. п. 3.3.3 - 3.3.7, 3.3.10 - 3.3.13 кредитного договору,

зокрема п. 3.3.6, відповідач зобов'язана сплатити ОСОБА_3 штраф у розмірі 10 %

від суми кредиту, визначеного п. 1.1 за кожний випадок.

Згідно із п. 3.3.9.1 кредитного договору позичальник зобов'язашй

достроково повернути в повному обсязі кредит із нарахованими процентами за

фактичний час його використання, комісійну винагороду та можливу неустойку

в наступних випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків,

комісійної винагороди щонайменше на один календарний місяць; іншого

істотного порушення позичальником умов цього договору.

15 травня 2008 року Банк надсилав ОСОБА_2 лист за № 27/1385 про

зміну умов кредитування (зміну процентної ставки), що підтверджується

списком поштових відправлень

Зважаючи на відсутність заперечень проти зміни умов кредитування, а

також те, що відповідач кредит не повернула, відповідно до п. 2.7 кредитного

договору процентну ставку за користування кредитом було змінено.

Крім цього, 04 грудня 2008 року Банк надсилав ОСОБА_2 вимогу за

№ 27/3592 про виконання договірних зобов'язань, яка повернулась без

виконання.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 договірні зобов'язання за кредитним

договором добровільно не виконує, кредит і проценти за користування

кредитом не сплачує, у ОСОБА_3 виникло право вимагати дострокового повернення

заборгованості за кредитним договором, розмір якої станом на 28 травня 2009

року становить 1090117 грн. 72 коп., з яких: 7340% грн. 00 коп. - сума кредиту;

12232 грн. 58 коп. - сума нарахованих процентів; 131217 грн. 14 коп. - сума

прострочених процентів; 92736 грн. 00 коп. - сума простроченого кредиту;

92729 грн 60 коп. - штраф, 16047 грн. 78 коп. - сума пені за прострочення

повернення процентів та 11058 грн. 47 коп. - сума пені за прострочення

повернення Кредиту.

На день звернення до суду борг за кредитним договором відповідачем не

погашений.

Просили стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за

кредитним договором № 27/10-8001 від 03 квітня 2007 року в сумі 1090117 грн. 72

коп. та судові витрати.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_3 позовні вимога збільшив.

Просив стягнути на його користь із ^Задорожної О.М. заборгованість за

кредитним договором станом на 04 серпня 2009 року в сумі 1132760 грн. 81

коп., з яких: 826832 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту; 174710 грн. 77 коп.

- заборгованість по процентам; 92729 грн. 60 коп. - штраф, 15555 грн. 82 коп. -

пеня за прострочення повернення кредиту та 22932 грн. 62 коп. - пеня за

прострочення сплати процентів.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області

від 24 вересня 2009 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Акціонерного

банку «Банк регіонального розвитку» заборгованість за кредитним договором

№ 27/10-8001 від 03 квітня 2007 року в сумі 1132760 (один мільйон сто

тридцять дві тисячі сімсот шістдесят) грн. 81 коп. та судові витрати в суш 1950

(одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят) грн., всього -1134710 (один мільйон сто

тридцять чотири тисячі сімсот десять) грн. 81 коп.

рішення суду першої інстанції* посилаючись на його незаконність, ухвалити

нове, яким в задоволенні позову Акціонерному банку «Банк регіонального

розвитку» відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у

розгляді справи, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому

статтею 303 ЦГЖ України, колегія суддів дійшла висновку про часткове

задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 квітня 2007 року між

позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 (далі - Позичальник), було

укладено кредитний договір № 27/10-8001.

Суд задовольняючи позов зазначив, що згідно із п, п. 1.1, 1.2 цього

кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у сумі

927296 грн. 00 коп., а Позичальник зобов'язався сплачувати за користування

кредитом проценти із розрахунку 17 % річних, комісійну винагороду та

повернути кредит до 02 квітня 2017 року .

Термін погашення кредиту щомісячно д о 10 числа.

ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав ОСОБА_2

О.М. на оплату договорів купівлі-продажу цінних паперів кредит у сумі 927296

грн. 00 коп., шо підтверджується меморіальним ордером № 135 від 03 квітня

2007 року.

Відповідно до п. 2.4 кредитного договору нарахування процентів за

користування кредитом здійснюється щомісячно. Розрахунковим періодом для

нарахування процентів є період з першого по останнє число кожного місяця, за

фактичний період користуванням кредитом, виходячи з 365/366 днів у році.

У п. 2.7 кредитного договору передбачено, що у разі зміни процентних

ставок на кредитному рйнку України, в тому числі внаслідок прийняття

компетентними державвкми органами України рішень, що прямо або

опосередкбвано впливаніть на стан кредитного ринку України, а також за

рішенням Правління Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», банк

має право ініціювати зміну процентної ставки за надання кредиту, визначеної

цим договором.

15 травня 2008 року Банк направив ОСОБА_2 лист за вих. №

27/1385, в якому повідомляв відповідача про встановлення з 01 червня 2008

року процентної ставки за користування кредитом в розмірі 20 % річних та

необхідність з'явитися до банку для укладення додаткової угоди. Відповіді від

ОСОБА_2 не надійшло.

Згідно з п. 3.2.4 Банк має право вимагати повернення кредиту,

нарахованих процентів та комісійної винагороди та можливих штрафних

санкцій у випадку непогодження позичальником зі зміною процентної ставки

або порушення Позичальником умов повернення кредиту, сплати процентів та

комісійної винагороди.

04 грудня 2008 року за вих. № 27/3592 Банк надсилав ОСОБА_2

вимогу про виконання договірних зобов'язань, в якій вимагав відповідача

погасити заборгованість по кредитному договору № 27/10-8001 від 03 квітня

2007 року.

|1роте відповідач ОСОБА_4 заборгованість не сплатила.

У п. 4.1 кредитного договору встановлено, що у разі прострочення

Позичальником термінів сплати процентів та/або комісійної винагороди, а

також прострочення термінів повернення кредиту, визначених графіком,

за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ,

що діяла в цей період.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі порушення

Позичальником вимог п. п. 3.3.3 - 3.3.7, 3.3.10 - 3.3.13 договору, останній

зобов'язаний сплатити ОСОБА_3 штраф у розмірі 10 % від суми кредиту

визначеного п. 1.1 за кожний випадок. Штраф має бути сплачений на протязі 20

днів з дня направлення ОСОБА_3 позичальнику повідомлення про застосування

штрафу.

Суд вважав, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2

зобов'язань за кредитним договором № 27/10-8001 від 03 квітня 2007 року

станом на 04 серпня 2009 року загальний розмір заборгованості відповідача за

кредитом становить 1132760 грн. 81 коп., з яких: 718640 грн. 00 коп. - сума

кредиту; 1812 грн. 23 коп. - сума нарахованих процентів; 172898 грн. 54 коп. -

сума прострочених процентів; 1081*92 грн. 00 коп. - сума простроченого кредиту;

92729 грн. 60 коп. - штраф, 22932 грн. 62 коп. - сума пені за прострочення

повернення процентів та 15555 грн. 82 коп. - сума пені за прострочення

повернення кредиту.

Однак, з вказаними висновками суду в повній мірі погодитися не можна з

наступних підстав.

До матеріалів справи додана заява від позивача від 04. 08. 2009 р. про

уточнення позовних вимог, із якої вбачається, що сума боргу відповідачки була

збільшена з 1 090 117 гр. 12 коп. до 1 132 760 грн. 81 коп. (а.с. 23-43), однак з

матеріалів справи не вбачається, що вказана заява з додатками направлялася на

адресу відповідачки, що свідчить про порушення судом вимог закону.

Крім цього, при ухвалені рішення суд належним чином не перевірив

обґрунтованість розрахунків, які були надані позивачем та не дав оцінки

законності збільшення позивачем одноособово процентної ставки.

З матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу у відсутності

відповідачки і ухвалив по справі заочне рішення. Справа призначалася до

попереднього розгляду на 04 серпня 2009 р. (а.с.45), до судового розгляду на 27

серпня 2009 р. (а.с.45), а потім у зв»язку з неявкою сторін (наявність телеграми

відповідачки про відпустку з 25.08. по 10.09. а.с.50) справу було перенесено на

24 вересня 2009 р.

24.09. 2009 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву від 03 квітня 2009 р.

від імені відповідачки, в якій вона зазначала, що вона з моменту отримання

кредиту сплатила банку 194 362 грн. 69 коп. і просила суд звернути стягнення

на предмет іпотеки, відповідно іпотечних договорів (а.с. 63), однак суд вказаній

заяві належної оцінки не дав та не звернув уваги на те, що місце проживання

відповідачки - АДРЕСА_1 , а не кв. 64 буд. 10

корп .А по вул. М. Лагунової у м. Бровари, за якою направлялись повідомлення

про розгляд справи (а.с. 49,53).

Крім цього, з наданих відповідачкою доказів вбачається, що вона з 24

вересня по 30 вересня знаходилась у відрядженні (а.с.107-108).

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню на підставі вимог ст. 31 і

ЦГЖ України, а справу належить направити на новий судовий розгляд до суду

першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, ст.311, ст.ст.313-315, 317 та 319 ЦПК

України, колегія суддів

ухвалила

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити

частково.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від

24 вересня 2009 року - скасувати, справу направити на новий судовий розгляд,

іншим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох

місяців.

Головуючий: