Справа № 2-о-154/10
РІШЕННЯ

іменем України

"15" жовтня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Бінько М.А.,

за участю: заявника ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Вознесенського МРВ УМВС України в Миколаївській області (далі - СГІРФО Вознесенського МРВ УМВС України в Миколаївській області), про встановлення факту постійного проживання на території України, -

встановив:

14.07.2010 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України з січня 1993 року та по теперішній час, що необхідно йому для вирішення питання щодо набуття громадянства України. Він не є громадянином іншої держави.

В обґрунтування своєї заяви заявник вказував, що він народився 08.01.1964 року в с. Коробчени Теленештського району, Молдова. Але, у 1988 році переїхав на Україну і з того часу (окрім 1991 та 1992 років у звязку з виїздом на заробітки до Росії), проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, а з січня 1993 року був зареєстрований за вказаною адресою, де постійно проживає по даний час.

Посилаючись на те, що встановлення факту постійного проживання на території України з січня 1993 року та по теперішній час має для нього юридичне значення, а СГІРФО Вознесенського МРВ УМВС України в Миколаївській області відмовив у видачі йому паспорту громадянина України через те, що він не є громадянином України, заявник просив заяву задовольнити, оскільки через відсутність громадянства він позбавлений можливості реалізовувати належні йому, як фізичній особі права, виконувати відповідні обов'язки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про встановлення факту його постійного проживання на території України підтримав, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився. Причини неявки суду невідомі, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши показання свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 256-259 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 року (з послід. змінами та доповненнями), безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх пяти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього Закону дає чітке визначення поняття «Безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах»:

- безперервне проживання на території України проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищували 90 днів, а у сумі 180 днів;

- проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або ім. надано статус біженця чи притулок в Україні.

Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачене.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, Молдови, був громадянином колишнього СРСР, що знайшло своє підтвердження згідно копії Ф-1 щодо отримання відповідного паспорту (а. с. 32).

Також встановлено, що заявник постійно проживає на території України за січня 1993 року по теперішній час.

Вказані обставини повністю знайшли своє підтвердження наступними доказами:

- копією довідки за № Б-512-04-03 від 08.05.2010 року, виданою трудовим архівом Вознесенського району Миколаївської області, згідно якої ОСОБА_1 працював в колгоспі ім. « 22 х Червоних партизан» Вознесенського району Миколаївської області за період з серпня 1988 року по 1990 рік (включно), а також в 1993 році (а.с. 6);

- копією будинкової книги, відповідно до якої заявник з 21.01.1993 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8);

- адресною довідкою СГІРФО Вознесенського МРВ УМВС України в Миколаївській області, яка містить аналогічні будинковій книзі дані щодо реєстрації заявника (а.с. 39);

- частково довідкою Трикратської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 11.10.2010 року, згідно якої ОСОБА_1 дійсно зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 за період з 21.01.1993 року по теперішній час (а.с. 45);

- копією вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12.04.1995 року, відповідно до якого заявник був засуджений до позбавлення волі строком на пять років, з урахуванням строку перебування під вартою з 04.12.1994 року (а.с. 9-14); звільнений умовно достроково;

- показаннями свідка ОСОБА_2, який пояснив, що з часу його знайомства з ОСОБА_1 з 2000 року, заявник постійно по теперішній час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт проживання заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України безперервно та на законних підставах знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому, заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Встановлення факту проживання на території України має для заявника юридичне значення, оскільки, необхідно йому для набуття громадянства України, з подальшим отриманням можливості реалізовувати належні йому, як фізичній особі права, виконувати відповідні обов'язки, що має істотне значення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України з 1993 року та по теперішній час.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Лузан