Справа № 2-842/10
РІШЕННЯ

іменем України

"06" квітня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Серебрякової Т.В.,

при секретарі судового засідання - ПопенкоО.В,, за участю - позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2010 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1, зазначав, що з відповідачкою ОСОБА_2 знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2003 р., від якого мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2009 р., через те, що сторони виявилися різними людьми, зі своєрідними характерами та з різними поглядами щодо вирішення життєвих проблем. Посилаючись на те, що сім'я розпалася остаточно, примирення та подальше спільне проживання з відповідачкою неможливе, позивач просив позов задовольнити, а шлюб, зареєстрований 26 листопада 2003 р. виконавчим комітетом Новогригорівської сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області між ним та відповідачкою розірвати.

В попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, зазначивши, що сім'я розпалася остаточно та подальше її збереження неможливе. Подружні відносини припиненні з квітня 2009 р., через те, що сторони виявилися різними людьми та в кожного свій погляд на життєві і сімейні відносини. Окрім того, на теперішній час у позивача склалась інша сім'я. На примирення останній не згодний та наполягав на розірванні шлюбу.

Відповідачка ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. При цьому зазначала, що сім'я розпалася остаточно і збережена не може бути. На примирення не згодна.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч,4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2003 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія НОМЕР_1 виданим 26 листопада 2003 р. виконавчим комітетом Новогригорівської сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області (а.с.6).

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Новогригорівської сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області 09 березня 2004 р. (а.с.8).

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з квітня 2009 р. припинили шлюбні відносини та жоден з них не бажає зберегти сім'ю. Спорів про поділ майна між сторонами немає. Згода щодо місця проживання дитини між сторонами досягнута.

На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам сторін. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб, зареєстрований 26 листопада 2003 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірванню.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,213,214,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26 листопада 2003 р. виконавчим комітетом Новогригорівської сільської Ради Вознесенського району Миколаївської області (актовий запис №15) між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем села Рождественка Миколаївського району Одеської області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою села Ракове Вознесенського району Миколаївської області, - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця села Рождественка Миколаївського району Одеської області, на користь держави судовий збір в розмірі 17 (сімнадцять) грн. 00 коп., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку села Ракове Вознесенського району Миколаївської області, звільнити від сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів після проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Т.В. Серебрякова