Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

справа № 2-2019/10

м. Балаклія 01.07.2010 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.,

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

згс;л?нні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Певсйного фонду України в Балаклійському районі Харківської області

ВСТАНОВИВ:

нувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в області (далі - УПФУ в Балаклійському районі Харківської області), позілача провести перерахунок та виплатити йому, як дитині війни, зчо установлених розмірах за період з Ш січня 2008 р&ю? по З

сзозннх зимог вказав, що належить до соціальної категорії «Дитина : : !>:сну України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2008 року щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального в 2008-2009 роках вказана допомога виплачувалась не в належних

і

Рллення Конституційного Суду Украйни №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, :т'_."_ійними окремі положення Закону України «Про державний бюджет ш внесення змін до деяких законодавчих актів», в тому числі й щодо зупинення «_-Ьо оо сіальний захист дітей війни», здійснив нарахування та виплату відповідної 12008-2009 роки частково, в розмірі меншому, ніж передбачено законодавством, заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В зазначив, що в 2008 році вперше всі пенсіонери зі статусом «Дитина війни»

Після прийняття рішення Конституційним Судом України №10-рп/2008 від «шу були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Усгїки на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», в тому змін до сп.6 їакшч шоуадкетйі їйвж.сї даї тжтаДтатшй

л» -ВЩ. І* ,

"теж 'ТіА'ЬТЙЖЛ сться доплата до пенсії у

овпєних вказаною постановою розмірах.

Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу щомісячної соціальної допомоги, лгредбаченої ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу, на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних лравовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом.

Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через відсутність правових підстав для нарахування та виплати доплати до пенсії в розмірах, вищих, ніж встановлено діючим законодавством.

Для розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у ів.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши ини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали ]

ави, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з ¦ _них підстав.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Позивач народився 24 березня 1936 рощ/.

Згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитиною війни є особа, яка є адянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше років. Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей ». Даний факт підтверджується копією посвідчення позивача з проставленим в ньому штампом тая війни».

Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що її соціальний захист регулюється оном України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або 'сячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість сії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист й війни», суд вважає, що на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, ¦дбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення сії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення навних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів жавного бюджету України. н

Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачувати йому у 2008 році ..псячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд вважає, що зазначені оги підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до п.п. 41 розділу 2 закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про _/

ення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про соціальний ст дітей війни» викладено в наступній редакції:

«Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, антії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи жавної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі ібавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання ищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної омоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ¦раків війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з ~м із законів.»

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, у справі за ституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України нституцшності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу З ону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів країни » і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ложень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 8 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України » (справа щодо предмета та змісту ¦ону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є ¦онституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної исдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень тей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є вязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи з викладеного УПФУ в Балаклійському районі Харківської області з 22.05.2008 року гсзинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України <Лро соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

з

З єіїчш 2008 року по грудень 2009 раму позивачу нараховувалось та виплачувалось чене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується інформацією, єною в письмових запереченнях УПФУ в Балаклійському районі Харківської області.

Таким чином, до ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто до 22.05.2008 року, і відач, здійснював позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист зійни» в редакції від 01.01.2008 року, тобто діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою чених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення підвищення до пенсії у розмірі 30% ~альної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягає.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення Конституційним Судом и рішення, відповідач з 22.05.2008 року відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний і ст дітей війни» повинен був нараховувати та здійснювати виплату позивачу відповідного ення до пенсії у розмірі 30% мінімальних пенсій за віком, яка встановлюється Законом про ний бюджет на відповідний рік. Тому за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року позивачу єн бути здійснений перерахунок вказаного підвищення до пенсії.

4.2ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого врядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.8 Цивільно-процесуального кодексу України у разі невідповідності ативно-правового акта Конституції України (254к/96-ВР) закону України, міжнародному договору, а на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд совує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено, що пенсію і доплату до неї позивачу ОСОБА_2 Пенсійного Фонду у ійському районі Харківської області в 2008 році нараховано і виплачено відповідно до постанов №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного печення громадян».

Суд не може погодитися з таким розрахунком, проведеним відповідачем, щодо встановлення ищення до пенсії позивача, оскільки відповідно до п.6 ч.І ст.92 Конституції України виключно нами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що им органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон України соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу і, виходячи з загальних засад оритетності законів над урядовими нормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при ішення даного спору.

Крім того, згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до них не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Порядок обчислення і встановлення доплати до пенсії визначається Кабінетом Міністрів України, те, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, овлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених оном України «Про соціальний захист дітей війни». Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був ановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, іми встановлено розміри мінімальної пенсії за віком. Звуження підзаконним актом змісту та обсягу ава, наданого вищевказаним Законом, є безпідставним.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного ору застосуванню підлягає саме розмір мінімальної пенсії за віком, установлений у законі «Про жавний бюджет України» на відповідний рік, а не Постанови КМУ, на які посилається відповідач. Стосовно вимог про зобовязання відповідача виплачувати позивачу щомісячну доплату до пенсії розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2009 рік з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, суд вважає їх гаючими задоволенню з таких підстав.

В ч.І ст.54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 №835-?І Закон №835-УІУ зазначено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто яз асд&вяих сощкмних / дешпрафїчних:груп кяселенш, в розмірах, ще дікля у грудні ? аши. «Про Державний, бюджет «а. 2009 рік» шт тій до ст.в ^краяш «Про

зюшег щтей війни» не вносилось.

прожитковий мінімум в сумі станом на грудень 200& року, тобто - 49& гривень, оскільки саме він ійСя для визначення мінімальної пенсії за віком при нарахуванні та виплаті щомісячну доплату до сії згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

нами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України «Про захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної віком.

чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, еними ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого но-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, сгляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування

ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком,

й абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, них згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального >, пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, еної ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 України «Про соціальний захист дітей війни».

д вважає за можливе застосувати саме ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове е пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком товується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний зашст дітей . оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про -зобов'язкове державне пенсійне страхування».

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і є свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове не пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються 'ми управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів, ріальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача - є ОСОБА_2 йного фонду України в Балаклійському районі.

Суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні _ія відносно органу, на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, лають статус дитини війни.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що обов'язок по нарахуванню та виплаті ати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» адено на ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі, за місцем проживання ача.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо печення виплат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються, м чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх ституційких прав.

За змістом ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що чає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на альний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання % доплати до пенсії.

Суд звертає увагу сторін на те, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних штів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно- авових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних игнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Так, наприклад, у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на зідсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі ?уоппє уап Виуп V. ОСОБА_3 (Сазе 41/74 уап Биуп у. Поте ОіБсе) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі

теж містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія того принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, кава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При ї. якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного іення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки і гддстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою том публічної влади такої політики чи поведінки.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та іа виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії і нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали свої повноваження без : причин.

Крім того, відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для зечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивачу доплати їсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦК України. Внаслідок того, органи Пенсійного Фонду України звільнені від сплати судового збору, то він повинен бути гай з Державного бюджету України, а витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду ви підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 10-11, 15, 60, 88, 208-233 ЦПК України, ст.ст.1, 257 вльного кодексу України, ст.ст.22, 46, 152 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про аьний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне їання» №1058-ІУ від 09.07.2003 року, Законом України «Про державний бюджет України на 2008 . про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-УІ, Рішенням ітуційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України «Про виконання іь та застосування практики Європейського суду з прав людини», Положенням про Пенсійний України, затвердженим Указом Президента України від 01.03.2001 року за № 121/2001, Законом аїни «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 №835-УІ, Законом України «Про ¦ювлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» №1646-VI від 20.10.2009 року, і Бюджетного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Іозов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року, виходячи із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком, та провести виплату належних сум відповідно до закону, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 4 гривні 25 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на користь ОСОБА_1 18 гривень 50 копійок понесених витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про пеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 Ст.295 ЦПК України.

Головуючий В.М. Стригуненко