Березнівський районний суд Рівненської області
Копія: Справа № 2-381
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

«29» червня 2010 року Березнівський районний суд Рівненської області

під головуванням судді Мельника В.Я.

при секретареві Лисенко О.Л.

з участю позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Березне справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі вказують в заяві від 11 січня 2010 року, що їхні дід ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 проживали в житловому будинку по вул. Березнівській,171, в с. Великі Селища Березнівського району. Цей будинок належав їм в рівних долях по 1/2 його частині, що стверджується витягами з погосподарської книги № 2 по с. Великі Селища, особові рахунки № 126 та № 128.

Дід ОСОБА_3 помер 29 травня 1989 року. 17 березня 2001 року помер батько ОСОБА_4

Згідно довідки Соснівської селищної ради № 15 від 6 січня 2010 року після смерті ОСОБА_3 в управління і володіння спадковим майном вступив його син, батько позивачів по справі ОСОБА_4

Після його смерті в управління і володіння спадковим майном (цілим житловим будинком) вступили вони позивачі по справі, сини спадкодавця ОСОБА_4

Вказують, що право власності ніким не оспорюється. Не можуть оформити на себе спадкове майно через відсутність у спадкодавців правовстановлюючих документів на будинок.

В порядку ст. 549 ЦК України просять визнати за ними в рівних долях право власності на домобудування батька ОСОБА_4

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги позовної заяви підтримали, пояснення дали аналогічні в ній викладеному. Пояснили, що після смерті діда ОСОБА_3 за згодою їхнього батька, сина спадкодавця ОСОБА_3, в його половині будинку став проживати ОСОБА_2, а ОСОБА_1 прийняв іншу половину будинку, що належала батькові ОСОБА_4, і живе там і на даний час. Спадкоємець по заповіту ОСОБА_5 на спадщину не претендує, фактично відмовився від неї.

В довідці Соснівської селищної ради за № 15 від 6 січня 2010 року (а. с. 21) дійсно вказується, що після смерті ОСОБА_6, який помер 29 травня 1989 року, в управління і володіння спадковим майном (? частина житлового будинку в с. Великі Селища, вул. Березнівська,171,) вступив його син, батько позивачів ОСОБА_4

А після його смерті 17 березня 2001 року в управління і володіння цілим будинком вступили його сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Паспорти позивачів (а. с. 14,17) свідчать, що обидва вони на день смерті їхнього батька були прописані за адресою по вул. Березнівській в с. Великі Селища Березнівського району. ОСОБА_1 з 3 квітня 1996 року, ОСОБА_2 з 23 червня 1998 року. Номери частин будинку чи його квартир в довідках не зазначено.

Разом з тим, в довідці Соснівської селищної ради № 2600 від 24 листопада 2009 року стверджується, що ОСОБА_1 з 2001 року і на вказану дату зареєстрований і проживає в ? частині будинку по вул. Березнівській,171, в с. Великі Селища Березнівського району.

Той факт, що ОСОБА_3 та його син, батько позивачів ОСОБА_4, володіли кожен половиною спірного будинку доведений витягами з погосподарської книги № 2 по с. Великі Селища на а. с. 22-23.

З них відомо, що станом на 6 січня 2010 року по Соснівській селищній раді за кожним із них так і рахується ? будинку по вул. Березнівській,171.

Вказану обставину ствердили в судовому засіданні й самі позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Станом на 1 січня 2010 року по Соснівській селищній раді (погосподарська книга № 2, особові рахунки 117 та 118) спірне домобудування по ? частині рахується за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Поряд з цим, зі спадкової справи № 141/89 ОСОБА_3 слідує, що 28 листопада 1989 року, тобто в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, в Березнівську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_5, онук спадкодавця, спадкоємець по заповіту від 26 квітня 1982 року, яким спадкодавець ОСОБА_3 заповів онуку ОСОБА_5 належну йому ? частину спірного домобудування.

На підставі наведеного суд вважає встановленим, що батько позивачів ОСОБА_4, у звязку із зверненням спадкоємця по заповіту ОСОБА_3, його внука ОСОБА_5 у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, не міг прийняти спадщини у виді цієї половини будинку, оскільки спадкодавець ним розпорядився, а спадкоємець у встановлений законом строк і в передбаченому законом порядку прийняв її.

Крім цього, ОСОБА_4 не подавав заяви до нотаріальної контори, не оспорював прав спадкоємця ОСОБА_5 на цю половину, не користувався усім будинком. На думку суду, та обставина, що з його згоди в половині будинку, яка належала ОСОБА_3, почав проживати син ОСОБА_4 ОСОБА_2, теж не може свідчити про прийняття останнім спадщини, як і довідки Соснівської селищної ради про належність кожному з позивачів половини спірного домобудування.

Оскільки у відповідності до п. 25 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

Судом безспірно встановлено, що саме ОСОБА_1 прийняв ? частину спадкового майна після смерті батька ОСОБА_4 Інша ? частина спірного домобудування прийнята спадкоємцем по заповіту ОСОБА_5

А тому проживання в ній ОСОБА_2 з дозволу батька ОСОБА_4 не створює юридичних наслідків, зокрема, не породжує факту прийняття ОСОБА_1 спадкового майна у виді половини будинку, в якому проживав його дід ОСОБА_3

Таким чином, ОСОБА_2 в його вимогах про визнання за ним права власності на іншу половину будинку, яка належала дідові ОСОБА_3 має бути відмовлено.

Адже згідно з ч.3 п.210 діючої Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, в даному випадку ОСОБА_5, ніяким строком не обмежена.

Аналогічна норма містилася також в ч.4 п. 112 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 18 червня 1994 року, що діяла на момент виникнення даних правовідносин.

Оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено, що ОСОБА_4 не прийняв після смерті свого батька ОСОБА_3 належну тому ? частину будинку по вул. Березнівській,171, отже його син ОСОБА_2 не може успадкувати її по закону, а набути права на неї лише в порядку укладення відповідної цивільно-правової угоди після оформлення і отримання спадкоємцем ОСОБА_5, який у встановленому законом порядку прийняв її, документу про право власності на спірну частину домобудування по вул. Березнівській, 171, в с. Великі Селища Березнівського району.

Керуючись ст. ст. 10-11,212-215 ЦПК України, ст. 549 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домобудування по вул. Березнівській,171, в с. Великі Селища Березнівського району Рівненської області, залишковою інвентаризаційною вартістю всього домобудування 105 411 гривень, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 17 березня 2001року в с. Великі Селища Березнівського району Рівненської області.

В позовних вимогах про визнання права власності на іншу половину вказаного домобудування ОСОБА_2 відмовити.

На рішення суду позивачами або заінтересованими особами може бути внесена апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 денного строку з дня його проголошення.

Суддя: