Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-2410/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Височин Ю.В.,

за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши y попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

19 травня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 24 червня 2006 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2, про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №1147. У сторін це перший шлюб, в якому у них народилась дитина: донька ОСОБА_3 (19.07.2008 р.н.). Сімейне життя в них не склалось, через несумісність характерів та відсутність спільних поглядів на життя та сімю, у звязку з чим з лютого 2010 року шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтвердив та подав заяву в якій просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила шлюб розірвати на попередньому судовому засіданні, про що надала письмову заяву.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України.

Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 червня 2006 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, й зроблений в книзі реєстрації актів запис за №1147 (а.с.4). У сторін це перший шлюб. В шлюбі народилась одна дитина: донька ОСОБА_3 (19.07.2008 р.н.).

З наданих в ході судового розгляду пояснень позивача та відповідачки, вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим сторони відмовляються від примирення. Починаючи з лютого 2010 року вони проживають окремо й спільного господарства не ведуть.

Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, спору, щодо місця проживання дитини немає, дитина залишається проживати з матірю. З цього приводу спір відсутній.

З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України.

Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам та інтересам дитини. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими.

Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., за клопотанням останнього.

Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу слід покласти на позивача за згодою останнього.

Керуючись ст.ст. 110 ч.1, 112 СК України, ст.ст. 88, 130, 174, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 24 червня 2006 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї зареєстровано шлюб, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №1147.

Судові витрати в справі, а саме: 8 грн. 50 коп. судового збору та 30 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, покласти на ОСОБА_1, який оплатив їх при поданні позову.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути державне мито в розмірі 17 (сімнадцять) грн. з ОСОБА_1. ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 02.08.2010 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_4