Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-475/2010р.
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді Ходасевича О.В.,
при секретареві Ребізант Ю.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобовязання, суд -
Позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на початку червня 2007 року до неї звернулася ОСОБА_2 з проханням оформити для неї споживчий кредит у розмірі 20-25 тис. грн. Позивачка погодилася і у відділенні № 33 ВАТ КБ «Надра» отримала кредит на суму 23 тис. грн. на своє імя і всю суму передала відповідачці.
ОСОБА_3 обіцяла сплачувати платежі та повернути весь кредит на протязі року, однак у кінці серпня 2008 року позивачку почали турбувати з колекторської компанії «Ультима» з вимогою погасити кредит. ОСОБА_3 обіцяла у найкоротший термін це зробити, але так продовжувалось до листопада 2008 року.
У листопаді ОСОБА_3 написала розписку на залишок суми кредиту у розмірі 19 тис. грн., в якій зобовязалася погасити заборгованість до 15 грудня 2008 року. Однак у зазначений термін відповідачка свого зобовязання не виконала.
Також позивачці заподіяно моральну шкоду, так як у неї виникли нервові зриви та розлад загального стану здоровя, яку вона оцінює у 5 000 грн.
Просить суд:
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 19 000 (девятнадцять тисяч) грн.;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних у розмірі 70 (сімдесят) грн. 27 коп.;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди у розмірі 5 000 (пять тисяч) грн;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: державне мито у розмірі 190,70 гривень, та витрати на інформаційно-технічний розгляд справи в розмірі 30 грн.
В ході судового засідання позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, та посилаючись на ті ж обставини просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідачка у судове засідання не зявилася про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У судовому засіданні встановлено, що на початку червня 2007 року до ОСОБА_1 звернулася ОСОБА_2 з проханням взяти для неї споживчий кредит у розмірі 20-25 тис. грн. Позивачка погодилася і у відділенні № 33 ВАТ КБ «Надра» отримала кредит на суму 23 тис. грн. на своє імя і всю суму передала відповідачці.
ОСОБА_3 обіцяла сплачувати платежі та повернути весь кредит на протязі року, однак у кінці серпня 2008 року позивачку почали турбувати з колекторської компанії «Ультима» з вимогою погасити кредит. ОСОБА_3 обіцяла у найкоротший термін це зробити, але так продовжувалось до листопада 2008 року.
У листопаді ОСОБА_3 написала розписку на залишок суми кредиту у розмірі 19 тис. грн., в якій зобовязалася погасити заборгованість до 15 грудня 2008 року. Однак у зазначений термін відповідачка свого зобовязання не виконала.
Згідно розписки від 20 листопада 2008 року сума боргу складає 19 000 грн.
Плата за несвоєчасне виконання зобовязань складає 3 % річних і становить 70 (сімдесят) грн. 27 коп.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином суд приходить до висновку про те, що позов в частині стягнення з відповідача суми боргу за розпискою та процентів у сумі 19 070 (девятнадцять тисяч сімдесят) грн. 27 коп. підлягає задоволенню у повному обсязі.
ОСОБА_4 вимоги позивача про стягнення з відповідача витрати на оплату держмита в сумі 190 (сто девяносто) грн. 70 коп. та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 (тридцять) грн., а всього 220 (двісті двадцять) грн. 70 коп., згідно вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають задоволенню в повному об'ємі.
Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування.
Суд вважає, що у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, які позивач обґрунтовує невиконанням відповідача своїх зобовязань за договором позики, та як наслідок порушенням права позивача необхідно відмовити, оскільки норми ст.ст. 23, 1167 ЦУК України регулюються правовідносини, що виникають із заподіяння позадоговірної шкоди, а тому не поширюється на спірні договірні відносини.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст..ст. 23, 625, 1048,1167 ЦПК України, суд
ОСОБА_4 Дмитрівни до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобовязання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за розпискою у розмірі 19 000 (девятнадцять тисяч) грн., 3 % річних у розмірі 70 (сімдесят) грн. 27 коп., а всього 19 070 (девятнадцять тисяч сімдесят) грн. 27 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату держмита в сумі 190 (сто девяносто) грн. 70 коп. та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 (тридцять) грн., а всього 220 (двісті двадцять) грн. 70 коп.
Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПУ України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Ходасевич