Справа №2-1912/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2010 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого-судді Овсієнко Ю.К.

при секретарі Безкоровайній Н.В.

з участю: прокурора Курило Я.М., позивача ОСОБА_1, законних представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Заступника прокурора м. Чернігова в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

30 квітня 2010 року Заступник прокурора м. Чернігова звернувся до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 31 січня 2010 року у вечірній час, між позивачем та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, внаслідок чого остання завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_1, які згідно висновку експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичних експертиз» № 313 від 03.03.2010 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Рішенням НВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 22.03.2010 року за вказаним фактом в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України. Згідно виписки - епікриз № 1388 з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні Чернігівської міської лікарні № 2 з 31.01.2010 року по 10.02.2010 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забій, гематома мяких тканин обличчя та нижньої повіки лівого ока, забійна рана верхньої губи, і за цей час понесла значні матеріальні витрати у розмірі 466,55 грн., що підтверджується доданими до заяви довідками лікарні та фіскальними чеками. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя фізичній особі, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. ОСОБА_1 є непрацюючою особою. Розмір мінімальної заробітної плати станом з 31.01.2010 по 10.02.2010 року становив 744 гривень. В лютому 2010 року 20 робочих днів. Мінімальна заробітна плата за один робочий день становить: 744грн. : 20 = 37,2 грн. Враховуючи те, що позивач перебувала у лікарні з 31 січня 2010 року по 10 лютого 2010 року (7 робочих днів), втрачений її заробіток внаслідок ушкодження здоровя становить: 37.2 грн. х 7 роб. дн. = 260.4 грн. З причин завдання позивачу тілесних ушкоджень ОСОБА_1 зазнала моральної шкоди, яка виразилась в моральних стражданнях через фізичний біль та обмеженості її дій. Моральна шкода позивача також полягає у погіршенні фізичних можливостей реалізації фізичних здібностей, втратою нормального самопочуття та впевненості в собі, постійного хвилювання за своє здоровя. Для відновлення її попереднього існування позивач змушена була докладати додаткових зусиль: стаціонарне лікування, додаткові витрати на купівлю медичних препаратів, відновлення здоровя. звертаючись до суду заступник прокурора м. Чернігова просить стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 260 грн. 40 коп. у відшкодування втраченого доходу в наслідок ушкодження здоровя, 460 грн. 55 коп. витрат на лікування, моральну шкоду в сумі 5000 грн. та судові витрати.

Прокурор, особа в інтересах якої заявлено позов та законні представники позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити, послались на обставини викладені в позовній заяві.

Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, в їх задоволені просили відмовити, пояснив, що рішенням НВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 22.03.2010 року за вказаним фактом в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, атому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали перевірки № 1286 про відмову в порушенні кримінальної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 січня 2010 року у вечірній час, між позивачем та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, внаслідок чого остання завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_1, які згідно висновку експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичних експертиз» № 313 від 03.03.2010 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Рішенням НВМ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 22.03.2010 року за вказаним фактом в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.

Згідно виписки - епікриз № 1388 з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні Чернігівської міської лікарні № 2 з 31.01.2010 року по 10.02.2010 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забій, гематома мяких тканин обличчя та нижньої повіки лівого ока, забійна рана верхньої губи. (а.с. 5).

Згідно ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або інших ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою.

Згідно з ч. 1 ст. 1195 Цивільного кодексу України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя фізичній особі, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, зокрема, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Враховуючи що відповідач ОСОБА_6 є не повнолітньою особою, не працює, оскільки продовжує навчання, майна достатнього для відшкодування завданої ним шкоди не має, то суд приходить до висновку, що завдана шкода в повному обсязі повинна відшкодовуватись його батьками ОСОБА_4І, ОСОБА_5 в солідарному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.1193, ч.1 ст.1195 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат на придбання ліків.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує фізичну біль та глибину душевних страждань, яких зазнала позивач у звязку з спричиненням їй тілесних ушкоджень, матеріальне становище відповідача і вважає, що сума розміром 600 грн. з дотриманням засад розумності, виваженості та справедливості, буде адекватною нанесеної моральної шкоди ОСОБА_1

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення витрат на проїзд у міському транспорті у розмірі 12 грн. 60 коп., оскільки позивачем не доведено, що ці витрати понесені саме ним з вини відповідача.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя фізичній особі, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. ОСОБА_1 є непрацюючою особою. Розмір мінімальної заробітної плати станом з 31.01.2010 по 10.02.2010 року становив 744 гривень. В лютому 2010 року 20 робочих днів. Мінімальна заробітна плата за один робочий день становить: 744грн. : 20 = 37,2 грн. Враховуючи те, що позивач перебувала у лікарні з 31 січня 2010 року по 10 лютого 2010 року (7 робочих днів), втрачений її заробіток внаслідок ушкодження здоровя становить: 37.2 грн. х 7 роб. дн. = 260.4 грн.

Вимоги в частині стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 витрат на лікування в сумі 466,55 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 268,30 грн., оскільки 198,30 грн. позивачами було сплачено, як добровільні внески та не доведено, що ці витрати понесені саме ним з вини відповідачів.

Оскільки позовні вимоги частково задоволені підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 84, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167, 1179, 1195 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов заступника прокурора м. Чернігова в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 260 (двісті шістдесят) гривень 40 коп. у відшкодування втраченого доходу в наслідок ушкодження здоровя.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 30 коп. у відшкодування витрат на лікування.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 600 (шістсот) гривень 00 коп. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в дохід держави 51 гривню 00 коп. судового збору по 25 грн. 50 коп. з кожного.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 в дохід держави 120 гривень 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 60 грн. 00 коп. з кожного.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.К.Овсієнко