ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2553/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" грудня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу

у складі

головуючого - судді - Грищенко Н.М.

при секретарі - Желдак О.В.

за участі представника позивача- Цвинди В.В.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського райсуду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом: ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - про відшкодування моральної шкоди. -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду 24.09.2010 р. з позовом до ОСОБА_4 Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди.

В, обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зсилається на те, іцо він на протязі багатьох років працював на підприємстві ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» : з 24.04.1992 р. Підземним крипільщиком, 01.02.1993 р. по 1995 р. підземним прохідником, з 18.10.1999р.. підземним прохідником в Шахто-будівельному управлінні на ш. «Родина». 01.09.2008 р. був звільнений в звязку з виходом на пенсію.

!В зв'язку із порушеннями охорони праці йому було Українським науково дослідним інститутом промислової медицини у 2008 р. встановлено професійні захворювання: І) Вібраційна хвороба, синдром вегетативно - сенсорної полінейропатії. з нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу і деформуючого артрозу ліктьових суглобів. 2) Деформуючий артроз колінних суглобів.

03.07.2008 року було складено Акт розслідування профзахворювання № 15, в якому встановлено, що згідно пункту 17 Акту... причиною професійних захворювань явилось рівень фізичного перенавантаження: маса вантажу, що підіймалася та переміщувалась вручну 38-45 кг при нормі 30 кг; нахили корпусу 395 разів за зміну при допустимих до 100 разів ; рівень вібрації: 114 дБ при нормі 112 дБ. В пункті 19 Акту встановлено, що винними є

керівництво ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», який порушив вимоги ст. 13 Закону України «Про охорону праці» та ст. 153 КЗпП України.

За висновком МСЕК йому первинно в 2008 р. встановлено 30% втрати професійної працездатності. При наступному переогляді підтверджено ЗО % втрати професійної працездатності на безстроковий термін.

Він вважає, що саме з вини підприємства відповідача, в працездатному віці він втратив значний відсоток професійної працездатності. По причині вищезазначеного на теперішній час він змушений переносить фізичні страждання, а звідси і моральні переживання які проявляються в наступному: його турбують болі та обмеження рухів в шийному і поперековому віділах хребта, він відчуває оніміння в правій стопі, біль в колінних суглобах

утруднення ходи.

Вій змушений постійно приймати медикаменти для зменшення болів, що негативно сказується на його здоровя. На теперешній час в його житті виникли вимушені зміни, він змушений докладати багато зусиль для організації свого життя. Все вказане спричиняє йому моральні страждання.

Він просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» в рахунок відшкодування моральної шкоди компенсацію у розмірі 173000 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 не був присутній. Про час та місце розгляду справи сповіщений належно, що підтверджено матеріалами справи. Про причини неявки суд не сповіщено.

Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначила, щодо можливості розгляду справи за відсутності її довірителя, оскільки останній, за станом свого здоровя не має змоги бути присутнім у судовому засідання та надав їй, як представнику усі повноваження, що передбачені законодавством України.

В судовому засіданні представник зіслалася на обставини вказані в позовній заяві просить при винесені рішення врахувати що з вини підприємства відповідача, позивачу заподіяна шкода здоровю, він втратив 30 відсотків професійної працездатності в працездатному віці. Для недопущення погіршення стану свого здоров'я позивач вимушений постійно звертається за допомогою лікарів, що підтверджується виписними епікризами.

Також вказала, що наслідки профзахворювання змінили рівень життєвої діяльносі позивача. Він змушений прикладати багато зусиль для організації свого життя та постійного підтримання працездатності. Пояснила, що позивач знав про шкідливі умови праці, проте не знав і не повинен був знати про перевищення гранично - допустимих концентрацій шкідливих факторів, саме через допущення яких захворів, в результаті чого переносні моральні та фізичні страждання через отримані профзахворювання.

Вона просить суд стягнути на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодуваня моральної шкоди 173000 грн.

Представник відповідача - ОСОБА_4 акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила. що позивач свідомо обрав даний фах та роботу на підприємстві відповідача, знав та повинен був знати про шкідливі фактори та умови праці, за це він мав певні пільги. а саме йому надавалися засоби індивідуального захисту.

Також суду пояснила, що підприємство вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів, які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, погіршення його здібностей, не надано доказів про

перенесення позивачем моральних страждань та переживань. Позивач не обгрунтував розмір моральних страждань та переживань.

Передбачене ст. 237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди відповідачем не застосовується до осіб, що підлягають обовязковому соціальному страхуванню відповідно до Закону України „ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності . Саме такою особою і є позивач.

Відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконання трудових обовязків, встановлення факту спричинення моральної шкоди покладено на медико-соціальні експертні комісії. Такого висновку позивач суду не представив. З матеріалів, доданих до позовної заяви не вбачається, що позивач зазнав стресу, депресії чи інших негативних виявів свого стану в результаті отримання профзахворювання.

Таким чином. ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» не повинен виплачувати позивачеві моральну шкоду.

Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає по-юф обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.

При обговоренні питання про спричинення позивачеві ОСОБА_3 моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках.

Із трудової книжки позивача встановлено, що ОСОБА_3 на протязі багатьох років працюва на підприємстві ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» : з 24.04.1992 р. підземним крипільщиком, 01.02.1993 р. по 1995 р. - підземним прохідником, з 18.10.999 р. прохідником в Шахто-будівельному управлінні на ш. «Родина». 01.09.2008 р. був звільненний в зв'язку з виходом на пенсію. ( копія трудової книжки а.с. 5-7 ).

Ріщення ЛЕК Науково - дослідного інституту промислової медицини від 29.05.2008 р. Протокол № 1178) позивачеві встановлено професійні захворювання:!) Вібраційна хвороба, синдром вегетативно - сенсорної полінейропатії, з нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу і деформуючого артрозу ліктьових суглобів. 2) Деформуючий артроз колінних суглобів.

В звязку з цим було проведено розслідування та 03.07.2008 року було складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання № 15, в якому встановлено, що згідно пункту 17 Акту... причиною професійних захворювань явилось рівень фізичного перенавантаження: маса вантажу, що підіймалася та переміщувалась вручну 38-45 кг при нормі 30 кг; нахили корпусу 395 разів за зміну при допустимих до 100 разів ; рівень вібрації: 114 дБ при нормі 112 дБ. В пункті 19 Акту встановлено, що винними є керівництво ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», який порушив вимоги ст. 13 Закону України «Про Ljojp праці» та ст. 153 КЗпП України. ( а.с. 8-11).

За висновком МСЕК позивачеві первинно 20.08.2008 р. встановлено 30% втрати професійної працездатності. ( а.с. 38).

При повторному переогляді 13.10.2009 р. було підтверджено ЗО % втрати професійної працездатності на безстроковий термін. ( а.с. 12). Згідно висновку МСЕК ОСОБА_3 лікарями протипоказано: важка фізична праця, вимушена робоча поза, запиленість, шум, вібрація,підземно.

Відповідно наданих суду виписних егіікризів, позивач в результаті отримання профзахворювання, неодноразово знаходився на лікуванні в 6 й, 11-й міських лікарнях міста ОСОБА_5 та в Українському науково-дослідному інституті промислової медицини міста ОСОБА_1, де тривалий час перебував на стаціонарному та проходив амбулаторно лікування. Відповідно медичних документів лікарями рекомендовано: спостереження лікарів (нёвролога, терапевта), медикаментозне лікування, санаторно курортне лікування неврологічного та пуль монологічного профілю (Саки, Бердянськ, ОСОБА_6, Хмільник). ( а.с. 13-20).

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області від 02.09.2008 р. № 0407/20904/20904/2 позивачеві було призначено щомісячні страхові виплати у розмірі 1326 грн. 79 коп. ( а.с. 21).

Отже. в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обовязків здоровю позивача була заподіяна шкода професійними захворюваннями, винним в стриманні позивачем профзахворювання є підприємство - відповідач. В результаті позивач втратив працездатність розмірі 30%, постійно проходить стаціонарно лікування, переносить фізичний біль та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками профзахворювань порушено звичайний для позивача спосіб життя, він вимушений витрачати додаткові сили для організації свого життя, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання.

Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачеві моральну шкоду. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці.

Доводи відповідача ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про те, що він не є належним відповідачем по справі, а належним відповідачем повинно бути Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, і слід керуватися 'Законом України „ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності , є безпідставними, оскільки правовідносини сторін виникли в серпг року, тобто в період, коли було скасовано ст. 28 та 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності», відповідно яких обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладено було на Фонд соціальнеє страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 встановлено, що обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладається підприємства, які заподіяли шкоду.

Ст. 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що «Забезпечені безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган».,

Ст. 173 Кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди. заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків.

Ст. 237-1 Кодексу законів про працю України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв.язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 268 ЦК України, строк позовної давності не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Оговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто 173000 грн., також, суд враховує, характер та об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаних профзахворюваннь, тривалість лікування, втрату можливості його повної трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін його життєвих зв'язків, а саме 30% втрати професійної працездатності в працездатному віці (вказані зміни потребують від нього додаткових зусиль для організації свого житгя), а також вину підприємства у професійних захворюваннях позивача.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачеві ОСОБА_3 слід призначити у розмірі 20000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.

Згідно ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивача у справі звільнено від державного мита.

Керуючись ст. 4, 12,13 Закону України «Про охорону праці», ст. 237-1 КЗпП України , рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. № 1 -рп/2004 р., № 20-рп/2008 від 08.10.2008р., Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. ( з доповненнями внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 р.), ст.ст. 10, 11,27,60, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИ В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_3 20000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 Акціонерного Товариства «Криворізький коіікІінфУчіа користь держави судовий сбір в сумі 8 грн. 50 коп.

«Стягнути з ОСОБА_4 Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат»: на користь держави витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 15 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Н. М. Грищенко