Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2010 року. м. Івано-Франківськ.

Колегія суддів, судової палати у цивільних справах, апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

За участю секретаря: Сурмачевської У.С.

Сторін: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні проїздом та за позовом ОСОБА_2 до Поляницької сільської ради, ОСОБА_1 про скасування державного акту на право приватної власності на землю, усунення перешкод в користуванні підїзною дорогою за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Болехівського міського суду від 26 квітня 2010 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

29 травня 2010 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні проїздом до земельних ділянок посилаючись на те, що проїзд до його земельних ділянок завжди здійснювався через земельну ділянку яка знаходиться у користуванні ОСОБА_2. З весни 2007 року відповідач почав різними способами перешкоджати йому в заїзді до своїх земельних ділянок.

Комісія з посадових осіб та депутатів сільської ради, вивчивши матеріали землекористування на місцевості, прийняла компромісну позицію, за якою він надає згоду на проїз д відповідача до своєї земельної ділянки через його земельну ділянку а відповідач згоден щоб він проїжджав до своєї земельної ділянки через земельну ділянку що перебуває у користуванні відповідача.

Справа № 22-ц-2952/2010 рік Головуючий у 1 інстанції: Головенко О.С. Категорія 45 Суддя-доповідач: ОСОБА_4

Не зважаючи на рішення комісії, відповідач спорудив тимчасову споруду, яка перешкоджає проїзду, а також по усій ширині перекопав дорогу. 12 березня 2009 року, комісія провела повторний обмір ширини заїзду до будинку відповідача і встановлено, що вона становить в різних місцях від 3,5 м. до 5 м.

Просив зобовязати відповідача демонтувати самовільно збудовану споруду та зарівняти дорогу для проїзду гужовим транспортом.

13 серпня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до Поляницької сільської ради, ОСОБА_1 про скасування державного акту про право власності на землю в частині передачі у приватну власність підїзду до будинковолодіння та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою посилаючись на те, що під час виготовлення проектної документації на будівництво житлового будинку на місці польової дороги, йому було запроектовано дорогу до його житлового будинку і одночасно було залишено заїзд через подвіря ОСОБА_5, яким він користувався і про що було відмічено в плані забудови. У 2005 році ОСОБА_1 попросив підписати йому документи на приватизацію земельної ділянки на що він погодився оскільки вони були у добросусідських відносинах і один одному довіряли, то він погодився. У 2006 році відповідач почав вимагати від нього дозволу про прокладення дороги через його город і у випадку відмови погрозив перешкодити його заїзду до будинковолодіння через власну земельну ділянку. Коли він відмовив, то ОСОБА_1 так і зробив, вкопав в дорогу стовпи, чим звузив заїзд до його будинку, щоб не заїжджали вантажні машини, завіз на дорогу лісоматеріали, викопав на дорозі збірник для нечистот, мотивуючи свої дії тим. Що дорога проходить по його приватизованій земельній ділянці. Після незаконних дій ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про облаштування заїзду до свого будинку по його земельній ділянці.

Просив скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, на імя ОСОБА_1 виданий 17 березня 2005 року в частині приватизації заїзду до його житлового будинку та встановити що ширина заїзду повинна становити не менше 3,5 метра і зобовязати його не чинити перешкод в користуванні ним а також встановити що ширина підїзної вулиці до його господарства повинна становити не менше 5 метрів, зобовязати його забрати встановлені стовпи і не чинити перешкод в користуванні дорогою.

Ухвалою Болехівського районного суду від 26 листопада 2009 року справи обєднані в одне провадження.

Рішенням Болехівського районного суду від 26 квітня 2010 року в позовах ОСОБА_1 та в позові ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилається на неповне зясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, прав та обовязків сторін. Суд дійшов помилкового висновку що він немає правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. В погосподарських книгах за ним обліковано 2, 154 га землі для ведення особистого селянського господарства. Земельні ділянки він отримав ще до прийняття чинного Земельного кодексу на підставі рішення Поляницької сільської ради від 22 грудня 1993 року і жоден нормативний акт не вимагав від нього виготовити державний акт. Обставини користування земельною ділянкою підтверджені показами свідків. Судом не взято до уваги його пояснення про те що йому чиняться перешкоди в користуванні дорогою на протязі трьох років, що перешкоджає йому належно користуватись земельною ділянкою. План забудови ОСОБА_2 є невірним. Судом не прийнято до уваги і не скасовано акт комісії про обстеження земельної ділянки, який затверджений сесією сільської ради від 20.05.2009 року та не враховано акт комісії від 10.08.2009 року в якому вказано що польова дорога проходить біля житлових будинків його та відповідача. Просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 також подав апеляційну скаргу в якій посилається на те, що у них з відповідачем спільні предки і вони користувались земельною ділянкою спільно і був заїзд до будинковолодіння. Пізніше своє будинковолодіння збудувала родина ОСОБА_1 і їм перейшла у користування земельна ділянка що нижче від його будинку, крім дороги до будинковолодіння. У 2006 році, відповідач ОСОБА_1 вирішив зробити дорогу до свого будинковолодіння через належну йому земельну ділянку, практично під вікнами його житлового будинку. Йому було розяснено що слід викопати встановлені ним стовпи, чого не було зроблено. В 2005 році він підписав ОСОБА_1 акт узгодження меж а згодом він дізнався що відповідач приватизував земельну ділянку в тому числі і частину дороги що веде до його житлового будинку. Відповідач встановив металеві стовпчики щоб не було заїзду до його житлового будинку вантажним транспортом. Суд обґрунтовано відмовив в позові ОСОБА_1 оскільки його право землекористування не порушено.

Просить рішення суду в частині відмови йому в позові скасувати і визнати акт на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні підїздом до його будинку, розгородити огорожу встановивши що ширина вулиці повинна становити 5 метрів.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом першої інстанції правильно встановлено що ОСОБА_1 не надав суду правовстановлюючих документів на земельні ділянки до яких він має намір облаштувати заїзд, крім того він має можливість користуватись іншим проїздом який зазначений в планах забудови як спільний підїзд в поле, тому його право за захистом якого він звернувся до суду не порушене. Судом також на підставі доказів досліджених в судовому засіданні правильно встановлено що ОСОБА_1 17 березня 2005 року набув права власності на земельну ділянку площею 0,1660 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель у встановленому законом порядку за згодою ОСОБА_2, який на час надання такої згоди облаштував уже новий заїзд до свого житлового будинку. Обставини усунення перешкод, які чинились ОСОБА_1 при користуванні зазначеним заїздом усунуті, що підтвердили в судовому засіданні сторони. Суд не може встановлювати ширину заїзду, при цьому порушувати право землекористувача, яке він набув у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 також в частині скасування державного акту на право приватної власності на землю заявив про застосування судом позовної давності і його заява була врахована судом при ухваленні рішення.

Відповідно до вимог ч.2, ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Розглянувши справу в межах заявлених позовів та в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку що рішення судом першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 307; 308; 313-315; 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Болехівського міського суду від 26 квітня 2010 року, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: П.І.Проскурніцький

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_6