3 грудня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Бондаревої І.В., при секретарі Шевченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що вони зареєстрували шлюб 14.06.1991 року. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбно-сімейні відносини припинені з його вини, оскільки відповідач постійно їздив до с.Шагарівка Білгородської області до своєї матері, ніде не працював, не мав постійного заробітку, не надавав сім*ї матеріальної допомоги, не приймав участі у вихованні сина. Вважає, що їх сім*я існує формально, протягом усього часу відповідач принижуав її людську гідність, що призвело до втрати нею почуття любові та поваги до відповідача. На думку позивача, сім*я розпалась остаточно та не може бути поновлена.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Павлова, проти надання строку на примирення заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, допитавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовільнити з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, з 14.06.1991 р. сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу III-ВЛ № 479752, виданим 14.06.1991 року Фрунзенським відділом ЗАЦС м.Харкова, актовий запис № 364.
Згідно пояснень позивача, причиною розпаду родини з'явилися відсутність почуття любові та поваги, остаточне припинення шлюбно-сімейних відносин з 2008 р.
Згідно ст.51 Конституції України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
З'ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка не бажає цього, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню.
З підстав, передбачених ст.113 СК України, позивачці, яка у результаті реєстрації шлюбу змінила своє дівоче прізвище на Павлову, надалі іменуватиметься цим прізвищем.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовільнити.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 14.06.1991 року Фрунзенським відділом ЗАЦС м.Харкова, актовий запис № 364 - розірвати.
Після розірвання шлюбу різвище дружини залишити „Павлова.
Копію рішення направити відповідачеві не пізніше п*яти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м.Харкова, за письмовою

заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Головуючий суддя