Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

19 квітня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі

Головуючої Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В.

ОСОБА_1

при секретарі Пюра Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бердичівського міськрайонного суду від 05 лютого 2010 року,

в с т а н о в и л а :

21 вересня 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з батька ОСОБА_4 аліменти на його користь на час навчання у Житомирському національному агроекологічному університеті в розмірі 500 грн. на місяць. В обґрунтування позову зазначив, що навчається на платній основі, в звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 05 лютого 2010 року в позові відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і направити справу на новий розгляд. Апелянт посилається на неповноту зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає, що він довів наявність своєї потреби в матеріальній допомозі, а відповідач спроможний таку допомогу надавати.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як розяснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4 Позивач навчається на першому курсі Житомирського національного агроекологічного університету на денній формі навчання. Плата за перший курс склала 6500грн.

Відповідач не працює. На час предявлення позову був зареєстрований у службі зайнятості як безробітний і отримував допомогу по безробіттю в розмірі 1500 грн. на місяць, в грудні 2009 року виплата допомоги по безробіттю припинена. Згідно рішення Чуднівського районного суду від 14 жовтня 1999 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини його заробітку до досягнення нею повноліття.

У власності відповідача перебуває автомобіль ВАЗ 2107 та земельна ділянка площею 4,005 га на території Іванопільської сільської ради Чуднівського району, він є користувачем земельної ділянки площею 0,13 га. У власності ОСОБА_6, шлюб з якою відповідач уклав в 2003 році, знаходиться отриманий на майновий пай трактор та дошлюбне майно корова.

За повідомленням ТОВ „Аграрний фонд Терещенка договір оренди земельної ділянки між ним та ОСОБА_3 на даний час державний реєстратором не зареєстрований, орендна плата орендодавцю не виплачувалась. Можливість отримання майбутніх платежів за цим договором не має правового значення для вирішення даного спору.

Позивач не надав доказів на підтвердження того, що відповідач отримує прибутки від ведення підсобного господарства та від використання автомобіля тощо. Припущення ОСОБА_2 і його представника щодо отримання ОСОБА_3 таких прибутків та прибутків від використання належного дружині майна не можуть бути покладені в основу рішення.

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не має можливості надавати сину матеріальну допомогу є правильним. Рішення постановлено із дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду від 05 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: