Справа № 2-323/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2010 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ТОВСТИКИ І.В.

при секретарі - ПОЛУПАН Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни справу позовом ОСОБА_1 до ліквідатора ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради про визнання правочинів дійсними та визнання права власності на нерухоме майно ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ліквідатора ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради про визнання правочинів дійсними та визнання права власності на нерухоме майно .

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23.11.2009 року на прилюдних торгах купила будівлю складу на картоплебригаді по вул.Шкільна,53 А в с.Корост Сарненського району і по підсумках біржових торгів між нею і СПП «Шевченківське» в особі ліквідатора ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу будівлі складу на картоплебригаді, за умовами якого сплатила 12 000 грн., після чого їй була передана будівля складу згідно акту прийому-передачі майна, однак не має змоги нотаріально посвідчити даний договір, так як у СПП «Шевченківське» відсутні правовстановлюючі документи про право власності на будівлю складу, в зв»язку з чим просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно.

ОСОБА_1 в обґрунтування позовної заяви про збільшення позовних вимог вказує, що 31.12.2009 року між нею та пайовиками СПП «Шевченківське» укладений договір купівлі-продажу приміщення прохідної насіннєвого заводу по вул.Шкільна,53 В в с.Корост, який не має можливості посвідчити нотаріально через відсутність документів про право власності на нерухоме майно за пайовиками СПП «Шевченківське», в зв»язку з чим просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обємі.

Відповідач ліквідатор ОСОБА_2 письмовою заявою позов визнала частково, просить розглядати справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада письмовою заявою позов ОСОБА_1 визнала.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно протоколу № 01-Н/ Ш від 23.11.2009 року ОСОБА_1 отримала право володіння об»єктом складу на картоплебригаді, належного СПП «Шевченківське» та укладення договору купівлі-продажу.

Із договору купівлі-продажу від 23.11.2009 року, вчиненого між СПП «Шевченківське» в особі ліквідатора ОСОБА_2 і ОСОБА_1, вбачається, що позивач придбала згідно оглянутих квитанцій будівлю складу на картоплебригаді по вул.Шкільна,53А в с.Корост Сарненського району за 12 000 грн., яка їй була передана згідно акту прийому-передачі майна від 23.11.2009 року.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» № 1952-ІV від 1.07.2004 року із змінами та доповненнями обов»язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема: право власності на нерухоме майно.

Частиною 1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» № 1952-ІV від 1.07.2004 року із змінами та доповненнями передбачено, що підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно положень до ч.2 п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 6.11.2009 року, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст.210,640 ЦК України пов»язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов»язків для сторін.

Судом достовірно встановлено, що сторонами не дотримані вимоги щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та щодо державної реєстрації правочину, яка обов»язковою згідно діючого законодавства, крім того, не здобуті докази ухилення відповідача ОСОБА_2 від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та втрати такої можливості у позивача, в зв»язку з чим відсутні правові підстави для визнання правочину дійсним, так як він не є укладеним і не створює прав та обов»язків для сторін, також безпідставними є вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно, придбане на підставі договору купівлі-продажу від 23.11.2009 року, який не є укладеним і не створює прав та обов»язків для сторін.

Із договору купівлі-продажу приміщення прохідної насіннєвого заводу від 31.12.2009 року, вчиненого між пайовиками колишнього СПП «Шевченківське» і ОСОБА_1, вбачається, що позивач купила прохідну насіннєвого заводу за 25 532 грн., правочин вчинений у письмовій формі без нотаріального посвідчення та без державної реєстрації прав на нерухоме майно, що підтвердили свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5

Даний договір, який відповідно до положень ст.ст.4,19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» № 1952-ІV від 1.07.2004 року із змінами та доповненнями, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, є неукладеним і не створює прав та обов»язків для сторін; крім того, судом достовірно встановлено, що СПП «Шевченківське» в особі ліквідатора ОСОБА_2 не є стороною у договорі купівлі - продажу від 31.12.2009 року, так як у даного відповідача відсутні повноваження на розпорядження майном у виді приміщення прохідної насіннєвого заводу, тобто позов заявлений до неналежного відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні правові підстави для визнання дійним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.12.2009 року та для визнання права власності на приміщення прохідної насіннєвого заводу в с.Корост Сарненського району.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає звернення ОСОБА_1 з приводу порушених цивільних прав необґрунтованим та безпідставним, так як не здобуті докази вчинення відповідачами дій, спрямованих на порушення прав позивача в частині набуття права власності на майно у виді будівлі складу на картоплебригаді та приміщення прохідної насіннєвого заводу, що знаходиться по вул.Шкільна,53 в с.Корост Сарненського району, які підлягають поновленню в судовому порядку.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» № 1952-ІV від 1.07.2004 року із змінами та доповненнями, ст.ст. 202, 203, 209, 210, 215, 220 ЦК України, ч.2 п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 6.11.2009 року, ст.ст. 5,6,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ліквідатора ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 23.11.2009 року будівлі складу на картоплебригаді, що знаходиться по вул.Шкільна,53 А в с.Корост Сарненського району Рівненської області, укладеного між ОСОБА_1 і СПП «Шевченківське» в особі ліквідатора ОСОБА_2 та визнання права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно - будівлю складу на картоплебригаді, що знаходиться по вул.Шкільна,53 А в с.Корост Сарненського району Рівненської області, відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ліквідатора ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 31.12.2009 року приміщення прохідної насіннєвого заводу, що знаходиться по вул.Шкільна,53 В в с.Корост Сарненського району Рівненської області, укладеного між ОСОБА_1 і пайовиками СПП «Шевченківське» та визнання права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно - приміщення прохідної насіннєвого заводу, що знаходиться по вул.Шкільна,53 В в с.Корост Сарненського району Рівненської області, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення; якщо у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження, така заява чи апеляційна скарга не будуть подані, то рішення суду набирає законної сили.

Суддя .