АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № Суддя доповідач Ізмайлова Г.Н.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Еоловуючого - судді Карімової Л.В. суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Коршун І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2010 року по справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2009 року Відкрите акціонерне товариство «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» (далі ПАТ «Кредитпромбанк»), звернулось до суду з вказаним позовом.

Позивач зазначив, що 27 березня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №449-КМК-08 та додаткову угоду до нього, за якими відповідачу надано кредит у сумі 230000 грн.

Строк погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитом визначено до 25 березня 2011 року.

Незважаючи на те, що ПАТ «Кредитпромбанк» виконав всі умови договору, передав відповідачу всю суму кредиту, ОСОБА_3 порушує строки погашення кредиту та сплати процентів, визначені графіком, узгодженим між сторонами, який міститься в додатковій угоді.

Станом на 16 листопада 2009 року заборгованість за кредитом становить 180069,30 грн. та за процентами - 9869,67 грн.

В звязку з простроченням платежів за кредитом та процентами на вказані суми нарахована пеня (неустойка), яка станом на 16 листопада 2009 року становить 189924,79 грн.

Виходячи з того, що в забезпечення виконання кредитного договору 27 березня 2008 року з відповідачем було укладено договір застави автомобілів Вольксваген, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та Тойота, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, та договір застави №2 майна - комплектів килимів для салону легкового автомобіля Таврія, Москвич, ВАЗ 2101-07, Нива Шевролет, вартістю 72400,00 грн., просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитом, процентами та пеню у сумі 379863,76 грн. та звернути стягнення на заставлене майно.

Справу розглянуто у заочному порядку і рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2010 року позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2010 року ОСОБА_3 в перегляді заочного рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить заочне рішення скасувати і справу повернути до того ж суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 березня 2008року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_4 укладено договір про надання йому кредиту у сумі 230000,00 грн. строком до 25 березня 2011 року.

За умовами договору ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати процентів у розмірі 16 процентів річних за узгодженим додатковою угодою графіком у строки, не пізніше 25 числа поточного місяця, починаючи з місяця, наступного після отримання відповідачем кредиту.

ПАТ «Кредитпромбанк» свої обовязки за договором виконав і надав ОСОБА_3 кредит у вказаній сумі, в той час як ОСОБА_3 починаючи з січня 2009 року припинив виплату кредиту, а з лютого 2009 року нерегулярно проводив виплату процентів.

За розрахунками ПАТ «Кредитпромбанк» станом на 16 листопада 2009 року заборгованість ОСОБА_3 становила за кредитом - 180069,30 грн. та за процентами - 9869,67 грн.

Виходячи з наведеного, суд на підставі ст.ст. 610, 629 ЦК України обґрунтовано дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_4 порушено зобовязання за договором, які є обовязковими для сторін.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Отже, дострокове повернення позивачу всієї частини позики, що залишилася, та процентів відповідає вимогам закону.

На підставі ст. 549 ЦК України та п. 7.1 Кредитного договору суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача неустойки (пені), в звязку з порушенням боржником зобовязання про повернення кредиту та сплаті процентів за користування кредитом. За проведеними розрахунками відповідно до п.7.1 договору сума пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за користування кредитом становить 189924,79 грн.

В забезпечення виконання позичальником ОСОБА_4 кредитного договору 27 березня 2008 року між ним і позивачем укладено договір застави двох автомобілів марки - Вольксваген, реєстраційний номер АХ 8677 AI, та марки Тойота, реєстраційний номер НОМЕР_2, заставною вартістю 194467,00 грн., а також комплектів килимів для автомобілів Таврія, Москвич, ВАЗ 2101-07, Нива Шевролет, заставною вартістю 72400,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

У відповідності до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку з предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.І ст. 590 ЦК України).

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.2 ст. 590 ЦК України).

Таким чином, рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за кредитом, процентами та пені, а також звернення стягнення на предмети застави відповідає вимогам закону.

З огляду на наведене, на підставі ст. 308 ЦПК України, судова колегія відхиляє апеляційну скаргу ОСОБА_3 і залишає рішення без зміни як таке, що ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 218, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 316, 317,319 ЦПК України, судова колегія -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили від дня її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції на протязі 20 днів від дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді