Справа № 22ц-6945 Головуючий у 1-й інстанції Крамар О.В.
Категорія: 24 Доповідач: Бойко С.М.
27 грудня 2010 р. м.Львів
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого - судді Петрички ГІ.Ф.,
суддів: Бойко С.М., Зверхановської Л.Д..
cекретаря - Смалюх У.З.
з участю: позивача ОСОБА_1,
представника відповідачів - Лепкого 1.1.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Дрогобицької гімназії Дрогобицької міської ради Львівської області на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Дрогобицької гімназії, відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди,
В C Т А Н О В И Л А:
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 липня 2010 року зазначений вище позов задоволено частково. Суд вирішив стягнути з Дрогобицької гімназії Дрогобицької міської ради Львівської області в користь позивача майнову шкоду у розмірі 2000 гривень, моральну шкоду в розмірі 300 гривень, судові витрати в розмірі 601 гривні (51 гривень судового збору, 250 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 300 гривень витрат на правову допомогу).

Рішення суду оскаржила Дрогобицька гімназія Дрогобицької міської ради Львівської області. Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні вимог позивача, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Свої доводи обґрунтовує тим, що висновок суду про встановлення факту передачі на зберігання в гардероб одягу неповнолітньої ОСОБА_2 та його викрадення не доведений, ґрунтується на суперечливих доказах та показаннях свідків, які були допитані під час досудового слідства по кримінальній справі, порушеній по факту викрадення особистого майна неповнолітньої ОСОБА_2 з гардеробу гімназії. Апелянт вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги подані ними докази в обґрунтування відсутності вини працівників гімназії, відповідальних за зберігання одягу учнів. Також вважає, що розмір майнової шкоди, заявлений позивачем, не підтверджений належними доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, який підтримав рішення суду першої інстанції, пояснення представника відповідача, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.01.2009 року з гардеробу Дрогобицької гімназії було викрадено пухове паліло учениці цієї гімназії - ОСОБА_2. вартістю 2000 гривень. 30.01.2009 року по факту викрадення зазначеного майна неповнолітньої ОСОБА_2 з гардеробу Дрогобицької гімназії порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України (а.с.7).

Відповідно до правил прийому і зберігання одягу та речей дітей у гардеробі Дрогобицької гімназії, затвердженого директором гімназії 15.08.2006 року, усі речі, які не використовуються учнями під час навчально-виховного процесу (верхній одяг, взуття), зберігаються у гардеробі під наглядом гардеробниці (а.с.61).

У відповідності до ст.973 ЦК України, якщо річ здана у гардероб організації, зберігачем є ця організація. Зберігай речі, зданої до гардеробу, незалежно від того, чи здійснюється зберігання за плату чи безоплатно, зобов'язаний вжити усіх необхідних заходів щодо забезпечення схоронності речі, а відтак, несе відповідальність на загальних підставах (ст.950 ЦК України).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про встановлення факту передачі на зберігання в гардероб одягу неповнолітньої ОСОБА_2 та його викрадення, беручи при цьому до уваги, як доказ по справі, постанову Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області від 30.01.2009 року про порушення кримінальної справи по факту крадіжки індивідуального майна неповнолітньої ОСОБА_2, оскільки рішення про порушення кримінальної справи приймається на підставі достатніх даних, що вказують на наявність ознак злочину. Ні один свідок зі сторони відповідача, допитаний судом, не ствердив того факту, що неповнолітня ОСОБА_2 не здавала 22.01.2009 року в гардероб гімназії свого пальта, а тому посилання апелянта на недоведеність факту передачі на зберігання в гардероб одягу неповнолітньої ОСОБА_2 є безпідставними.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.951 ЦК України, за втрату речі прийнятої на зберігання, зберігач зобовязаний відшкодувати збитки у розмірі її вартості.

Суд правильно визначив розмір матеріальних збитків, завданих позивачеві внаслідок втрати речі, який відповідає її вартості, що підтверджується товарним чеком від 02.12.2008 року (а.с.85). На спростування цього факту відповідач не надав суду інших доказів, а тому посилання апелянта на те що пальто було придбане раніше і чек сфальсифікований, є необґрунтоване.

Задовольняючи частково вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов правильного висновку про покладення виконання такого обов'язку на відповідача, оскільки це відповідає вимогам статей 23. 1167 ЦК України, і правильно визначив розмір відшкодування, враховуючи принципи розумності і справедливості.

Висновок суду про стягнення з відповідача витрат позивача на правову допомогу відповідає вимогам статей 12, 56, 79 ч.2 п. З, 84 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи є докази, які підтверджують той факт, що він користувався послугами адвоката під час розгляду справи в суді (а.с.13) і реально поніс такі витрати (а.с.90), а визначений судом їх розмір є мінімальним відповідно постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ...".

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, правильно застосував до них норми матеріального закону, під час розгляду справи не допустив порушень норм процесуального права, дав належну оцінку доказам по справі і правильно вирішив спір.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому її необхідно відхилити, залишивши рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У X В А Л И Л А:

апеляційну скаргу Дрогобицької гімназії Дрогобицької міської ради Львівської області відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий

Судді