Справа №22-ц-2578/10 Суддя-доповідач - Ільченко
УХВАЛА

10 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Смирнової Т.В.

суддів - Ільченко О.Ю., Гагіна М.В.

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», про визнання права власності на 1/2 частину приміщення,

встановила;

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 03 березня 2010 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення її позову

При цьому вона зазначає, що суд дійшов невірного висновку про те, що спірне приміщення не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки воно було набуте під час її проживання з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах.

Як встановлено судом першої інстанції, 01 вересня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно з яким останній отримав 50000 доларів США зі сплатою 13% річних, на строк до 01 вересня 2021 року. У забезпечення виконання кредитного договору 01 вересня 2006 року було укладено іпотечні договори: з ОСОБА_2 - про передачу банку в іпотеку 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1; з ОСОБА_2 та майновим поручителем ОСОБА_3 - про передачу в іпотеку 4-кімнатної квартири АДРЕСА_2; з ОСОБА_2 та майновим поручителем ОСОБА_4 - про передачу в іпотеку 4-кімнатної квартири АДРЕСА_3,

Перед укладенням іпотечного договору ОСОБА_2 01 вересня 2006 року підписав нотаріально посвідчену заяву про те, що він у шлюбі не перебував, не перебуває та ні з ким не проживав і не проживає однією сім'єю без укладення шлюбу,

а також підтвердив, що майно, передане в іпотеку перебуває у його приватній власності, будь-яких прав на це майно у інших осіб немає (а.с.175),

ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення №23 по вул.К.Маркса в м.Шостка, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06 вересня 2007 року (а.с.4, 5), а 01 листопада 2006 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір оренди спірного приміщення (а.с.64-65). За цих та інших обставин суд першої інстанції вважав, що позов не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦП К України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, повно, всебічно встановив обставини, що мають значення для справи, у зв'язку з чим дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_5

Встановлено, що позивачка є приватним підприємцем з травня 2006 року листопада 2006 року та 01 листопада 2007 року вона як суб'єкт підприємницьке діяльності укладала договори оренди приміщення №1 буд.23 по вул .ОСОБА_6 І м.Шостка, власником якого є відповідач (а.с.64, 101). За цими договорами позивачі повинна була сплачувати орендну плату.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що зазначене приміщення придбане під час спільного проживання з відповідачем, а тому має на визнання за нею права власності на 1/2 його частину, є безпідставними як за вищевикладених обставин, так і за цих умов, що вона не надала доказів на підтвердження того факту, що спірне приміщення було придбане за їх спільні кошти.

З цього приводу суд першої інстанції навів детальні висновки, з якими колегія суддів погоджується, оскільки вони не спростовані позивачкою.

У справі є достатньо письмових підтверджень того, що 01 вересня 2006 року саме відповідач уклав договір кредиту на 50000 доларів США на придбання спірного приміщення, а іпотекодавцями за іпотечними договорами є ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.24-40). В заяві до нотаріальної контори, датованій вересня 2006 року ОСОБА_7 зазначив, що спірне приміщення не є об"єктом спільної сумісної власності (а.с. 175).

Відповідачем надано письмові підтвердження про проведення ним будівель та інших робіт у спірному приміщенні у 2006 році та що він поніс на це відповідні витрати (а.с.172-197).

Таким чином, факт наявності договорів оренди свідчить про те, що сторонами існували відносини щодо умов користування спірним приміщення позивачкою взагалі не надано ніяких доказів, що вона вкладала особисті кошти придбання вказаного нерухомого майна.

Інші доводи апелянта висновків суду також не спростовують.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосуванні матеріального права чи порушення норм процесуального права, які мог підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення

залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.І п.1, 308, 313, 315 ЦП К України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Шосткинського міськрайонного суду від 03 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суд' України.

Головуючий

Судді -