АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого Обідіної О.І.

Суддів: Дорош А.І., ПилипчукЛ.І.

при секретарі КивіА.М.

за участю

позивача ОСОБА_2

. представника позивача ОСОБА_3

: представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 липня 2010 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про зобов»язання вчинити дії та стягнення пені за прострочення виконання надання послуг , -

>

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 липня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Зобов»язано Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» вчинити дії, обумовлені Договором про надання сповживчого кредиту № 0 від 05.06.2008 року, а саме надати ОСОБА_2 частину суми кредиту в розмірі 4000,00 доларів СІЛА (еквівалент 31703,60 грн. по курсу НБУ на 06.05.2010 р.) шляхом перерахування вказаної суми на рахунок ОСОБА_2 № 1500 у Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» код банку МФО 361005.

Стягнуто з Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 витрати на ІТЗ судового розгляду в сумі 120 грн. та на користь держави судові витрати в сумі 317,03 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю позовних

вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення місцевого суду змінити, її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема, в частині відмови у стягненні пені за прострочення виконання зов»язання в порядку п.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» в сумі 38800 доларів США з тих підстав, що умови кредитного договору не передбачають такої відповідальності за невиконання або неналежне його виконання

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.І ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і це не заперечується сторонами, 05.06.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 00, предметом якого є відкриття кредитної лінії у сумі 30 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 14,35 % річних на строк до 04.06.2019 року. (а.с. 7-12).

03.06.2009 р. позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про надання наступної частини суми кредиту у розмірі 4000 доларів США згідно договору, але цього ж дня відповідач надав їй письмову відповідь про відмову у наданні кредитних коштів у зв»язку з кризовими явищами у фінансовій сфері (а.с. 13,14).

Позивачем оскаржено судове рішення в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені за прострочення виконання зобов»язаяня у розмірі 38800 доларів США, що еквівалентно 307524,92 грн. по курсу НБУ на 06.05.2010 р.

Відмовляючи у задоволенні цієї позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що умовами кредитного договору не передбачена відповідальність за невиконання або неналежне виконання його умов, а тому суд вважає необгрунтованим застосування відповідальності за несвоєчасне надання відповідачем фінансових послуг позивачу, передбаченої ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Як встановила колегія суддів, висновки суду першої інстанції є вірними, виходячи з наступного.

Оскільки між сторонами укладено кредитний договір, то дані правовідносини є .договірними, обумовлені умовами договору і не підпадають під дію ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановила колегія суддів і це дійсно вбачається із тексту укладеного між сторонами договору, він не передбачає відповідальність банку за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема відповідальності за несвоєчасне надання відповідачем фінансових послуг позивачу, передбаченої ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», відтак , відсутні підстави для задоволення даної позовної вимоги.

Посилання позивача на те, що дані правовідносини підпадають під дію ЗУ «Про захист прав споживачів» і це визнав місцевий суд, не заслуговує на увагу, оскільки, не заперечуючи те, що дійсно між сторонами був укладений споживчий кредит, який обумовлений безпосередньо умовами договору, проте, умови укладеного договору не передбачають сплати пені банком, як наслідок порушення банком його умов.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не спростовують висновків місцевого суду, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.І п.1, 308 ч.І, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили

С У Д Д І: