Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
УХВАЛА

04 червня 2010 року суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Серебрякова Т.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Олександрівської селищної Ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2010 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Олександрівської селищної Ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначено, що 11 лютого 2009 р. померла бабуся заявника ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) у землях Колективного сільськогосподарського підприємства «Олександрівка», смт. Олександрівка, Вознесенського району, Миколаївської області, розміром 4,82 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі. Вказане спадкове майно остання успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, померлого 15 червня 2000 року, про що було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 07 травня 2008 року, зареєстроване в реєстрі за №473.

За життя ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого остання заповідала позивачу належне їй право на земельну частку (пай), що знаходиться у землях Колективного сільськогосподарського підприємства «Олександрівка», смт. Олександрівка, Вознесенського району, Миколаївської області.

Заявник є спадкоємцем, який в установлений законом строк звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, при зверненні останнього до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, державним нотаріусом було відмовлено йому в оформлені спадкових прав, оскільки у пред'явленому нотаріусу правовстановлюючому документі на спадкове майно містяться не застережені виправлення, що є порушенням п.22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03 березня 2004 р. за N283/8882 (із змінами та доповненнями).

Оскільки адміністративним шляхом вирішити вказане питання неможливо, позивач просив позов задовольнити.

Між тим, дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без дотримання вимог, передбачених ст.119 ЦПК України.

Так, відповідно до п.5 ч. 2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин (підстави позову), якими підтверджується кожна обставина по справі, тобто, згідно норм матеріального права позивач зобов'язаний визначити правові підстави позову (обставини, які мають місце у диспозиції норми матеріального права та мають бути доведеними у суді) з посиланням на відповідні докази (п.6 ч. 2 ст.119 ЦПК України).

Зокрема, як вбачається, зі змісту вищевказаної позовної заяви, ОСОБА_1 переслідує мету оформлення в спадкових правах у судовому порядку, тому, останньому необхідно було викласти обставини з урахуванням вимог спадкового права, що передбачено ч.4 ст.119 ЦПК України, відповідно до якої, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом, що має значення для вирішення даної справи.

Виходячи з того, що при вирішенні питання про право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, суд повинен встановити не тільки докази належності спадкового майна спадкодавцю, а також встановити обставини дотримання позивачем норм спадкового права, насамперед щодо кількості спадкоємців, які мають право на спадщину та прийняття ними спадщини з дотриманням встановлених строків, позивачу необхідно було зазначити в позові наступне: 1) дані, щодо наявності (відсутності) спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині; 2 відомості щодо внесення (відсутності) змін до заповіту; 3) докази доцільності перекладання функцій державної нотаріальної контори, до компетенції якої входить оформлення спадкових справ, на суд ( відповідно до вимог передбачених ст.49 Закону України «Про нотаріат», у разі неможливості вчинення нотаріальної дії нотаріусом виноситься вмотивована постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії).

Також, згідно ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документ, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до вимог підпункту "а" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 р. "Про державне мито" ставка державного мита із позовних заяв встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, при пред'явленні позову про спадкування на майно судовий збір визначається виходячи із загальної вартості спадкового майна. Проте, позовна заява оплачена судовим збором не в повному обсязі.

До того ж, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. № 1258 "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно- технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів", витрати оплачують фізичні та юридичні особи, що звертаються до суду з позовними заявами, заявами про відкриття справ окремого провадження, клопотаннями про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, та скаргами. Але, ' всупереч зазначеним вимогам постанови, позивачем також в повному обсязі не сплачені інформаційно - технічні витрати, розмір яких, відповідно до категорії цієї справи та зазначеного порядку, складає 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Окрім того, в порушення п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позивачем не додані докази (документи) на підтвердження факту родинних відносин між ним та померлою ОСОБА_2 та докази на підтвердження вартості спадкового майна. Більш того, в позовній заяві взагалі не вказано з яких міркувань виходив останній визначаючи ціну позову.

Зазначені обставини перешкоджають відкрити провадження по справі та призначити справу до судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, постановлює ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Олександрівської селищної Ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - залишити без руху.

Надати позивачу строк до 23 червня 2010 р., для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала в частині залишення позовної заяви без руху щодо несплати судових витрат може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження ухвали протягом п'яти днів з дня постановлення ухвали та подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку чА ст.295 ЦПК України, в іншій частині - ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Серебрякова