Справа № 2-217/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 квітня 2010 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Митрофанової Є.Г., при секретарі Довгій С.Б., розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом Чао ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,
В судове засідання позивач та представник позивача ОСОБА_3 надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності, підтримку позовних вимог та згоду з заочним розглядом справи у випадку неявки в судове засідання відповідача.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.
Приймаючи до уваги думку позивача та його представника, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та позов підлягає задоволенню.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку є кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним в момент передачі грошей.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі) в строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимоги кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно вимог ст. 549, 551 ЦК України року у разі порушення зобовязання боржник повинен сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню), яка може бути встановлена договором.
Пунктом 2.2 договору позики від 14.05.2008 року передбачено пеню за неповернення грошей в розмірі 1% від неповернутої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на день перебігу строку сплати боргу або на день фактичного сплати боргу.
Оскільки 1% від несплаченої суми за кожний день прострочення значно перевищує подвійну облікову ставку НБУ, позивач просив стягнути пеню, виходячи з розміру облікової ставки НБУ, що діяла на час перебігу строку виконання зобовязання за договором позики, що складала на 14.04.2009 року 12% річних, а саме в розмірі 0,066% (12%х2:365) від неповернутої суми за кожний день прострочення.
Тому, відповідно до умов, встановлених договором, суд стягує з відповідача пеню за прострочення виконання зобовязання за період з 15.11.2008 року по 01.09.2009 року в розмірі 2121,90 гривень, згідно поданого позивачем розрахунку, який відповідає дійсності.
При розподілі судових витрат суд згідно ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову стягує з відповідача на користь позивача сплачені останнім при подачі позову судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
На підставі ст.ст. 549, 551, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215, 226 ЦПК України,
Позов Чао ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити.
Відповідач може подати до Приморського районного суду м. Маріуполя заяву про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яку може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя