Справа № 2-543/09 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2010 року Красноармійський міськрайонний суд

Донецької області

у складі: головуючого-судді Заруцької Г.М.

при секретарі Марченко Т.В.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в місті Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Донецьквуглепоставка» про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ТОВ «Донецьквуглепоставка» про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 11 червня 1993 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Буденовського РІК м. Донецька, актовий запис № 291.

22 червня 2004 року шлюб між нею та ОСОБА_4 було розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбів Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції зроблено актовий запис №146.

Перебуваючи у шлюбі з відповідачем, у неї народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні.

ОСОБА_4 в добровільному порядку не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, у зв'язку з чим, вона змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

27 листопада 1997 року рішенням Красноармійського міського суду Донецької області було стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_5 по 1/6 частини усіх видів доходу починаючи з 16 вересня 1997 року по 7 червня 2008 року, та з 7 червня 2008 року по ? частини усіх видів доходу до 24 травня 2011 року.

В теперішній час ОСОБА_4 працює у відповідача по справі - ТОВ «Донвуглепоставка» та отримує постійний доход.

Відповідач по справі у свою чергу на підставі виконавчого листа № 2-1416 від 11.11.2002 року утримує аліменти з заробітної ОСОБА_4, однак суми утриманих з ОСОБА_4 аліментів на її ім'я перераховує несвоєчасно та не в повному обсязі.

Відповідно до документів наданих відповідачем по справі ТОВ «Донвуглепоставка» не виплатила їй суму аліментів у розмірі 1032,65 грн. за листопад 2007 року.

Крім того, відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості по сплаті аліментів за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Позивачка вважає, що вона має право на стягнення неустойки (пені) з відповідача по справі у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, так як відповідач по справі на протязі тривалого часу несвоєчасно перераховує їй аліменти, які утримуються з заробітної плати ОСОБА_4 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 за рішенням суду та виконавчим листом.

Останнім часом вона неодноразово зверталася до відділу державної виконавчої служби з проханням розібратися, у зв'язку з чим їй не надходять своєчасно аліменти на утримання сина.

Відповідно до листів, які їй надавалися у відповідь на її заяви, виходило що ТОВ «Донвуглепоставка» не перераховувало їй аліменти по вині бухгалтера, яка несвоєчасно перераховувала аліменти.

Так, відповідно до діючого законодавства, відповідач по справі зобов'язаний не пізніше триденного терміну з дня виплати заробітної плати перерахувати на її ім'я аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідач зі свого боку, після виплати заробітної плати ОСОБА_4П постійно порушував строки перерахування на її ім'я аліменти, у зв'язку з чим вона має можливість нарахувати неустойку (пеню) за несвоєчасні виплати аліментів.

Таким чином, позивачка вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити їй заборгованість аліментів за квітень 2010 рік та пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення, у відповідності до статті 196 СК України.

Виходячи з наведеного і розрахунку, вказаного у позовної заяві на а.с. 161-166 позивачка просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з аліментів з 01.11.2007 року по 19.07.2010 року у розмірі 1032,65 грн. за листопад 2007 року., пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2007 року по 19.07.2010 рік у розмірі 20383,89 гривень, а також покласти на відповідача у справі витрати, повязані з розглядом справи у суді: 120 грн витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи та 700 грн. оплату за правову допомогу..

У судовому засіданні позивачка на позові наполягає і просить задовольнити його у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що ними усі аліменти позивачці перераховані, що підтверджується актами виконавчої служби, яка проводила перевірку скарг позивачки. Порушення строків перерахування аліментів мало місце з тих підстав, що на підприємстві не було грошей. Крім того, бухгалтер підприємства за порушення строків була притягнута до дисциплінарної відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що з 11 червня 1993 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Буденовського РІК м. Донецька, актова запис № 291 (а.с. 6).

22 червня 2004 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_4 було розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбів Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції зроблено актовий запис №146 (а.с. 7).

У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9), в свідоцтві про народження у якого ОСОБА_4 записаний батьком..

Після розірвання шлюбу син сторін ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишився проживати разом з позивачкою, що підтверджується довідкою на а.с. 16.

27 листопада 1997 року рішенням Красноармійського міського суду Донецької області було стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_5 по 1/6 частини усіх видів доходу починаючи з 16 вересня 1997 року по 7 червня 2008 року, та з 7 червня 2008 року по ? частини усіх видів доходу до 24 травня 2011 року (а.с. 17).

На теперішній час ОСОБА_4 працює у відповідача у справі - ТОВ «Донвуглепоставка» та отримує постійний доход.

Позивачка у судовому засіданні стверджує, що нібито вона не отримувала аліменти за листопад 2007 року. В той же час відповідачем у судове засідання наданий акт державного виконавця від 21 квітня 2008 року (а.с. 169), з якого вбачається, що скарга позивачки у справі на наявність заборгованості по аліментам з вересня 2007 року по лютий 2008 року, була розглянута і встановлено, що за період з вересня 2007 року по листопад 2007 року було утримано заборгованість по аліментам, аліменти за вищевказані місяці та зроблено переплату стягувачеві у розмірі 1931,63 грн. На підставі вищевикладеного за період з грудня 2007 року по лютий 2008 р. аліменти стягувачці не перераховувались, так як раніше були їй перераховані. Заборгованість по аліментам та аліменти за березень 2008 року утримані в повному обсязі (а.с. 169).

Крім того, суду надані списки перерахування аліментів стягувачам за квітень травень 2010 року, з яких вбачається, що позивачці усі суми аліментів перераховані і заборгованість відсутня (а.с. 170-173).

На а.с. 174-175 долучається список-реєстр № 2 за лютий 2008 року і квитанція про перерахування аліментів на адресу позивачки у справі.

Суд не заперечує, що згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Аналогічний порядок нарахування неустойки (пені) за порушення строків с плати аліментів розяснює п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів.

Однак, вказані норми законодавства поширюються на особу, яка зобовязана за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дитини, а не на підприємство, яке виконує виконавчий лист про стягнення аліментів, тобто вимоги позивачки не обґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Оскільки позивачці у задоволенні позову відмовлено, то згідно ст.. 88 ЦПК України суд вважає необхідним відмовити позивачці в стягненні з відповідача витрат, повязаних з розглядом справи у суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 197 Сімейного кодексу України, п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 у задоволенні позову до ТОВ «Донецьквуглепоставка» про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання такої заяви.

Рішення набирає законної сили відповідно до порядку, встановленого статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: