Справа № 2-4422/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2010 року Рівненський міський суд

в особі головуючого

судді Кухарця В.М.

при секретарі Дадичиній Н.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

провівши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (в порядку, передбаченому ч.ч.9, 10 ст.74 ЦПК України), повідомлення про причини неявки до суду від нього не надійшло.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги свого довірителя та з підстав, наведених' у позовній заяві, просить позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі, а також просить стягнути з відповідача документально підтверджені судові витрати по справі.

З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.1046, 1047, абз.1 ч.І ст.1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підтвердження укладення між сторонами договору позики та його умов позивач представив суду розписку позичальника ОСОБА_3, з якої вбачається, що 13 березня 2008 року ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 9000 доларів США, котрі відповідач зобов'язався повернути позивачеві до 13 квітня 2008 року, однак станом на час ухвалення судом рішення вказані кошти позикодавцеві не повернув.

На неодноразові прохання позивача повернути кошти, відповідач під різними приводами ухиляється від виконання свого зобов'язання.

Таким чином, ОСОБА_2 обґрунтував зміст і підстави своїх позовних вимог таким письмовим доказом як розписка, що є підтвердженням факту укладення між сторонами договору позики, для якого законом (ч.І ст.1047 ЦК) встановлена проста письмова форма, а також представник позивача пояснив суду, що його довіритель свої кошти від відповідача не отримав, у зв'язку з чим змушений був звернутися за захистом свого права до суду.

Відповідно до ст.ст.525, 526, абз.1 ч.І ст.530, ст.625, ч.І ст.1050 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

З наданих позивачем витягу (а.с.8) з офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним банком України станом на 19.02.2010 р. (на день пред'явлення ОСОБА_2 позову) та наведених ним у позовній заяві розрахунків вбачається, що на день пред'явлення позову сума неповернутої позики у національній валюті України становить 71997 грн. 30 коп., сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить 19785 грн. 83 коп., а три проценти річних від простроченої суми - 4001 грн. 96 коп.

Таким чином, загальна сума, яка підлягає до стягнення, становить 95785 грн. 09 коп. (71997,30 грн. + 19785,83 грн. + 4001,96 = 95785,09 грн.).

Позивач ОСОБА_2 також документально підтвердив понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 960 грн., витрат в розмірі 12 0 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього - 1080 грн., а тому ці витрати підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись ч.І, п.5 ч.2 ст.16 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 95785 грн. 09 коп. в рахунок повернення коштів за договором позики, судові витрати в розмірі 1080 грн., а всього - 96865 (дев'яносто шість тисяч вісімсот шістдесят п'ять) грн. 09 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 Цивільного процесуального Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення; апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: