Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В.,

ОСОБА_1

при секретарі Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Червоноармійського районного суду від 02 листопада 2010 року,

встановила:

В жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в розмірі 5300 грн. В обґрунтування позову зазначила, що протягом 2008 - 2009 років дала в борг ОСОБА_3 та його дружині ОСОБА_4 на підставі усної домовленості 4500 грн., а особисто ОСОБА_3 800 грн. В лютому 2009 року ОСОБА_4 померла. ОСОБА_3 борг їй не повернув, хоча підтвердив його наявність письмовою розпискою.

Рішенням Червоноармійського районного суду від 02 листопада 2010 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в розмірі 5300 грн., 53 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (1700грн.). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (ст.1047 ЦК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень ( ч.3 ст.10 ЦПК України).

Із змісту повідомлення, надісланого позивачкою ОСОБА_3 в червні 2010 року (а.с.6) вбачається, що його дружина ОСОБА_4, (яка померла в 2007 році) позичала у ОСОБА_2 в 2006 році гроші на лікування чоловіка приблизно в розмірі 4550 грн.

Письмового договору із ОСОБА_4 або інших документів, зазначених у ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження наявності договору позики позивачка суду не надала. Відомості щодо часу надання у борг коштів та часу смерті ОСОБА_4 у повідомленні від 01 червня 2010 року та у позовній заяві є суперечливими.

Розписка (а.с.5), яка не містить: - дати; - прізвища та по-батькові особи, якій ОСОБА_3 зобовязується повернути кошти; - даних про фактичне отримання коштів та підстав їх отримання, не є належним доказом на підтвердження існування між сторонами договору позики.

Отже, ОСОБА_5 не довела, що вона за договорами позики передала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 5300 грн. Рішення суперечить обставинам справи і нормам матеріального закону, тому його належить скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Червоноармійського районного суду від 02 листопада 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення. Відмовити ОСОБА_2 в позові про стягнення боргу за договором позики за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили

Головуюча: Судді: