Справа №2-5313/2010
КРАСНОАРМІЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня 2010 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Заруцької Г.М.

при секретарі Марченко Т.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Красноармійську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором №4.22780 від 8 квітня 2008 року, укладеним з відповідачем ОСОБА_2, за яким остання отримала 45 000 грн. строком користування у 36 місяців, та виконання якого було забезпечено договором поруки №4.22780-ДП1 від 8 квітня 2008 року, укладеним з відповідачем ОСОБА_3 Посилався на те, що умови кредитного договору не виконуються, у звязку з чим утворилася заборгованість в сумі 45 498 грн. 11 коп.

23 липня 2010 року позивач збільшив розмір позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №4.22780 від 8 квітня 2008 року до 126127 грн. 53 коп., з яких заборгованість за капіталом кредиту - 38579 грн. 50 коп., проценти за графіком - 1629 грн.68 коп., проценти за фактичне (неправомірне) користування простроченим капіталом - 536 грн. 60 коп. і пеня - 73381 грн.75 коп.

Просив задовольнити позов у сумі предявленої вимоги та стягнути з відповідачів судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1261,28 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 252 грн., що були сплачені позивачем при зверненні до суду з цим позовом.

Представник позивача доводи позовної заяви підтримала, наполягала на її задоволенні.

Відповідачі позовні вимоги визнали, справу просили розглядати без їх участі, про що надали заяву, яка приєднана до справи.

Вивчивши позовну заяву, зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 8 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №4.22780 (а.с.16).

Згідно пп. 1.1 договору кредитор на положеннях та умовах цього договору надає позичальнику грошові кошти в сумі 45 000 грн. на строк користування 36 місяців, а позичальник зобовязується повернути наданий кредит, сплатити відсотки в розмірі 23% річних, виходячи з 360 календарних днів у році та платежі за кредитом в установлений договором строк і виконати свої обовязки за даним договором у повному обсязі.

Також сторонами було погоджено графік повернення кредиту та сплати відсотків, який є додатком до кредитного договору №4.22780 від 8 квітня 2008 року (а.с.17).

З метою забезпечення зобовязань позичальника перед кредитором за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 8 квітня 2008 року був укладений договір поруки №4.22780-ДП1, за яким останній, як поручитель, на добровільних засадах узяв на себе зобовязання перед кредитором відповідати за зобовязаннями відповідача ОСОБА_2, які виникають з умов вищевказаного кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань, що передбачено пп.1.1 договору поруки (а.с.19).

Згідно умов кредитного договору, а саме, пп. 1.3, кредитні кошти в сумі 45000 грн. були перераховані на рахунок позичальника, відповідача у справі, ОСОБА_2 №70, що підтверджується копіями меморіальних ордерів №№2743_2 і 2743_3 від 8 квітня 2008 року на а.с.20,21.

Таким чином, з встановлених судом обставин визначено, що між сторонами у справі склалися кредитні правовідносини.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обовязків, а також і зобовязання, що визначено ч.2 ст.509 цього Кодексу, та, відповідно до ст.629 ЦК є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовують положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, що передбачено ч.2 ст.1054 цього Кодексу.

Уклавши кредитний договір сторони договору обумовили, що погашення кредиту та сплата відсотків за його користування здійснюються в порядку та строки згідно графіка повернення кредиту і сплати відсотків, наведеному в додатку №1, який є невідємною частиною даного договору, з правом позичальника здійснити часткове чи повне дострокове погашення кредиту лише за умови наявності попереднього письмового погодження на це кредитора, передбачивши такі умови у пп.2.1 і 2.2 кредитного договору.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №4.22780 від 8 квітня 2008 року за відповідачем ОСОБА_2 станом на 19 липня 2010 року існує заборгованість в сумі 126127 грн. 53 коп., з яких заборгованість за капіталом кредиту - 38579 грн. 50 коп., проценти за графіком - 1629 грн.68 коп., проценти за фактичне (неправомірне) користування простроченим капіталом - 536 грн. 60 коп. і пеня - 73381 грн.75 коп. (а.с.78-79).

Відповідно до ч.1 ст.1049 параграфа 1 ОСОБА_1 71 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на те, що за відповідачем ОСОБА_2 існує заборгованість за кредитним договором у вищевказаній сумі станом на 19 липня 2010 року, суд приходить до висновку, що зобовязання за цим договором щодо повернення кредиту у строк та в порядку, встановлені договором виконуються неналежно, у звязку з чим були порушені права позивача на повернення наданих у кредит грошових коштів з належними відсотками, відповідно до умов договору.

За загальними умовами виконання зобовязання, передбаченими статтею 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), згідно зі ст.610 ЦК України, є порушенням зобовязання.

Положеннями частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, яка встановлює відповідальність за порушення грошового зобовязання, зокрема, обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу… і проценти, у розмірі, встановленому договором, що має місце у даному випадку.

Неналежним суд також визнає виконання зобовязання за договором поруки відповідачем ОСОБА_3

Такий висновок суду ґрунтується на наступному.

Судом було встановлено з дослідженого у судовому засіданні договору поруки обовязок відповідача ОСОБА_3 відповідати в повному обсязі за зобовязаннями відповідача ОСОБА_2, які виникають з умов вказаного кредитного договору, про що судом зазначалося вище.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Уклавши договір поруки його сторони позивач і відповідач ОСОБА_3 встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви, що визначено підпунктом 2.1 договору поруки.

23 січня 2009 року на адресу відповідачів позивачем надсилалася вимога про повне дострокове погашення кредиту, оскільки вимоги кредитного договору протягом тривалого часу не виконуються (а.с.22, 23, 24).

Відповідно до пп.4.3 кредитного договору у випадках передбачених у п.4.1 даного договору, тобто у разі виникнення простроченої заборгованості, позичальник зобовязаний достроково погасити кредит та інші нарахування за ним протягом пяти банківських днів з дня відправлення кредитором письмової вимоги про дострокове погашення, що підтверджено штампом поштового відправлення.

Поручитель, відповідно до пп.1.2 договору поруки протягом трьох банківських днів з дня одержання повідомлення від кредитора про порушення позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором по поверненню кредиту, сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, зобовязаний погасити суму заборгованості по кредитному договору.

З копій повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідачами вимоги банку про дострокове повернення кредиту отримані 5 лютого 2009 року (а.с.25-28).

Вимоги позивача про повернення кредиту до теперішнього часу не виконані, що було встановлено судом при розгляді справи у судовому засіданні.

Зазначене лише підтверджує порушення відповідачами прав позивача на отримання сум, наданих у кредит, відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, що передбачено ч.2 ст. 554 ЦК України.

Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту судом.

Крім того, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1261,28 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 252 грн., що були сплачені позивачем при зверненні до суду з цим позовом (а.с.1, 2, 3, 4, 84).

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 553, 554, 610, 611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на т/р 290970004 в АТ «ПроКредит Банк» МФО 320984, заборгованість за кредитним договором №4.22780 від 8 квітня 2008 року в сумі 126127 грн.53 коп. (сто двадцять шість тисяч сто двадцять сім гривень 53 копійки), а також судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1261,28 грн. (одна тисяча двісті шістдесят одна грн. 28 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 252 грн. (двісті пятдесят дві грн.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: