Борзнянський районний суд Чернігівської області
Справа №2-370/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді

при секретарі

ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу за позовом ОСОБА_3 до Ядутинської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Борзнянська державна нотаріальна контора, про тлумачення заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 9 грудня 2004 року померла ОСОБА_4, якою 5 грудня 2000 року було складено на його користь заповіт на сертифікат серії ЧН №0176318 на право на земельну частку (пай); після смерті ОСОБА_4 він звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, але державним нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії, оскільки заповідачка при житті 29 грудня 2003 року взамін вищевказаного земельного сертифікату отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії 11-ЧН №024620, не змінивши при цьому текст заповіту. Тому, й виникла потреба в тлумаченні змісту заповіту.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і просить їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що ОСОБА_4 доводиться йому бабусею по лінії матері. Остання заповіла йому земельну частку (пай), складений нею заповіт не змінювала і не скасовувала.

Представники Ядутинської сільської ради та Борзнянської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, подавши заяви, в яких просять розглядати справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення вимог позивачки.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 померла 9 грудня 2004 року й після її смерті позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, інші спадкоємці відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи Борзнянської державної нотаріальної контори № 278 за 2010 рік. Борзнянською державною нотаріальною конторою ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 відмовлено оскільки в заповіті спадкодавиці значиться сертифікат на право на земельну частку (пай), але за життя нею було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч.4 ст.1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

За змістом ст.ст.213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене судом після відкриття спадщини; при цьому береться до увага однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів, а також мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, 5 грудня 2000 року Ядутинською сільською радою Борзнянського району було посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла позивачу сертифікат серії ЧН № 0176318 на право на земельну частку (пай); даний заповіт не змінювався і не скасовувався. 29 грудня 2003 року ОСОБА_4 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,78 га серії 11-ЧН №024620, що підтверджується копією зазначеного правоустановлюючого документа. Відповідно до довідки відділу Держкомзему у Борзнянському районі вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку виданий ОСОБА_4 взамін сертифіката серії ЧН № 0176318 на право на земельну частку (пай).

За змістом п.17 розділу X Перехідні положення ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, є правоустановлюючими документами при видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, оскільки земельний сертифікат, який значиться в тексті заповіту ОСОБА_4 та отриманий нею державний акт на право власності на земельну ділянку стосуються однієї й тієї ж земельної ділянки, інших земельних ділянок ОСОБА_4 не мала, свій заповіт на користь позивача вона не змінювала й не скасовувала, враховуючи родинні стосунки ОСОБА_4 та позивача, суд вважає, що воля ОСОБА_4 в її заповіті була спрямована на передачу у спадок саме тієї земельної ділянки, право на отримання якої у приватну власність вона реалізувала за життя шляхом обміну сертифікату на право на земельну частку (пай) на відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку, а тому вимоги ОСОБА_3 є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 1217, 1223, 1256, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 174, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Витлумачити зміст заповіту ОСОБА_4, посвідченого 5 грудня 2000 року Ядутинською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області наступним чином: ОСОБА_4 на випадок своєї смерті смерті заповіла належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії 11-ЧН № 024620 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду С.Д.Затєєва