Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-887/11
РІШЕННЯ

Іменем України

15.06.2010 року

Києво-Святошинський районний суд в складі: головуючого - судді Медвідь Н.О.,

при секретарі Гузь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, третя особа СТ ТОВ «Агрокомбінат «ОСОБА_3» про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради, третя особа СТ ТОВ «Агрокомбінат «ОСОБА_3» про визнання права власності на нерухоме майно посилаючись на те, 25.09.2008 року померла їхня мати ОСОБА_5.

За життя їхній матері ОСОБА_5 належало право на земельну частку ( пай) в розмірі 0,1318 умовних кадастрових гектарах землі, яка перебувала у колективній власності КСП Агрокомбінат «Хотівський». Земельна частка ( пай) складалась із чотирьох ділянок:Рілля- 1.1087 га;Багаторічні насадження (сад) - 0,1318 га;Сіножаті (пасовища) 0,2464га;Тераси - 0,0806 га.

Померла мала право на земельну ділянку (рілля) площею 1,1087 га та земельну ділянку сіножаті (пасовища) площею 0,2464 га, наданих для ведення особистого селянського господарства та отримала Державний акт про право власності на земельні ділянки. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем Хотівської сільської ради від 09.08.2008 року за реєстром № 346, яким все своє майно заповідала, позивачам..

Після смерті матері позивачі в установлений законом строк звернулись з заявами в Першу Київську обласну державну нотаріальну контору, їм були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку( рілля ) площею 1,1087 га наданою для ведення особистого селянського господарства, належала їхній покійній матері. Але позивачі не змогли оформити свої спадкові права на земельну ділянку ( сад), оскільки померла не встигла за життя отримати державні акти про право власності на спірну земельну ділянку.

Постановою Першої Київської обласної державної нотаріальної контори в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку.

Просили визнати за ними право по 1/2 частині кожному на спадкове майно, земельну ділянку (сад) площею 0,1318 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримала.

Відповідачі ОСОБА_3 сільська рада та Києво-Святошинська районна державна адміністрація та третя особа СГ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» в судове засідання не зявилися, про день слухання справи повідомлені, згідно заяв просять розглянути справу у їхню відсутність.

Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав.

Судом встановлено, 25.09.2008 року померла мати позивачів ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 -ОК № 129179.

За життя померлій належало право на земельну частку ( пай) в розмірі 0,1318 умовних кадастрових гектарах землі, яка перебувала у колективній власності КСП Агрокомбінат «Хотівський», що підтверджується сертифікатом серії РН за № 382615 від 4.12.2000 року та довідкою СТ ТОВ Агрокомбінат «Хотівський» за № 122 від 3.10.2008 року. Земельна частка ( пай) складалась із чотирьох ділянок:Рілля- 1.1087 га; Багаторічні насадження (сад) - 0,1318 га; Сіножаті (пасовища) 0,2464га; Тераси - 0,0806 га.

Померла мала право на земельну ділянку (рілля) площею 1,1087 га та земельну ділянку сіножаті (пасовища) площею 0,2464 га, наданих для ведення особистого селянського господарства та отримала Державний акт про право власності на земельні ділянки серії ЯА за № 588532.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем Хотівської сільської ради від 09.08.2008 року за реєстром № 346, яким все своє майно заповідала, позивачам, та Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою позивачам були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку( рілля ) площею 1,1087 га наданою для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності серії ЯА за № 588532, але вони не змогли оформити свої спадкові права на спірну земельну ділянку , що являються частиною земельної частки (паю), оскільки померла не встигла за життя отримати державні акти про право власності на цю земельну ділянку.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвічує право власності. Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку згідно ст.126 Земельного Кодексу України державний акт.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що за життя померла ОСОБА_5 не встигла отримати державні акти на земельні ділянки площею 0,1318 га, що знаходяться на території ОСОБА_3 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, що являються частиною земельної частки (паю) і належали ОСОБА_5, на підставі сертифікату серії РН № 382615, також думку відповідачів ,вимоги позивачів суд вважає такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник позивача довела ті обставини на які посилалася як на предмет своїх вимог, надала докази в обґрунтування своїх вимог.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивачів, оскільки вони відповідають вимогам ст. ст.57-59 ЦПК України.

За таких обставин вимоги позивачів суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст..ст.1216, 1220-1223, 1225, 1233, 1235, 1268, 1269, 1270, ЦК України, ст..ст. 125, 126, 152, ЗК України ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, право власності по 1/2 кожній на земельну ділянку (сад) площею 0,1318 га, яка належала померлій ОСОБА_5, розташованої на території ОСОБА_3 сільської Києво-Святошинського

району Київської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя