АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-8870/10* Головуючий у 1-й інстанції Горулько Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: МартєваС.Ю.

Суддів: Пікуля В.П., Новохатньої В.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційне скаргою Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавській облає на постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2010 року по спрі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Решетилівської районі Полтавській області про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення недоплачеі- щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2010 ро позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському райс Полтавської області протиправною та зобовязано відповідача у строк до 26 квітня 2010 ро здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії віком з розміру, встановлено ч.І ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» провести відповідні виплати починаючи з 09 липня по 31 грудня 2007 року в розмірі 742 грн. 65 ко з 22 травня по 31 грудня 2008 року в розмірі 111 грн. 40 коп., з 01 січня по 31 грудня 2009 року розмірі 1 195 грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському районі Полтавській області, погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій проси постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неврегульованість законодавчому рівні порядку виплати допомоги особам, які мають статус «дитина війни», прийнят оскаржуваної постанови з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст/ Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що призвело , неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення су, першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залиш рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням нор матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні сі Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та відповідно до ст.6 вказаного Закону м право на отримання державної соціальної підтримки - підвищення до пенсії в розмірі ЗО мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позива права на отримання, а у відповідача обовязку по здійсненню позивачу доплати до пенсії, на підете ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з : травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня по 31 грудня 2009 року. При цьому; зазначені виснові суду ґрунтувались на рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 ро*

яким визнано неконституційними положення п.12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України та рішенні Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Після прийняття вищевказаних рішень Конституційного суду України знову почали діяти положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції Закону від 18 листопада 2004 року), тобто з цього часу відновлено право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Крім того, оскільки у 2009 році до часу прийняття рішення положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» мають законну силу та не були змінені чи призупинені, тому з 01.01.2009 року по день звернення до суду позивач має право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, з підвищенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Щодо доводів апеляційної скарги про необгрунтоване застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», колегія суддів зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Крім того, колегія суддів, вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст.46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Колегія суддів також відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення „Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни покладено саме на управління пенсійного фонду України за місцем проживання позивача.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів Вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Отже рішення суду слід вважати законними, обґрунтованими і таким, що скасуванню не підлягає.

Разом з тим необхідно врахувати, що даний спір виник в сфері соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, тому судовим рішенням повинні відновлюватись права особи шляхом покладення на відповідача обовязку провести відповідні нарахування (перерахування) належних позивачу сум відповідно до спеціальних законів, а не шляхом стягнення конкретних сум. А тому в цій частині вимоги позивача безпідставні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У ХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Решетилівському район; Полтавській області відхилити.

Постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 26 лютого 2010 року залишити без змін.

Виключити із резолютивної частини постанови вказівку суду про стягнення з відповідача на користь позивача конкретної суми доплати до пенсії за визначені періоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/

З оригіналом вірно, суд дя Апеляційного суду Полтавської області.