Справа № 2-2349/10
27 серпня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області
головуючого судді Денисюка П.Д.,
при секретарі Якимовій В.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,
У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник позов підтримали, просили його задоволити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подали.
Заслухавши позивача ат його представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити з наступних підстав.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Як убачається зі змісту ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом установлено, що 04 листопада 2006 року у місті Рівне між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики.
Згідно даного договору ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 9000 гривень, а вона зобов'язалася повернути всю суму коштів до 01 березня 2007 року.
04 листопада 2006 року ОСОБА_2 виконала свої зобов'язання та передала боржнику 9000 грн., що підтверджується розпискою.
Відповідач суму грошових коштів у строк, вказаний у розписці не повернув.
Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
На момент укладення договору облікова ставка Національного банку України дорівнювала 8,5%.
Крім цього, ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що становить, а також три проценти річних від простроченої суми.
Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути 16 598,83 грн., з яких 9000 грн. сума боргу за договором позики, 2167,50 грн. - відсотки від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України, 697,50 грн. - три процента річних від простроченої суми та 4733,83 грн. - втрати інфляції, а також понесені позивачем судові витрати.
На підставі ст.ст.526, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, а саме після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий