Справа № 2 208/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2010 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Федотовой В.М.

при секретарі - Петрухіной Т.Л.

за участю позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що його батько ОСОБА_3 помер 15.12.2007 року в м. Маріуполі. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки №65, площею 0, 0797 гектарів , розташованого на території Приморського району м. Маріуполя по вул. Червонофлотській, у садівничому товаристві «Чайка».

Після смерті батька, відповідачка, яка є вдовою ОСОБА_3, пояснила, що вона є єдиним спадкоємцем майна його батька.

До спливу строку шість місяців, ОСОБА_1 звернувся до Другої державної нотаріальної контори м. Маріуполя, але заяви на прийняття спадщини не оставив, так як у нотаріальній конторі не було відомостей про майно спадкодавця.

З часом він дізнався, що ОСОБА_2, отримала свідоцтво про право на спадщину у вигляді земельної ділянки №65, площею 0,0797 гектарів, розташованого на території Приморського району м. Маріуполя по вул. Червонофлотській, у садівничому товаристві «Чайка». Також він дізнався, що ОСОБА_2, при звернені до Другої державної нотаріальної контори м. Маріуполя, не повідомила нотаріуса про існування ще спадкоємців першої черги. Вважає, що відповідачкою були порушені його права на спадщину, також вважає що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як не знав, що після батька залишилось спадкове майно. Просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, та стягнути з ОСОБА_4 на його користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та пояснив наступне, що він дізнався про смерть батька від доньки відповідачки, яка йому доповіла, що його батько помер в міській лікарні №2 м. Маріуполя, де проходив курс лікування в гастроентерологічному відділені. На похоронах батька був присутній. Вдова батька ОСОБА_2, пояснила йому, що вона є єдиної спадкоємицею майна його батька. Після похорон позивач звернувся до Другої державної нотаріальної контори м. Маріуполя, але заяву о прийнятті спадщини не подавав , від нотаріуса постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину не отримав. Також пояснив, що на протязі усього строку для прийняття спадщини тяжко не хворів, є дієздатним, на тривалий час з міста не виїжджав, але вважає, що відповідачка своєю звісткою, що вона є єдиною спадкоємицею, а також те, що вона не повідомила нотаріуса про існування ще одного спадкоємця створили йому перешкоду в здійсненні права на спадщину. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позивач ОСОБА_1 знав про смерть батька, приймав участь у похоронах, йому ніхто не заважав звернутися до нотаріальної контори , щоб реалізувати своє право на спадщину. Просила в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими і не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_1, є сином померлого 15.12.2007 року в м. Маріуполі ОСОБА_3, його дружиною є відповідачка ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Позивач, як син

померлого та відповідачка, як його дружина були його спадкоємцями за законом, так як заповіт не складався. Позивач про смерть батька знав, приймав участь у похоронах батька. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач за шість місяців не звертався, відмови від нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину не отримав. На момент смерті спадкодавця позивач із спадкодавцем не проживав.

Відповідач ОСОБА_2 01.07.2008 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку №65, площею 0, 0797 гектарів , розташованого на території Приморського району м. Маріуполя по вул. Червонофлотській, у садівничому товаристві «Чайка»., та на грошові вклади які знаходяться в філії №8013/067 Маріупольського відділення ощадного банку України.

Відповідачці ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину, належать земельна ділянка №65, площею 0, 0797 гектарів , розташована на території Приморського району м. Маріуполя по вул. Червонофлотській, у садівничому товаристві «Чайка»., та грошові вклади які знаходяться в філії №8013/067 Маріупольського відділення ощадного банку України. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть ОСОБА_3І.(а.с.6), Державного акту на землю (а.с16), копією спадкової справи з Другої державної нотаріальної контори м. Маріуполя (а.с. 23- 33)

Згідно із ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців з дня відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» п.24- вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахування встановлених обставин справи суд вважає, що в позивача з моменту, коли він дізнався про смерть батька , тобто з 15 .12.2007 р. був достатній строк для звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини, крім того, позивач не довів до суду причини, які мають бути поважними , щоби вважати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин. Тому підстав для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, а отже і задоволення інших позовних вимог немає.

Керуючись ст.ст.386, 1261 1269, 1272 ЦК України, ст.ст. 15, 31, 60, 196, 213, 214, 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини.

ОСОБА_1 відмовити в встановленні додаткового строку для прийняття спадщини, та стягненні з відповідачки ОСОБА_5 на його користь судових витрат.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції в 10-ти денний строк з дня його проголошення, а апеляційна скарга в 20-ти денний строк з дня подачі заяви про апеляційне оскарження. Рішення суду набирає законної сили після спливу строку подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Федотова В.М.