АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-1410/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Колодяжна(Костюченко) Н.Є. .
Категорія 42
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Костюченко Н.Є.

суддів - Григорченка Е.І., Кочкової Н.О.

при секретарі - Сичевській А.Ю..

роглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовною зявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи- Виконавчий комітет Жовтневої районної у м.Дніпропетровську ради, Сектор громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ДМУ УМВСУ в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 - про виселення, зняття з реєстрації -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2009р. та задовольнити її вимоги , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наданим доказам.

У позовній заяві позивачка посилалась на те, що відповідач- її колишній чоловік, з яким шлюб розірвано у 2008р., чинить протиправні дії відносно неї: насильство, пиячить, в зв*язку з чим напротязі 2006-2009років вона зверталась до правоохоронних органів із заявами про притягнення його до кримінальної відповідальності. Неодноразово він був офіційно попереджений та притягувався до адміністративної відповідальності. Просила виселити його із спірного житла, зазначивши у позові різні правові підстави.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд у рішенні зробив висновок, що вимоги необгрунтовані, підстав для припинення права відповідача на користування житлом не вбачається, а за вимогами ст156ч.4 ЖКУ припинення сімейних відносин з власником житла не позбавляє права користування ним.

Апеляційний суд вважає рішення районного суду незаконним, таким, що повинне бути скасоване у віповідності із ст.311п.5 ЦПКУ з направленням справи на новий судовий розгляд на підставі слідуючого.

У позовній заяві ОСОБА_2 на обгрунтування вимог зазначала різні правові підстави, в тому числі і ст.116 ЖКУ, і такі, що взагалі не відносяться до житлових правовідносин. У той же час, обгрунтування її вимог зводиться до перелічення фактів її звернень у конкретні роки до правоохоронних органів із заявами щодо порушення відносно відповідача кримінальної справи; чіткої правової підстави, з якої вона просить виселити відповідача із їхньої спільної квартири, - вона не навела, а тому її вимоги підлягали уточненню районним судом з послідуючим їх розглядом після уточнення.

Однак районний суд на це уваги не звернув, не встановив правові підстави виселення відповідача, а ухвалюючи рішення, виходив із інших правовідносин та правових підстав, які не заявлялись, зокрема, посилався на норми ЖКУ, які регулюють права і обовязки членів сім*ї власника квартири/будинку/, в той час як доказів про те, що квартира приватизована та є власністю сторін або одного із них, - у справі немає.

Таким чином, в порушення ст. 11 ЦПКУ суд 1 -ї інстанції розглянув правовідносини та позовні вимоги, які не заявлялись. А заявлені не уточнив та не розглянув, що є підставою за ст.311п.5 ЦПК для скасування рішення та направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 307, 311п.5 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2009р. - скасувати. Справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку у 2-місячний строк.

СУДДІ