АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22цс-3383/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія
05 липня 2010 року РІШЕННЯ
2010 рік липень 05 дня Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого Бараннік О.П.,
суддів Кіктенко Л.М., Пищиди М.М.,
при секретарі Лещинській О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання неправомірними дій, сплату не донарахованих сум виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -
У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними з виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, посилаючись на те, що вона являється матір'ю доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим на неї розповсюджується дія статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та відповідно до якої їй повинна надаватися допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.
Але, у зв'язку з тим, що передбачена законом грошова допомога по догляду за дитиною у передбаченому законом розмірі позивачці не надавалась, вона вимушена була звернутись з даним позовом до суду.
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2009 року в задоволені позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання неправомірними дій, сплату не донарахованих сум виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права, просила вищезазначену постанову суду скасувати і ухвалити нове рішення про ідоволення її позовних вимог.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової ачати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з послідуючим ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив із положень ч. 2 ст. 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та визначеного постановою Кабінету Міністрів
України № 1751 від 27 грудня 2012 року Порядку призначення та виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми, відповідно до пункту 22 якого допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі,
що дорівнює різниці між прожить мінімумом, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.
Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного з'ясування дійсних обставин по справі та в порушення норм матеріального і процесуального права.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист в випадках, передбачених що
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на
отримання гарантованого державою рівня матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей, спрямованого на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям_з дітьми у загальній системі соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми».
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» ( зупинення дії частини першої цієї статті на 2007 рік, передбачене пунктом 14 ст.71 Закону України від -19.12.2006 року № 489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.
Наявність такого права у позивачки є визначальним для вирішення даного спору і це право гарантується їй Конституцією України.
Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями частини 4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.
Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначені розміру соціальної допомоги по догляду за дитиною позивачки, на думку колегії суддів, застосуванню підлягає саме ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції, яка передбачає, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, а не ч.2 ст. 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та пунктом 22 постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», які істотно звужують обсяг встановлених законом прав сімей з дітьми на одержання державної соціальної допомоги.
Таким чином, оскільки відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу уже існуючих прав і свобод, що не було враховано судом першої інстанції під час ухвалення постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, зазначена постанова суду не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з послідуючою постановкою нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, а саме : про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради щодо відмови в нарахуванні та виплаті позивачці за 2009 рік допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому ч.І ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» ; про стягнення на користь позивачки недоотриманої нею допомоги по догляду за дитиною у 2009 році у розмірі 3 416 гривень, з розрахунку розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, який становив з 01.10.2008 року 557 гривен і виплачуваної їй допомоги за цей період у розмірі по 130 гривень щомісячно.
Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 209, 303 - 304, 307, п.п.3-4 ст. 309, 313 - 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.
Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2009 року - скасувати.
Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 соціальної допомоги за 2009 рік по догляду нею за донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому ч.І ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» - неправомірними.
Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 суму недоотриманої нею соціальної допомоги за період з 01.01.2009 року по 17.08.2009 року по догляду за дитиною у розмірі 3416гривень.
Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: