ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1517/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"23" червня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу

В складі: головуючого судді Грищенко Н.М.

при секретарі Желдак О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського райсуду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом: ОСОБА_4 до Відкритого Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат, - про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 08.04.2010 р. звернувся до суду із позовом до ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», та до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, про відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позовні вимоги були змінені.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зсилається на те, що в період з 1980 р. він працював підземним черговим слюсарем з ремонту устаткування, гірничим робітником, крипільщиком, механіком дільниці, електрослюсарем, черговим слюсарем Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат»), В 2006 р. звільнений за власним бажанням, в звязку з виходом на пенсію.

Згідно Рішення ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини йому було встановлено професійні захворювання за діагнозом: хронічне обстру ктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст.., емфізема легень першої ст.); двобічний плечолопатковий періартроз ПФ 2 ст., деформівний артроз ліктьових другого ст.. та колінних суглобів ПФ 3 ст. зі стійким больовим синдромом та порушенням функції ходи.

ОСОБА_5 розслідування професійного захворювання № 19 від 05.10.2006 р.. встановлено, що причиною профзахворювань є робота в умовах запиленості робочої зони, важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату в концентрації, що перевищувала гранично допустимий рівень. В пункті 19 ОСОБА_5 зазначено, що винним в отриманні позивачем професійних захворювань є керівництва ш. «Октябрська» ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», яке порушило вимоги ст. 13 Закону України «Про охорону праці» та ст. 153 КЗпП України.

За висновком МСЕК від 15.11.2006 р. йому первинно встановлено 50% професійної втрати працездатності. При наступних переоглядах в 2007 та 2008 р.р. - 50% професійної втрати працездатності встановлено на безстроково та признано інвалідом З групи.

Він вважає, що саме з вини підприємства - відповідача, він втратив значний відсоток професійної працездатності, являється інвалідом. По причині вищезазначеного змушений переносить фізичні страждання, а звідси і моральні переживання, які проявляються в наступному: його турбує біль та обмеження рухів в шийному і поперековому відділі хребта, плечових, ліктьових та колінних суглобів; виникає утруднена хода; він відчуває важкість в грудях; його турбує сухий приступоподібний кашель, звідси при незначному фізичному навантаженні виникає задишка. Через важку працю, в результаті отримання професійних захворювань, він неодноразово згідно виписних епікризів, на протязі 2005 - 2008 р. р. знаходився на лікуванні в медичних закладах міста ОСОБА_1, тому зазначає, що більше часу проводить не вдома.

Причинену моральну шкоду він оцінює в сумі 173000 гривень та просить стягнути цю суму з відповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 не був присутній, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, що підтверджено матеріалами справи. Про причини неявки суд не сповіщено.

Представник позивача, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить суд, залишити позовні вимоги без розгляду, в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 173000 грн. з Відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків і профзахворювань в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, позовні вимоги до ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» підтримує у повному обсязі, просить стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 173000 грн

При цьому представник зіслалася на обставини вказані в позовній заяві, просить при винесені рішення врахувати, що з вини підприємства - відповідача, позивачу заподіяна шкода здоровю, він втратив 50 відсотків професійної працездатності безстроково, являється інвалідом 3 групи, постійно звертається за допомогою лікарів, що підтверджується виписними епікризами. Також вказав, що наслідки професійних захворювань змінили рівень життєвої діяльності позивача, він змушений прикладати багато зусиль для організації свого життя та постійного підтримання працездатності. Пояснив, що позивач знав про шкідливі умови праці, проте не знав і не повинен був знати про перевищення гранично - допустимих концентрацій шкідливих факторів, саме через допущення яких він захворів, в результаті чого переносить моральні та фізичні страждання через отримані профзахворювання.

Представник позивача просить суд поновити позивачеві пропущений строк звернення його з позовною заявою до суду, а також просить стягнути на його користь 173000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача - Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» позов не визнала та суду пояснила, що позивач свідомо обрав даний фах та роботу на підприємстві відповідача, знав та повинен був знати про шкідливі фактори та умови праці, за це він мав певні пільги, а саме йому надавалося харчування, засоби індивідуального захисту.

Також суду пояснила, що підприємство вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, погіршення його здібностей, не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обгрунтував розмір моральних страждань та переживань.

Передбачене ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди відповідачем не застосовується до осіб, що підлягають обовязковому соціальному страхуванню відповідно до Закону України „ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності . Саме такою особою і є позивач. ОСОБА_5 до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконання трудових обов'язків , встановлення факту спричинення моральної шкоди покладено на медико-соціальні експертні комісії. Такого висновку позивач суду не представив. З матеріалів, доданих до позовної заяви не вбачається, що позивач зазнав стресу, депресії чи інших негативних виявів свого стану в результаті отримання профзахворювання. Також позивач не надав доказів, які б підтверджували факт спричинення моральної шкоди, наявність, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких він зазнав, характеру немайнових втрат, а також - про зміну образу і якості життя в звязку з професійними захворюваннями.

Згідно ст. 9 Закону України «Про охорону праці» відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові перекладено із роботодавця на страховика. Вони сплачують певну суму страхових внесків і не несуть матеріальних затрат у разі нещасного випадку, тому що ці відносини регулюються нормами соціального забезпечення Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Таким чином, ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» не повинен виплачувати позивачеві моральну шкоду.

Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.

При обговоренні питання про спричинення позивачеві ОСОБА_4 моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, інвалідність, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін в життєвих стосунках.

Згідно запису в трудовій книжці позивача, встановлено, з 04.03.1980 р. ОСОБА_4 пропрацював підземним черговим слюсарем з ремонту устаткування, гірничим робітником, кріпільщиком, механіком дільниці, електрослюсарем, черговим слюсарем на шахті «Октябрська» Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат». Від 22.06.2006 р. звільнений в звязку з виходом на пенсію. ( а.с. 7-14).

Комісією в складі представників: санітарно-епідеміологічної станції Жовтневого району, Фонду соціального страхування від нещасних випадків та профзахворювань.

відповідача ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», клініки Українського НДІ промислової медицини, було проведено розслідування та складено ОСОБА_5 розслідування професійного захворювання № 19 від 05.10.2006 р. Згідно пункту 17 ОСОБА_5... причиною професійних захворювань явилась робота в умовах запиленості робочої зони, важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату в концентрації, що перевищувала гранично допустимий рівень, в пункті 19 ОСОБА_5 встановлено, що винними в отриманні позивачем професійних захворювань є керівництво ш. «Октябрська» ВАТ «Криворізький залізорудним комбінат», саме порушення вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці» та ст. 153 КЗпП України. ( а.с. 15-19)

За висновком МСЕК від 15.11.2006 р. позивачеві первинно встановлено 50° : професійної втрати працездатності, з яких 40% по деф. артрозу та 10% по ХОЗЛ. Прг наступному переогляді від 29.11.2007 р. відсоток втрати працездатності залишився у тому ж розмірі. Від 04.12.2008 р. 50% професійної втрати працездатності встановлено на безстроково та признано інвалідом 3 групи. ОСОБА_5 висновку МСЕК протипоказано важка праця; довга ходьба; пил та несприятливий мікроклімат; переохолодження. ( а.с. 20- 25).

Відповідно наданих суду виписних епікризів, позивач ОСОБА_4 в результа- отримання професійних захворювань, неодноразово знаходилася на лікуванні в 9 - й міські лікарні (ревматологічне відділення) та в Українському науково-дослідному інституті промислової медицини міста ОСОБА_1, де тривалий час перебував на стаціонарному та проходив амбулаторно лікування. ОСОБА_5 медичних документів лікарям рекомендовано: спостереження у лікаря; медикаментозне лікування; щорічні курс стаціонарного лікування; оздоровлення в санаторії - профілакторії; санаторно - курорт:-; лікування (ОСОБА_6, Бердянськ, Приморськ, ПБК, Одеса, Хмільник). ( а.с. 26-41).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обовязків здоровю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням. Винним в отримаю позивачем профзахворювань є підприємство - відповідач.

В результаті ОСОБА_4 втратив працездатність в розмірі 50% безстроково, являється; інвалідом 3 групи, постійно проходить стаціонарно лікування, переносить фізичний біль тз моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідкам профзахворювань порушено звичайний для нього спосіб життя, вимушений витрачати додаткові сили для організації свого життя, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання.

Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачеві моральну шкоду. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого: працівника з умовами праці, в тому числі її- шкідливими факторами, не позбав, підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники пилу як одного із шкідливих факторів, що с причиною профзахворювання позивача, перевищували гранично - допустимі концентрації причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками ком при розслідуванні профзахворювання, і які не оспорило підприємство-відповідач.

Доводи відповідача ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про те, що він не належним відповідачем по справі, а належним відповідачем повинно бути Відділе виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництв професійних захворювань України в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, і керуватися Законом України „ Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності , є безпідставними, оскільки правовідносини сторін виникли в листопаді 2006 року, тобто в період, коли згідно до вимог ст..77 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» дію зазначеного Закону призупинено.

Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду.

Ст. 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що «Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган».

Ст. 173 Кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків.

Ст. 237-1 Кодексу законів про працю України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв,язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно вимог ст. 268 ЦК України позови про відшкодуванню шкоди здоров,ю заподіяному при виконанні трудових обов,язків не мають срока позовної давності.

Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто 173000 грн. Також, суд враховує характер та об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаних профзахворювань, тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін життєвих зв'язків, а саме 55 % втрати професійної працездатності безстроково, групу інвалідності, вказані зміни потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а також вину підприємства в отриманні професійних захворювань позивача.

Зважаючи на вищевикладене, а також ступінь втрати професійної працездатності позивача - 55% безстроково, інвалідність 3 групи, стан її здоровя, наслідки які можуть наступити, тяжкість вимушених змін в його житті, тривалість страждань і переживань, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачеві ОСОБА_4 слід призначити у розмірі 35000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.

Згідно ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивача у справі звільнено від державного мита.

Керуючись ст. 4,12,13 Закону України Про охорону праці", ст. 237-1 КЗпП України, рішеннями Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. № 1-рп /2004 р..№ 20-рп/2008 від 08.10.2008 р.. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03,1995 року (з доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року), ст. 10, 11,27,60, 213-215 ЦПК України,

Вирішив

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_4 35000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Відкритого Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий сбір в сумі 8 грн. 50 коп.

Стягнути з Відкритого Акціонерного Товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 15 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 20 днів після надання заяви про його апеляційне оскарження, яка надається до суду на протязі 10 днів після оголошення рішення.

Після закінчення строку подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду набирає законної сили.

Суддя: Н. М. Грищенко