АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-6908/10* Головуючий у 1-й інстанції Винниченко Ю.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна С.А.

Суддів: Корнієнка В.І., Абрамова П.С.

при секретарі: Коротун І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою начальника Управління пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області на постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 11 травня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про проведення перерахунку та виплати пенсії інваліду III групи внаслідок Чорнобильської катастрофи ,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 11 травня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області задоволено частково.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі полтавської області провести ОСОБА_2, інваліду III групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 01 січня 2006 року по 01 січня 2008 року, а також з 22 травня 2008 року перерахунок пенсії та виплатити її в розмірі:

додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з Управління пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового розгліду справи в сумі 37 гривень.

З постановою суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати дану постанову, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити позивачеві в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, за адміністративними позовами, у яких апеляційні та касаційні скарги чи подання, подані до набрання чинності цим Законом до відповідних адміністративних судів в адміністративних справах, передбачених пунктом З частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, і за якими провадження не відкрито, розгляд проводиться у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і не заперечується сторонами, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується безстроковим посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А № 023686, виданого 20 грудня 1993 року, та посвідченням інваліда 3 групи ОСОБА_1 7-66 ТЕ № 0004970, де зазначено, що інвалідом вважати з 01 жовтня 2008 року, у звязку з чим має право на пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст.. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплата щорічної допомоги на оздоровлення є компенсацією за шкоду або відшкодування шкоди, заподіяної здоров»ю особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасниками ліквідації аварії на ЧАЄС та сімям за втрату годувальника .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню позивачу виплати пенсії з урахуванням розмірів, визначених нормами статті ст.ст. 50, 45 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції від 1996 року.

Відповідно до ст.. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ Про Державний бюджет У країни на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України статтю 54 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по 2 групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними зміни, внесені Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому з цього дня діяли норми ст.ст. 51,54 вказаного закону, якими встановлено, що розмір пенсії для осіб віднесених до 2 категорії, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, призначається у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, для осіб віднесених до 3 категорії, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, призначається у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, особам, що віднесені до 4 категорії - 15 % мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи, що з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року позивач отримував пенсію по III групі інвалідності в розмірі фактичних збитків, а з 01 січня 2008 року його переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд вірно прийшов до висновку, що його вимоги про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії у відповідності до вимог СТ..СТ. 50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягають до часткового задоволення, в частині перерахунку та виплати додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вказаний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розвязання повязаних з нею проблем медичного та соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.

В свою чергу, встановлені КМУ порядок розрахунку пенсій та розміри щорічної допомоги на оздоровлення, не відповідають їх розмірам, що встановлені спеціальним Законом, і, з урахуванням того, що Постанови КМУ є підзаконними нормативно-правовими актами, останні не підлягають застосуванню у разі виникнення колізії між ними та нормами Закону.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 303,п.1 ч.1 ст.307,ст.ст.308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу начальника Управління пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області - відхилити.

Постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 11 травня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України .

Головуючий суддя (підпис) С.А. Гальонкін

Судді: (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1