Справа № 22ц-1066 Головуючий в 1 інстанції: Павлів З.С.
Категорія : 3 Доповідач: Павлишин О.Ф.

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :
головуючого Павлишина О.Ф.,
суддів Бакуса В.Я., Штефаніци Ю.Г.,
при секретарі Балюк О.С.,
з участю представника відкритого акціонерного товариства „Дрогобицький завод автомобільних кранів Костишака В.М., ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника Регіонального відділення Фонду державного майна у Львівській області Медвідь І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відкритого акціонерного товариства „Дрогобицький завод автомобільних кранів Костишака В.М. на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2009 року,
ВСТАНОВИЛА :
Вказаним рішенням суду задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_8 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 до Регіонального відділення Фонду державного майна у Львівській області, треті особи - Фонд державного майна України, відкрите акціонерне товариство "Дрогобицький завод автомобільних кранів", про визнання незаконними дій, визнання недійсними наказів. Визнано недійсними наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області № 700 від 12.08.1994 року та наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області №1031 від 31.10.1994 року в частині передачі гуртожитку по АДРЕСА_1 у складі майнового комплексу відкритого акціонерного товариства "Дрогобицький завод автомобільних кранів". Скасовано п.130 Переліку нерухомого майна, що передається у власність відкритого акціонерного товариства "Дрогобицький завод автомобільних кранів".
Рішення суду оскаржив представник відкритого акціонерного товариства „Дрогобицький завод автомобільних кранів Костишак В.М. В апеляційній скарзі стверджує, що судом порушено та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. Покликається, що судом не враховно, що на час передачі майна редакцією ст.3 Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств було встановлено, що дія цього Закону не поширюється на приватизацію державного житлового фонду та обєктів соціально-культурного призначення, за винятком тих, які належать підприємствам, що приватизуються. Зазначає, що гуртожиток не передавався у комунальну власність, оскільки ст.9 вказаного Закону такий порядок мав виключення щодо гуртожитків. Вказує, що суд не взяв до уваги заяву апелянта в судовому засідання, що загальна позовна давність становить три роки, а з часу приватизації гуртожитку до подання позову минуло пятнадцять років, і суд не розглянув в судовому засіданні питання відсутності клопотання позивачів про поновлення строку. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відкритого акціонерного товариства „Дрогобицький завод автомобільних кранів Костишака В.М. на підтримання апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, пояснення представника Регіонального відділення Фонду державного майна у Львівській області Медвідь І.І., , ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюються такі обставини.
Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області №700 від 12.08.1994 року затверджено акт по оцінці вартості майна Дрогобицького заводу автомобільних кранів, роботу комісії з інвентаризації майна Дрогобицького заводу автомобільних кранів завершено.
Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області №1031 від 31.10.1994 року затверджено план приватизації Дрогобицького заводу автомобільних кранів, на підставі якого перетворено Дрогобицький завод автомобільних кранів у відкрите акціонерне товариство.
Актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу Дрогобицького заводу автомобільних кранів від 12.08.1994 року, затвердженим Регіональним відділенням Фонду державного майна України, вартість гуртожитку по вул. Грушевського, 19 в м. Дрогобичі включена до статутного фонду акціонерного товариства під час приватизації.
Відповідно до п.130 Переліку нерухомого майна, що передається у власність відкритого акціонерного товариства "Дрогобицький завод автомобільних кранів", згідно з наказом регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області за №1031 від 31.10.1994 року про перетворення у відкрите акціонерне товариство, Регіональне відділення Фонду державного майна України у Львівській області передало ВАТ "Дрогобицький завод автомобільних кранів" гуртожиток по вул. Грушевського, 19, в м. Дрогобич, вартістю 370018 крб., який включено до статутного фонду товариства станом на 1.07.1994 року.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що гуртожиток належав до об`єктів державного житлового фонду, не входив до складу цілісного майнового комплексу, а тому приватизації не підлягав.
Висновок суду відповідає матеріалам справи та грунтується на вимогах закону.
Відповідно до положень ч.2 ст. 3 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" в редакції, яка діяла на час приватизвції гуртожитку, дія закону не поширюється на приватизацію об`єктів державного земельного і житлового фондів.
Згідно зі ст.127 Житлового Кодексу України та п.3 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 3.06.1986 року №208, під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнанні для цієї мети житлові будинки.
Статтями 4-6 Житлового кодексу України встановлено, що житлові будинки, а також житлові приміщення в інших будівлях утворюють житловий фонд. Жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі, становлять державний житловий фонд.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.
Оскільки гуртожиток по АДРЕСА_1 , перебував у повному господарському віданні державного підприємства - Дрогобицького заводу автомобільних кранів, такий відносився до об`єктів державного житлового фонду.
Згідно зі ст.5 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" приватизації підлягають цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурні підрозділи.
Відповідно до ст.4 Закону України "Про оренду державного і комунального майна", цілісним майновим комплексом є господарський об`єкт із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання.
Пунктами 41, 42 Методики оцінки вартості об`єктів приватизації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 1993 року за №717, встановлено, що вартість майна цілісного майнового комплексу, зокрема, зменшується на вартість майна державного житлового фонду, що приватизується відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", а також вартість об`єктів, що не підлягають приватизації.
Оскільки безспірно встановлено, що гуртожиток по АДРЕСА_1 належав до державного житлового фонду, такий за своїм призначенням не міг входити до цілісного майнового комплексу, оскільки не мав стосунку до циклу виробництва продукції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дав вірну оцінку доводам сторін, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, та ухвалив рішення про задоволення позову, що відповідає вимогам закону.
Посилання апелянта на те, що суд не зясував питання пропуску строку позовної давності, є безпідставним, так як позивачі посилались на те, що взнали про порушення їх прав в звязку з виселенням в 2007 році, що підтверджено при апеляційному розгляді, а відтак, строк позовної давності не є пропущеним відповідно до положень ст.76 ЦК України (1963 року) та ст. 261 ЦК України (2003 року).
Твердження апелянта про порушення судом норм матеріального права та посилання на редакцію ст.3 Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств на час приватизації гуртожитку не приймається до уваги, оскільки судом першої інстанції вирішено спір саме на підставі вказаної статті в тій редакції, яка діяла на час приватизації, і висновки суду відповідають іншим нормам права, на які наявне посилання в оскаржуваному рішенні.
В зв"язку з тим, що апеляційна скарга висновків суду не спростовує, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду.
Керуючись п. 1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу представника відкритого акціонерного товариства „Дрогобицький завод автомобільних кранів Костишака В.М. відхилити.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 грудня 2009 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою суду апеляційної інстанції.

Головуючий : Павлишин О.Ф.
Судді : Бакус В.Я.

Штефаніца Ю.Г.