Апеляційний суд Житомирської області
29 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого Микитюк О.Ю.
суддів Товянської О.В.,
при секретарі Сапінській Н.В.
за участю прокурора Кімак Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до Ружинської селищної ради про відшкодування моральної шкоди
за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Ружинського районного суду від 26 жовтня 2010 року,
Рішенням Ружинського районного суду від 26 жовтня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з Ружинської селищної ради на користь ОСОБА_2 2500 грн. на відшкодування моральної шкоди, 115 грн. витрат на оплату експертизи, 1100 грн. витрат на оплату правової допомоги. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи порушення норм матеріального і процесуального права. На думку апелянта суд безпідставно не взяв до уваги розмір моральної шкоди, визначений експертом, неправильно визначив розмір судових витрат.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що постановою Ружинского районного суду від 24 вересня 2007 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2009 року, визнано незаконним рішення Ружинської селищної ради від 28.04.2005 року в частині припинення землекористування ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 0,0451 га.

Як зазначено у висновку №32 судово-психологічної експертизи від 14 липня 2010 року(а.с.142-146) в результаті протиправних дій Ружинської селищної ради (бездіяльність відносно розгляду заяви про приватизацію земельної ділянки та прийняття незаконного рішення від 28 квітня 2005 року щодо припинення землекористування) ОСОБА_2 було завдано моральну шкоду.

Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконним рішенням або бездіяльністю органу місцевого самоврядування при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується органом місцевого самоврядування незалежно від його вини.

Розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди).

Суд першої інстанції визначив грошовий еквівалент заподіяної ОСОБА_2 моральної шкоди 2500грн. з урахуванням розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України. Вказаний експертом розмір моральної шкоди має рекомендаційний, а не обовязковий характер.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Факт визнання у судовому рішенні від 24 вересня 2007 року порушення права позивачки на землекористування, також є способом відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка сплатила за проведення судової психологічної експертизи 2875 грн. (а.с.160), суд першої інстанції відшкодував понесені нею витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Граничний розмір компенсації витрат, повязаних із правовою допомогою, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи (постанова Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних із розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави). Статтею 53 Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік з 01 жовтня 2010 року встановлений розмір мінімальної заробітної плати 907 грн.

Позивачка сплатила адвокату ОСОБА_3 (а.с.138,158, 159, 167) 1500 грн. за надання правової допомоги. ОСОБА_3 брала участь у судових засіданнях 02 лютого, 06 жовтня, 12 жовтня, 20 жовтня, 26 жовтня 2010 року (а.с.89-90,165,70,181,133-134) загальною тривалістю 2 години 30 хвилин. Крім того, адвокат підготувала клопотання від 02.02.2010 року(а.с.88) обсягом менше одного аркуша формату А4 та заяву про збільшення позовних вимог від 06.10.2010 року (а.с.164) обсягом один аркуш формату А4. Суд першої інстанції визначив компенсацію витрат, повязаних із правовою допомогою 1100 грн. з урахуванням тривалості роботи адвоката та на підставі зазначених нормативних актів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ружинського районного суду від 26 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили

Головуюча: Судді: