Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 2ц-3-3645/10
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2010 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Яценко Л.B. з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2010 року Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) звернулось до суду з

позовом до відповідачки, просило в порядку ст. 1166 ЦК України стягнути на свою користь заподіяну внаслідок її винних дій шкоду у сумі 6886 грн. 00 коп. Такі вимоги позивач мотивував тими обставинами, що 06 вересня 2008 року в м. Миколаєві на перехресті вулиць Пушкінської та Адмірала Макарова на інженера-лаборанта ВАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» ОСОБА_2 здійснений наїзд мотоциклом «Кавасакі» під керуванням водія ОСОБА_4. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідачка отримала тілесні ушкодження, знаходилась на лікуванні, через що їй виплачена допомога Фондом на вказану суму. Оскільки органами досудового слідства постановою від 27 листопада 2008 року кримінальну справу відносно водія ОСОБА_5 закрито у звязку з відсутністю в його діях складу злочину та встановлено вину потерпілої ОСОБА_2 в дорожньо-транспортній пригоді, позивач просив про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, підтвердив викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач проти позову заперечувала, її представник мотивувала таку позицію тим, що Фондом в установленому статтею 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування, з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240 від 18 січня 2001 року (далі - Закон) порядку виплачено ОСОБА_2 допомогу по тимчасовій непрацездатності в зазначеній сумі, підстави, передбачені ст. 36 цього Закону для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності - відсутні. З приводу відшкодування заподіяної Фонду шкоди, вважала недоведеним факт вини її довірителя, оскільки проти кримінальна справа не порушувалась, до адміністративної відповідальності відповідачка не притягувалась.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

06 вересня 2008 року в м. Миколаєві на перехресті вулиць Пушкінської та Адмірала Макарова на інженера-лаборанта ВАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» ОСОБА_2 здійснений наїзд мотоциклом «Кавасакі» під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та знаходилась на лікуванні з 16 вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року про що їй видані листки непрацездатності №№ 560137, 560538, 482088 та 482597. У звязку з тимчасовою втратою працездатності ОСОБА_2 виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності в загальній сумі 6886 грн. 40 коп. з коштів Фонду без урахування оплати перших пяти днів непрацездатності за рахунок підприємства.

Порядок нарахування та сума виплаченої відповідачці допомоги по тимчасовій непрацездатності сторонами не оспорюється.

Наразі позивач вимагає стягнення з відповідачки виплачену допомогу в сумі 6886 грн. 40 коп. в порядку відшкодування заподіяної шкоди на загальних підставах відповідальності за ч. 1 ст. 1166 ЦК України.

Як слідує з постанови начальника СЧ СВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 27 листопада 2008 року кримінальну справу за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 06 вересня 2008 року закрито за відсутністю в діях водія ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України. Цією ж постановою встановлено порушення потерпілою ОСОБА_2 п. 4.7, 4.14 «а,б,г» Правил дорожнього руху України», що є у прямому причинному

звязку з наслідками, що настали.

З вказаного слідує, що вина відповідачки, яка полягає в недотриманні правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному звязку з наслідками, що настали у вигляді самої дорожньо-транспортної пригоди та отриманими ОСОБА_2 тілесними ушкодженнями.

Будь-яких винних дій, які б безпосередньо заподіяли майнову шкоду Фонду відповідачкою вчинено не було, а виплата допомоги потерпілій та застрахованій особі передбачені положеннями Закону.

За такого, спірні правовідносини між сторонами не регулюються ч. 1 ст. 1166 ЦК України, як на тому наполягає позивач. За сплаченими коштами по тимчасовій непрацездатності Фонд має право предявити зворотну вимогу до винної особи і ці правовідносини регулюються ст. 1191 ЦК України.

В силу ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

Оскільки в даному випадку потерпілий та винуватий співпадають в одній особі, Фонд не набуває права зворотної вимоги до цієї особи, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 1191 ЦК України, ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Батченко