Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2010 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Франовської К.С.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Назаренко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 2 червня 2010 року по цивільній справі за позовом кредитної спілки «Добробут» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту та плати за його користування,

встановила:

У квітні 2010 року кредитна спілка «Добробут» (далі - КС «Добробут») звернулась в суд з даним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 31.01.2008 року з ОСОБА_3 було укладено договір кредиту, відповідно до якого їй був наданий кредит в сумі 5800 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,14% на суму залишку кредиту, а з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були укладені договори поруки.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 не виконує належним чином умови кредитного договору та взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту, не в повному обсязі вносить платежі до КС «Добробут», позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитом в сумі 9317 грн. 36 коп., яка складається з суми кредиту - 4992 грн. та нараховані проценти за користування кредитом 4325 грн. 36 коп.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 2 червня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь КС «Добробут» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 9317 грн. 36 коп., з

яких 4992 гри. заборгованості за кредитом, 4325 грн. 36' коп. нараховані та несплачені відсотки та 71 грн. 06 коп. витрат по сплаті судового збору та з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального, порушує питання про зміну рішення в частині відмови позивачу в частині стягнення розміру процентів як до солідарного боржника. Зокрема, посилається на те, що позивач не має права вимоги про стягнення з позичальника та поручителя процентів після 31 січня 2009 року, тобто після закінчення дії кредитного договору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 546, 553-554, 1054 ЦК України зобов'язання за договором кредиту повинні виконуватись сторонами відповідно до умов договору, вимог чинного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

За договором поруки поручитель несе солідарну відповідальність разом із боржником за виконання зобов'язань перед кредитором, в тому числі по основному боргу, пені, процентах, неустойці та інше.

Суд встановив, що 31 січня 2008 року між КС «Добробут» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір (а.с.7-8), за яким остання отримала 5800 грн. кредиту, який зобов'язалась погашати рівними частками з виплатою процентів щомісячно за користування кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3, між КС «Добробут» та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 укладені договори поруки (а.с. 11,13), за умовами яких поручителі відповідають перед кредитором у тому самому обсязі, що й позичальник.

Однак, ОСОБА_3 та її поручителі зобов'язань перед КС «Добробут» не виконали, внаслідок чого утворилась заборгованість (а.с.5), тому суд першої інстанції правильно стягнув з відповідачів в солідарному порядку 4992 грн., як суму кредиту та 4325 грн. 36 коп. нарахованих процентів за його користування.

Доводи апеляційної скарги про те, що зі сплатою ОСОБА_3, процентів до кінця дії кредитного договору, позивач не має права вимоги про стягнення з позичальника та поручителя процентів після 31 січня 2009 року є безпідставними.

Як вбачається із змісту скарги, ОСОБА_2 не заперечує, що позичальник, тобто ОСОБА_3, нерегулярно сплачувала кредитору, тобто КС «Добробут», кредит та відсотки, чим порушувала графік сплати платежів. Відтак, кредитор, згідно п.п.5.1.9, 5.4.4 кредитного договору, вправі ставити питання про дострокове повернення кредиту та сплати процентів у разі затримання сплати більш як один місяць, оскільки першочергово мають погашатися проценти, а в наступну чергу сума кредиту. Крім того, прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом не зупиняє нарахування процентів (п.п.3.6, 3.7 договору).

Враховуючи викладене, оскільки доводи скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, колегія судців вважає, що підстави для скасування чи зміни рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.З0З,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 2 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя