АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-8468/10 Головуючий у 1-й інстанції Соболєв В.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів Карнаух П.М., Пилипчук Л.І.

при секретарі Киві А.М.

за участю

представника відповідача Т етяниченка В .А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Світловодського заводу конструкцій швидкомонтованих будівель» ЗАТ об»єднання «Дніпроенергобудпром»

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2010 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Світловодського заводу конструкцій швидкомонтованих будівель» ЗАТ об»єднання «Дніпроенергобудпром», відділення фонду виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України у Світловодському районі про стягнення одноразової грошової допомоги за шкоду, заподіяну ушкодженням здоров»я при виконанні трудових обов»язків, компенсації моральної шкоди, -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1, - ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 р ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом. Вказала, що 27.10.1987 р., працюючи на заводі конструкцій швидкомонтованих будівель учнем машиніста по обладнанню конвеєрних і поточних ліній, отримала тяжку травму внаслідок нещасного випадку на виробництві, про що був складений акт №2 « Про нещасний випадок на виробництві» від 28.10.1987 р. Згідно висновку МСЕК від 26.12.1995 р. у зв»язку з виробничою травмою їй встановлена 3 група інвалідності, визначено втрату професійної працездатності 40% по 26.12.1996 р. Просила стягнути з заводу конструкцій швидкомонтованих будівель одноразову грошову допомогу за шкоду, заподіяну їй укшкоденням здоров»я, пов»язану з виконанням трудових обов»язків у розмірі 31250 грн. моральну шкоду 10 000 грн. та судові витрати 1200 грн.

13.04:2010 р. позивач подала зміни до позовної заяви, просила стягнути з відповідача на свою користь одноразову грошову допомогу у розмірі 52 089 грн., моральну шкоду 10 тис. грн.. та витрати на правову допомогу 1700 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково: стягнуто з заводу конструкцій швидкомонтованих будівель» ЗАТ об»єднання «Дніпроенергобудпром» на користь ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу за шкоду, заподіяну їй ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням трудових обов»язків в сумі 52 080 грн., у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., у повернення витрат на юридичну допомогу 1700 грн.

У решті позову ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з заводу конструкцій швидкомонтованих будівель» ЗАТ об»єднання «Дніпроенергобудпром» на користь держави судовий збір 520 грн., витрати на ІТЗ 120 грн.

В апеляційній скарзі завод конструкцій швидкомонтованих будівель» ЗАТ об»єднання «Дніпроенергобудпром» просить вищевказане рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові до нього, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, на момент отримання травми позивачем діяла постанова Ради Міністрів СРСР від 03.07.1984 р. № 690 «Про затвердження правил відшкодування підприємствами, закладами, організаціями шкоди, заподіяної каліцтвом, або іншим ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням ними трудових обов»язків», які не передбачали виплату одноразової грошової допомоги та моральної шкоди. «ОСОБА_3 відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням трудових обов»язків», затверджені постановою КМУ від 23.06.1993 р. і введені в дію з 01.07.1993 р., втратили чинність на підставі постанови КМУ № 807 від 11.07.2001 р., тобто на момент звернення позивача до суду з даним позовом, вони не діяли. Крім цього, місцевим судом не було з»ясовано чи є завод конструкцій швидкомонтованих будівель»ЗАТ об»єднання «Дніпроенергобудпром» юридичною особою, оскільки він діє на підставі положення про структурний підрозділ без права юридичної особи і не може бути відповідачем у справі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.І ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п.4 ч.І ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 309 ЦПК України норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Згідно ч. З ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. .

Як встановлено судом першої інстанції, 27.10.1987 р. ОСОБА_2, працюючи на заводі конструкцій швидкомонтованих будівель учнем машиніста по обладнанню конвеєрних і поточних ліній, отримала тяжку травму внаслідок нещасного випадку, на виробництві, про що був складений акт №2 « Про нещасний випадок на виробництві» від 28.10.1987 р. Згідно висновку МСЕК від 26.12.1995 р. ОСОБА_2 у зв»язку з виробничою травмою встановлена 3 група інвалідності, визначено втрату професійної працездатності 40% по 26.12.1996 р. На момент розгляду справі у неї встановлена 2 група інвалідності, втрата працездатності складає 70 %.

Задовольняючи позов про стягнення шкоди з заводу конструкцій швидкомонтованих будівель, місцевий суд виходив з того, що на час виникнення права у ОСОБА_2 на оплату одноразової допомоги, шкода, завдана трудовим каліцтвом, відшкодовувалася ОСОБА_3 відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням трудових обов»язків, затвердженими постановою КМУ № 472 від 23.06.1993 р.

Проте, з таким висновком місцевого суду погодитися неможливо, виходячи з наступного.

Як вбачається із тексту позовної заяви, даний позов пред»явлений до Світловодського заводу конструкцій швидкомонтованих будівель» ЗАТ об»єднання «Диіпроенергобудпром» / юридична адреса м. Світловодськ, вул.. Молодіжна, 57/ (а.с. 1).

Місцевий суд в ході розгляду даної справи не перевірив чи є Світловодський завод конструкцій швидкомонтованих будівель» ЗАТ об»єднання «Диіпроенергобудпром» самостійною юридичною особою та належним відповідачем у справі.

Як вбачається із довідки № 7884 про включення до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України даний відповідач є підрозділом головного підприємства - ЗАТ об»єднання «Диіпроенергобудпром» без права юридичної особи, а тому; є неналежним відповідачем у справі.

Крім цього, як встановлено, місцевим судом, 27.10.1987 р. ОСОБА_2, працюючи на заводі конструкцій швидкомонтованих будівель учнем машиніста по обладнанню конвеєрних і поточних ліній, отримала тяжку травму внаслідок нещасного випадку на виробництві, про що був складений акт № 2 форми Н-1 « Про нещасний випадок на виробництві» від 28.10.1987 р. (а.с. 7-8).

Як встановила колегія суддів, на момент отримання травми ОСОБА_2 з 01.01.1985 р. діяли «ОСОБА_3 відшкодування підприємствами, закладами, організаціями шкоди, заподіяної каліцтвом, або іншим ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням ними трудових обов»язків», затверджені постановою Ради Міністрів СРСР № 690 від 03.07.1984р.

ОСОБА_3... не передбачали відшкодування потерпілому одноразової допомоги та моральної шкоди.

23.06,1993 р. постановою КМУ України № 472 затверджені нові «ОСОБА_3 відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням трудових обов»язків» та введені в дію з 01.07.1993 р., п.4 яких передбачено відшкодування потерпілому вищевказаної шкоди.

Проте, постановою КМУ від 11.07.2001 р. № 807 визнано такою, що втратила чинність постанова КМУ від 23.06.1993 р. N 472 та доповнення до неї.

Таким чином, ухвалюючи рішення по даній справі, в його основу місцевий суд поклав нормативно-правовий акт, який втратив чинність з 2001 р.

Згідно ст..58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого суду в частині стягнення шкоди з заводу конструкцій швидкомонтованих будівель підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті позовних вимог про відмову у їх задоволенні за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.І п. 2, 309 ч.І п. 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія судців,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Світловодського заводу конструкцій швидкомонтованих будівель» ЗАТ об'єднання «Дніпроенергобудпром» задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2010 року в частині стягнення . з заводу конструкцій швидкомонтованих будівель» ЗАТ об»єднання «Дніпроенергобудпром» на користь ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги за шкоду, заподіяну їй ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням трудових обов»язків в сумі 52 080 грн., у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., у повернення витрат на юридичну допомогу 1700 грн. та в частині стягнення з заводу конструкцій швидкомонтованих будівель» ЗАТ об»єднання «Дніпроенергобудпром» на користь держави судовий збір 520 грн., витрати на ІТЗ 120 грн. - скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Світловодського заводу конструкцій швидкомонтованих будівель» ЗАТ об»єднання «Дніпроенергобудпром», про стягнення одноразової грошової допомоги за шкоду, заподіяну ушкодженням здоров»я при виконанні трудових обов»язків, компенсації моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

У решті рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

С У Д Д І: