Іванківський районний суд Київської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді Грищенко Т.М., при секретарі - Євтушенко В.Д., з участю прокурора Сосюри О.М., у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області розглянув цивільну справу за позовом прокурора Київської області в інтересах Державного департаменту - Адміністрації зони відчуження і вони безумовного (обовязкового) відселення до ОСОБА_1 про примусове відселення,

ВСТАНОВИВ :

Прокурор Київської області звернувся в суд з даним позовом у звязку з тим, всупереч ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якою у зоні відчуження та зоні безумовного (обовязкового) відселення забороняється постійне проживання населення, відповідач ОСОБА_1 постійно проживає у м. Чорнобиль за адресою вул. Перемоги, 8, працює у ДСП «Техноцентр», при тому, що територія м. Чорнобиль відноситься до території зони відчуження відповідно до переліку населених пунктів, затверджених постановою КМ України від 23.07.1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради України про порядок введення в дію законів України «Про правовий режим території, що запинала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Прокурор Київської області вважає, що ОСОБА_1 всупереч наведеним нормативним актам постійно проживає в м. Чорнобиль за вказаною адресою, тобто в зоні відчуження і працює в ДСП «Техноцентр». В позові вказується, що факт проживання ОСОБА_1 підтверджується поясненнями його сусідів ОСОБА_2, ОСОБА_3, копією акта обстеження будинку від 21.09.2009 року, актом перевірки додержання (виконання) субєктом господарювання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки від 1 березня 2010 року, висновком по результатах обстеження протипожежного стану відселеної житлової садиби ДП «Чорнобильсервіс» за адресою: м. Чорнобиль вул. Перемоги, 8, актом санітарно - епідеміологічного обстеження обєкта від 1 березня 2010 року, тощо.

Прокурор повідомляє в позові, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира у м. Києві по вул. Володимирській, 71, але ОСОБА_1 незважаючи на наявність житла, ігнорує вимоги закону щодо заборони проживання в зоні відчуження. Адміністрація зони відчуження і зони безумовного (обовязкового) відселення, починаючи з 2007 року неодноразово застерігала відповідача про залишення у добровільному порядку зони відчуження у звязку з порушенням діючого законодавства. Тому, прокурор просить суд постановити рішення про відселення ОСОБА_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі зони відчуження ЧАЕС. В суді, прокурор Київської області, представництво якого здійснював помічник Припятського спеціального прокурора Сосюра О.В., позов підтримав в повному обсязі. На питання, чи може бути відселеною з зони відчуження ЧАЕС

особа, яка перебуває в трудових відносинах з підприємством, що знаходиться на території зони відчуження, представник прокурора Київської області пояснення слід визнати сам факт незаконного проживання ОСОБА_1 по Перемоги,8 в м. Чорнобиль, відселити його з цього будинку і зобовязати ОСОБА_1 на загальних підставах звернутись в адміністрацію . підприємства, де йому повинні надати ліжко місце у гуртожитку її; підприємства. На питання, чи це в компетенції суду вирішувати такі спорі : підставі якого законодавства суд мусить винести таке рішення, представник пояснити не зміг.

Представник Державного департаменту - Адміністрації зони відчуження зони безумовного (обовязкового) відселення підтримав позов. Він пояснив ОСОБА_1 працює в зоні відчуження ЧАЕС з 1993 року. Він дій самовільно зайняв будинок в м. Чорнобиль по вул. Перемоги, 8. Порядок прим на роботу осіб, які вступають в трудові стосунки з підприємствами в відчуження ЧАЕС передбачає після написання заяви про прийом на роботу виконання всіх формальностей, надання працівнику направлення на отримання місця у гуртожитку підприємства. Представник на даний час не може сказати, надавалось таке направлення ОСОБА_1 Він визнав, що дійсно в відчуження, зокрема і в м. Чорнобилі є окремі особи і навіть сімї. проживають не в гуртожитках, якими є відселені багатоквартирні будинки. . відселеному приватному секторі. Представник вважає це неправильним неправомірним, тому що так підприємство не може забезпечити ці будні належним доглядом та гарантувати працівникам безпечне проживання. Тому, з позовом прокурора згоден.

Головне управління охорони здоровя Київської обласної держав; адміністрації виключене з числа осіб, в інтересах яких заявлений позов зі представника прокурора Київської області з огляду на те, що медичну діяльній в зоні відчуження здійснюють заклади МНС України.

Як встановлено приватного підприємці державним департамент державного ситуацій і катастрофи направлене

Відповідач позов до себе не визнав і пояснив, що постійно в м. Чорнобилі вул. Перемоги, 8 не проживає, його постійним місцем проживання дійсно є Київ АДРЕСА_1. Ця двохкімнатна квартира є не тільки його власністю, в ній проживають двоє його обоє батьків, відповідно 1909 та 19'. років народження, які є тяжко хворими і знаходяться у лежачому стані та йо: брат, який здійснює їх догляд. Йому місця в цій квартирі фактично немає, але роботу. Д; регулярно приїздить додому, привозить ЛІКИ, гроші І продукти, відвідує хворі відселені с батьків. В зоні відчуження ЧАЕС він працює з 1993 року. Йому ніколи надавалось направлення на місце у гуртожитку. У нього спитали, чи він має жити і він відповів, що має. Будинок по вул. Перемоги, 8 у м. Чорнобилі належ відселеним родичам його дружини ОСОБА_4 Тому, вони з дружино:- поселились в ньому після влаштування на роботу і він проживає в ньому ;: даного часу, але як постійне житло цей будинок не розглядає. Його мотивного проживання в цьому будинку було те, що психологічно йому важко проживати гуртожитку, де має місце розпивання спиртних напоїв, часті гулянки, шумно і в: не мав би змоги повноцінно відпочивати. Крім того, він вважає себе людиною особливими потребами, тому що має вагу 150 кг, високий зріст і великий обєкт

гуртожитками є квартири в пяти по верхівках старого зразку, в основному в них поселяються по кілька чоловік у кімнату, самі кімнати, ванни та туалети затісні, меблі старі, ламані, жити в таких умовах йому неможливо і його проживання в кімнаті буде створювати багато незручностей особам, заселеним з ним в одну кімнату. Його проживання у вказаному будинку до останнього часу ніким не впорювалось. У м. Чорнобилі багато осіб мешкає саме у приватному секторі, навіть і сімями. Він вважає, що проживає в будинку з мовчазної згоди адміністрації зони відчуження, за цією адресою він значиться в обліковій картці у відділі кадрів, йому був виданий пропуск в зону відчуження, у якому зазначена : казана адреса, він з дружиною був взятий на облік як самосел саме за цією адресою. Попередження про його з дружиною відселення з зони торкались 2007 року, коли він тимчасово не працював.

На думку відповідача, посилання на пояснення сусідів є саме підтвердженням того, що поряд з ним у приватному секторі теж проживають інші особи. Крім того, відповідач пояснив, що від працюючих в зоні відчуження :суворо не вимагається виїзд за межі зони у між вахтовий період і, у звязку з виробничою чи побутовою необхідністю, люди можуть залишитись в зоні відчуження.

Адміністрація зони відчуження не мала до нього претензій до того часу, поки припятська прокуратура, на його думку, незаконно порушила проти нього кримінальну справу за незаконне поводження з радіоактивними відходами, якими металобрухт, і вже пять років тримає його на підписці про невиїзд. Неприязнь з боку прокуратури викликана тим, що він не визнає своєї вини. Відповідач вважає позов прокурора Київської області необґрунтованим, тому що його задоволення перешкоджає його трудовим правам, а саме він фактично втратить роботу в ДСП 4j «Техноцентр». Тому, просить у позові відмовити.

Судом встановлено, і це сторонами не оспорюється, що в тридцяти кілометровій зоні відчуження ЧАЕС встановлений вахтовий метод роботи, тобто, або «три на чотири», коли працівники чотири дні з понеділка до четверга працюють, а в інші дні відпочивають, або пятнадцять на пятнадцять», коли, відповідно, половину місяця працюють, а половину відпочивають. Цей графік роботи вимагає постійного перебування працівника у вахтовий період в зоні відчуження, якщо немає можливості щоденно їздити на роботу. Для цього кожне підприємство має свої гуртожитки, якими слугують відселені багатоквартирні будинки, взяті на підприємстві на відповідний облік. Як встановлено судом, деякі підприємства мають гуртожитками і будинки приватного сектору, зокрема МНТЦ «Укриття». Такі гуртожитки має і підприємство, на якому працює ОСОБА_1 - ДСП «Техноцентр», яке є державним підприємством, адміністративно підпорядковане Державному департаменту-Адміністрації зони відчуження і є підрозділом Українського державного обєднання «Радон» Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи. Доказів того, що ОСОБА_1 при прийомі на роботу надавалось направлення на поселення в гуртожиток суду не надано.

Представлений суду Список осіб, що тимчасово (до відселення) про у будинках приватного сектору в м. Чорнобиль станом на 1.04.2006 погоджений начальником відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України у Київської області та заступником начальника ДД - Адміністрації зони відчуження підписаний заступником начальника відділу економіки, планування, орг.. праці та соціальних програм ДД-АЗВ і ЗБ(0)В та завідувачем сектору рок - фізичного захисту і гарантій ДД-АЗВ і ЗБ(О)В свідчить, що проживай приватному секторі було внесено тільки в цей список 144 особи в ОСОБА_1 При цьому, це особи, які до аварії на ЧАЕС проживаю і Чорнобилі і з якихось причин не відселились і не отримали житло компенсацію, це особи, які були відселені у належному порядку, але повернулись у місто і проживають в ньому самоселами, це особи, які звільни.: .і підприємств, що знаходяться в зоні відчуження, але не виїхали з зони фактично є самоселами і це є особи, які працюють в зоні відчужені проживають в приватному секторі на правомірних підставах, або з мову. згоди адміністрації зони відчуження та керівництва підприємств. Останні ОСОБА_1, який з дружиною ще в 1993 році поселився в будинок .М і вул. Перемоги в м. Чорнобилі і цього факту не заперечує. До 2007 року представник з боку адміністрації зони ЧАЕС, керівництва підприємств, де він працю: ї приводу його проживання в цьому будинку не було. За цією адресою він знайдених у відділі кадрів, на цю адресу йому був виданий пропуск, Тобто, є очевидних Державний департамент-Адміністрація зони відчуження фактично визнавань свідомо допускав його проживання у вказаному будинку.

Було також встановлено в суді, що ОСОБА_1 направлення . поселення в гуртожиток не надавалось і за період знаходження даної справу суді, а саме з 5.10.2009 року, ні адміністрацією зони відчуження, підприємством не робилось ніяких спроб щодо приведення у ВІДПОВІДЬ вимогам нормативних актів, що регулюють проживання осіб в зоні відчуження і проживання ОСОБА_1 в зоні відчуження. Суду не було представник ніяких доказів, що свідчили б про те, що проживання ОСОБА_1 у буди і №8 по вул. Перемоги в м. Чорнобилі суттєво порушує інтереси держави шкодить підтриманню екологічної рівноваги на території України, як на це вказано позовна заява. У справі немає доказів того, як впливає проживання відповідає вказаному будинку на його здоровя, і як даний позов вирішить питання захист його здоровя.

Щодо статусу даного будинку, то його не можна розцінювати житло: будинком у цивільно-правовому значенні, тому що у відповідності з ЗУ «П: правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення...» на майно в тридцяти кілометровій зоні відчуження в тому числі і відселення житловий фонд встановлена нульова вартість і воно знаходиться у оперативна розпорядженні ДД Адміністрації зони відчуження. Будинку №8 по вул. Перемоги в м. Чорнобилі не надавався статус гуртожитку, чи будь-який інший статус, то: він і є тим майном, що має нульову вартість і знаходиться у оперативно: розпорядженні Адміністрації зони відчуження, що,підтверджується пояснення представника адміністрації зони відчуження ЧАЕС. Тому, прокурор Київської

області в своєму позові просить винести рішення саме про відселення відповідача з даного будинку за межі зони відчуження з підстав, передбачених ст. 12 ЗУ «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення...», якою

забороняється постійне проживання у зонах відчуження та безумовного (обовязкового) відселення, з огляду на те, що м. Чорнобиль встановлений статус зони відчуження. При цьому, прокурор посилається на те, що ОСОБА_1 І постійно проживає у вказаному будинку.

Вивчаючи питання, чи дійсно ОСОБА_1 постійно проживає у

вказаному будинку і чи може він бути відселеним з даного будинку за межі зони

відчуження, суд приходить до слідуючих висновків.

Прокурор в обґрунтування постійного проживання відповідача посилається j на пояснення свідків та на висновки пожежних та санітарних органів, які встановили недоліки в стані даного будинку. Але, сам відповідач факту свого І проживання в будинку по вул. Перемоги,8 не заперечує, але не вважає своє проживання в цьому будинку постійним, тому що проживає у цьому будинку під час виконання своїх трудових обовязків, а ті випадки, коли він залишався на між вахтовий період з виробничої чи побутової необхідності в зоні відчуження не І свідчать на його думку про те, що він відмовився від свого постійного проживання по основному його місцю, в м. Києві у своїй квартирі, і повністю j переселився в м. Чорнобиль. Прокурор та представник Адміністрації зони й відчуження не надали суду достатніх і вагомих доказів, які б свідчили про і зворотне. Посилання прокурора на вимоги адміністрації зони відчуження про виселення за межі зони відчуження в 2007 році торкались періоду, коли ОСОБА_1 певний період не працював у зоні, що і підтверджується його і трудовою книжкою. Немає доказів того, що попри вимоги нормативних і документів про обовязковий виїзд з зони відчуження працюючих осіб на вихідні в між вахтовий період, всі вказані особи в обовязковому та в організованому порядку виїздять з зони відчуження. Навпаки, все свідчить про те, що вказані . які особи, а також і самосели і не відселені довільно перебувають в зоні відчуження і

їх виїзд ніким не контролюється. Тому, суд вважає, що факт постійного проживання відповідача в м. Чорнобилі по вулю Перемоги,8 прокурором не доведений. З вказаних підстав у неможливим винести рішення, яким встановити факт постійного проживання відповідача в зоні відчуження, виселити його за «межі зони відчуження і зобовязати заселитись в гуртожиток на загальних підставах, тому що встановлення даного факту виходить за межі даного провадження. Є очевидним, що відповідач перебуває в зоні відчуження у звязку яз його трудовими відносинами з підприємством, що знаходиться в Зоні ..я відчуження. Відселення відповідача з зони відчуження з наведених прокурором - ми підстав фактично унеможливлює продовження трудових відносин відповідача підприємством, що є прямим порушення його громадянських і трудових прав, передбачених як Конституцією України так і трудовим законодавством України. Тому, винесення такого рішення було б як незаконним, так і безглуздим.

Зобовязувати осіб до вселення в гуртожитки державних підприємств виходить за

В межі компетенції судів.

Тому, суд вважає позов прокурора Київської області в інтересі Адміністрації зони відчуження ЧАЕС недоведеним і таким, що виходите компетенції суду, а тому не підлягає розгляду в суді в частині а відповідача вчиняти дії по заселенню в гуртожиток.

Керуючись ст. ст.,, 43, 48 Конституції України, ст. 12 Закону У країни «і правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення в Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про статус та соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ВИРІШИВ:

В позові Прокурора Київської області в інтересах Державного департаменту

-Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обовязкового) ВІДС до ОСОБА_1 про примусове відселення,- відмовити

Рішення може бути оскарженим до Апеляційного суду Київської область через Іванківський районний суд Київської області шляхом подання заяв оскарження на протязі 10 днів та подальшого подання апеляційної скаргу протязі 20 днів з дня подання заяви.

Суддя: