Апеляційний суд Черкаської області
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-4163/2010 Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2010 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі на постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 20 травня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги "Дітям війни" , -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 предявив позов до управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги "Дітям війни". Зазначав, що він відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни.

Згідно ст. 6 Закону має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але відповідачем вимоги даного закону ігноруються і підвищення до пенсії йому, як дитині війни, протягом 2007 року не нараховувалося та не виплачувалося, а протягом 2008 2009 років нараховувалося та виплачувалося в меншому розмірі, ніж це передбачено законодавством. На підставі наведених обставин позивач просить суд задовольнити вимоги позивача, визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити щомісячне підвищення до пенсії за 2007-2009 роки в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 20 травня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано відмову УПФ України в Маньківському районі щодо виплати ОСОБА_6 щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком протиправною.

Зобовязано УПФ України в Маньківському районі нарахувати ОСОБА_6 недоплачену державну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 09.07.2007 року по 2008 рік включно за виключенням 10 % мінімальної пенсії за віком виплачених в 2008 році, згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі, так як вважає постанову суду незаконною і необґрунтованою та винесеною з неправильним застосуванням норм матеріального права .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів в апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про її часткове задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 отримує пенсію за віком та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ( у редакції від 18.11.2004 року) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зімни до Закону України № 2195-ІУ виплачується підвищенням у розмірі надбавки , встановленої для учасників війни.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.052008 р. № 10-рп/2008 зміни зміни до вказаного вище закону визнано такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними). Таким чином з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р. дія Закону 2195-ІУ, яким пенсія підвищувалася на 30 % мінімальної пенси за віком.

Отже, нарахування та виплати у 2008 р. дітям війни підвищення до пенсії и здійснюватися відповідно до норм із 1 січня 2008 р. до 21 травня 2008 р. Закону Україн «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавча актів України», а з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р. Закону України «Про соціальні захист дітей війни».

Вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив із того, що управління пенсійного фонду як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з

вищеназваних законів і здійснювати позивачу відповідні нарахування, але у порушення

вимог вказаних законів таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Не можна взяти до уваги посилання в апеляційній скарзі на інші нормативно-правові

акти. Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України № 2191-ІУ державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані

іншими нормативно-правовими актами.

Доводи відповідача щодо відповідності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги,оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходить за межі заявлених вимог і судом не розглядалося.

Безпідставним є також посиланнявідповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не ухвалював рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Разом із тим судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції «правильно трактував ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України та для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач у своїх запереченнях на позов також просив застосувати строки звернення до суду.

Із матеріалів справи випливає, що позивач звернувся до суду із позовом 23 березня 2009 р. В своїй позовній заяві просить визнати дії відповідача неправомірними за 2006-2008 роки.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку про зміну судового рішення і визнання дій відповідача неправомірними за період із 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р. Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі задоволити частково.

Постанову Маньківського районного суду від 20 травня 2009 р. змінити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_6 з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р. неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком зі період з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 р.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді