Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

06 травня 2010 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді': ОСОБА_1, суддів : Широкової Л.В., Омельчука М.І.,

при секретарі судового засідання Назаренко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 2 лютого 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням і стягнення коштів та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням,

встановила:

У лютому 2009 року ОСОБА_2 звернулась в суд з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що у 2001 році на підставі ордеру, виданого на ім'я ОСОБА_3, на склад сім'ї: вона, відповідач і син, отримали кімнату №4 в гуртожитку по вул. БОС, 1/304 в м.Житомирі. Після розірвання шлюбу в 2002 році вона з відповідачем залишились проживати у вказаній кімнаті. Посилаючись на те, що з липня 2008 року ОСОБА_3 не проживає в кімнаті без поважних причин, і місце його проживання не відомо, позивачка просила на підставі ст.71 ЖК України визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням та стягнути з нього 999 грн. 79 коп. за сплачені комунальні послуги та судові витрати.

У травні 2009 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, в якому зазначав, що за взаємною згодою з відповідачкою, з метою додаткового заробітку, з липня 2008 року по лютий 2009 року, він тимчасово знаходився в Росії, в м.Москві, і забезпечував відповідачку та малолітнього сина коштами для сплати житлово-комунальних послуг та інших потреб. Посилаючись на те, що за час його відсутності ОСОБА_2 замінила вхідні двері та не допускає його в спірну кімнату, позивач просив зобов'язати відповідача надати йому ключі від вхідних дверей та стягнути судові витрати.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 2 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 999 грн. 37 коп. та судові витрати в сумі 81 грн. В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп.

Зустрічний позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 усунути ОСОБА_3 перешкоди в користуванні квартирою шляхом надання ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 16 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування постановленого рішення суду і ухвалення нового про задоволення її позову у повному обсязі та відмову у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Зокрема, апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про поважність причин відсутності ОСОБА_3 понад шість місяців у спірному житлі.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.71 ЖК України, суд може визнати члена сім'ї наймача жилого приміщення таким, що втратив право користування цим приміщенням, якщо він був відсутнім понад шість місяців без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, нредметом спору є кімната №4 у гуртожитку по вул.БОС, 1/304 в м.Житомирі, що знаходиться на балансі Будинкоуправління №3 КЕВ м.Житомира. В кімнаті зареєстровані позивач та відповідач разом з сином.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не проживає в спірній кімнаті з поважних причин, з 1 серпня 2008 року. Зазначений факт стверджуються довідкою підприємства «Свій дім», згідно якої ОСОБА_3 дійсно в складі робочої бригади знаходився по 12 лютого 2009 року у м.Москві (а.с.47).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо поважності причин відсутності ОСОБА_3 в спірній кімнаті.

Як пояснив ОСОБА_3, він іншого жилого приміщення не має, змушений в даний час проживати за різними адресами, і згоден відшкодувати ОСОБА_2 понесені витрати за сплату комунальних послуг.

За таких обставин, суд першої інстанції, задовольняючи частково первісний позов, дійшов правильного висновку про те, що відповідач не втратив право на користування жилим приміщенням.

Крім того, ОСОБА_2 в ході розгляду справи не заперечувала, що замінила вхідні двері в зв'язку з відсутністю колишнього чоловіка, тому правильним є також висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог ОСОБА_3, який не може користуватись спірною кімнатою в зв'язку з відсутністю ключів від вхідних дверей.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на правильність судового рішення не впливають.

Рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 2 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя А. М. Худяков

Головуючий Судді

Згідно: суддя апеляційного суду