АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Обідіної О.І.

Судців Дорош А.І., Карнаух П.М. при секретарі Киві А.М.

з участю

позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 травня 2010 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відновлення межі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою , -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судці-доповідача ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 травня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відновлення межі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено.

Скасовано ухвалу суду від 04.03.2010 року про заборону ОСОБА_3 проводити дії щодо приватизації земельної ділянки по вул.. Спартака, 44 м. Пирятина Полтавської області.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просит вищевказане рішення суду скасувати та постановити нове, яким зобов»язати відповідача відновити межі та усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення огорожі відповідно до плану-схеми земельної ділянки від 29.11.1989 р., посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволеннню з наступних підстав.

Згідно ч.І ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і це не заперечується сторонами, за рішенням Пирятинської міської ради від 25.04.1988 р. ОСОБА_4 надана у безстрокове користування земельна ділянка площею 0,06 га по вул.. Спартака в м. Пирятині для будівництва Житлового будинку. Планом газифікації від 1989 р. передбачено розмір земельної ділянки 17x35 м. (а.с.5). Згідно договору купівлі-продажу від 26.09.2003 р. ОСОБА_2 купив у ОСОБА_4 не закінчений будівництвом житловий будинок по вул.. Спартака, 46 в м. Пирятин, що розташований на земельній ділянці площею 0,06 га (а.с. 6).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по вул.. Спартака, 46 в м. Пирятин, виданого 29.08.2008 р, розмір земельної ділянки становить 0,0652 га, що перевищує розмір наданої земельної ділянки у 1988 р. (а.с.7).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, у чому полягає порушення його права з урахуванням того, що він користується земельною ділянкою, яка за розміром є більшою, ніж надавалася. Крім цього, згідно повідомлення Пирятинської міської ради за № 415 від 11.05.2010 р. проведеним обстеженням земельних ділянок № 44 та № 46 встановлено, що між ними більше 10 років встановлена огорожа, земельна ділянка ОСОБА_3 становить 0,0597 га, хоча надавалася розміром 0,06 га, підстав для переносу огорожі міська рада не виявила.

Як встановила колегія суддів, висновки суду першої інстанції є вірними, виходячи з наступного.

Згідно ч.З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, на час придбання позивачем об»єкту не завершеного будівництва по вул.. Спартака, 46 в м. Пирятин розмір земельної ділянки становив 0,06 га.

- -При виготовленні технічного паспорту на житловий будинок за вказаною адресою після завершення його будівництва розмір земельної ділянки становить 0,0652 га (а.с. 7).

Як стверджує позивач, сусідка - відповідач по справі ОСОБА_5 зі сторони своєї земельної ділянки № 44 без будь-якого дозволу самовільно встановила вглиб його території огорожу, тобто вийшла за межі свої земельної ділянки і зайняла частину його ділянки.

Проте, позивач не вказав коли саме були вчинені відповідачем ці дії по встановленню нової межі. Як вбачається із листів виконавчого комітету Пирятинської міської ради № 941 від 17.09.2009 та № 415 від 11.05.2010 р. огорожа між земельними ділянками встановлена більше 10 років тому і при її встановленні межі були погоджені із попереднім власником будинковолодіння № 46 (а.с.26а, 36). У судовому засіданні позивач не зміг пояснити у зв»язку з чим його ділянка станом на 2008 рік за розміром не зменшилася, а навпаки збільшилася на 0,0052 га. Як вбачається із технічної документації на домоволодіння № 44, земельна ділянка ОСОБА_3 за розміром є незмінною. Позивач не надав доказів на підтвердження позовних вимог.

Посилання позивача на те, що відповідач ОСОБА_5 добровільно уступила

своєму сусіду з протилежного боку частину своєї земельної ділянки для забудови є безпідставним, у матеріалах справи відсутні докази цього.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не спростовують висновків місцевого суду, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити.без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.І п.1, 308 ч.І, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С У Д Д І: