Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 2ц-3-5219/10
РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2010 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Батченка О.В., при секретарі Яценко Л.В., з участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку № 61 по вул. Верхній в м. Миколаєві в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив про визнання права власності за позивачем на ? частину жилого будинку.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у шлюбі з 19.08.2000 року по 02.10.2007 року.

Під час шлюбу, 11 жовтня 2000 року відповідач ОСОБА_2 та його рідний брат ОСОБА_3 набули право власності в порядку приватизації державного житлового фонду по ? частині кожен на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно договору купівлі-продажу № 2648 від 03 серпня 2001 року ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 придбав ? частину квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач 24.07.2002 року продав належну йому квартиру АДРЕСА_1 і в цей же день купив житловий будинок № 61 по вул. Верхній в м. Миколаєві.

При цьому сторони визнали ті обставини, що продаж квартири було здійснено за 5750 доларів США, а купівля будинку - за 5200 доларів США.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За положеннями ч. 1 ст. 69 СК, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що лише ? частина спірного житлового будинку була придбана за спільні кошти сторін і є їх спільною сумісною власністю. Так, інша ? частина житлового будинку була придбана на кошти, отримані від реалізації майна, що належало відповідачеві на праві особистої приватної власності ? частини квартири АДРЕСА_1.

При цьому суд враховує, що інша ? частина квартири АДРЕСА_1 була придбана сторонами під час шлюбу, а отже є їх спільною сумісною власністю; кошти, отримані від продажу квартири були достатніми для придбання житлового будинку; а також той факт, що продаж одного майна та купівля іншого були вчинені в один день, що підтверджує пояснення відповідача в частині того, що кошти, отримані від продажу квартири були витрачені на купівлю спірного житлового будинку.

Суд також враховує пояснення свідка ОСОБА_4, щодо передачі нею 3000

доларів США для придбання спірного будинку, але вважає що таке не спростовує висновків

суду у справі, оскільки у будь-якому разі частка грошових коштів, одержана відповідачем від

реалізації частини його особистого майна ? частини квартири - була внесена для

придбання спірного житлового будинку, при цьому ця частка не є меншою, ніж вартість ? частини спірного житлового будинку на момент його придбання і позивачем це не

спростовано. Більш того, свідок ОСОБА_4 зауважила, що надавала грошові кошти для

придбання житла для дітей, а отже у їх спільну сумісну власність, що також не впливає на

висновки суду.

Таким чином, позов ОСОБА_1 на підставі ст. 57, 60, 70 СК України підлягає

частковому задоволенню.

Керуючись ст. 57, 60, 70 СК України, ст. 10, 60, 212 - 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину жилого

будинку № 61 по вул. Верхній в м. Миколаєві.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частини

жилого будинку № 61 по вул. Верхній в м. Миколаєві.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Вікторівни 25 (двадцять пять) грн. 50 коп. судового збору, а також 60 (шістдесят) грн. 00

коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Повернути ОСОБА_1 надміру сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 132 (сто тридцять дві) грн. 00 коп. за

квитанцією № 8 від 12 серпня 2010 року.

Апеляційну скаргу на рішення може бути оскаржено до апеляційного суду

Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєві протягом десяти днів з

дня його проголошення.

Суддя О.В. Батченко