Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-737/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: за участю представників: від позивача: від відповідача:ОСОБА_2 не зявився не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до якого просить визнати за ним право власності на спадкове майно: на земельну ділянку (пай № 559) загальним розміром 5,44 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, та належала її чоловіку та батьку сина ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_6 є чоловіком позивача та рідним батьком їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 28.06.2004р. позивач звернулась до Петропавлівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області із заявою про розшук ОСОБА_6. Дії щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_6 жодних результатів не дали. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2007р. ОСОБА_6 визнано безвісно відсутнім. В подальшому, рішенням того ж суду від 21.04.2008р. ОСОБА_6 оголошено померлим. 30.04.2008р. видано свідоцтво про смерть ОСОБА_6, якому на праві приватної власності належала земельна ділянка (пай № 559) загальним розміром 5,44 га, що знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Будь-якого заповіту після смерті останнього не залишилось. На сьогоднішній день неповнолітній син ОСОБА_5 є єдиними спадкоємцями на майно померлого батька, але не може розпоряджатися ним на свій розсуд. Для усунення цього непорозуміння позивач і звернувся до суду в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5.

В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи від відповідача надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглянути у відсутність їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 9).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 066849 від 18.03.2002 року ОСОБА_6 на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 5,440 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 6).

Зазначені обставини підтверджуються також довідкою відділу Держкомзему у Петропавлівському району Дніпропетровської області від 19.07.2010р. за вих. № 7/10-2164 (а.с. 7).

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2007р. ОСОБА_6 визнано безвісно відсутнім (а.с. 10).

Рішенням того ж суду від 21.04.2008р. ОСОБА_6 оголошено померлим (а.с. 11).

25.06.2008р. видано свідоцтво про смерть ОСОБА_6 серії І-КИ № 224138 (а.с. 5).

Позивач зазначає, що на сьогоднішній день її син, який є єдиним спадкоємцем, не може оформити на себе право власності на земельну ділянку (пай) в звязку з тим, що була не визначена територіальне оформлення спадщини, що і є причиною спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 1217 ЦК України зазначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Стаття 1261 ЦК України містить вичерпний перелік осіб, що входять до першої черги спадкоємців за законом: діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно відомостей Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 20.10.2010р. в провадженні Петропавлівської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлого 20.04.2008р. ОСОБА_6 відсутня (а.с. 22).

За інформацією Воловецької державної нотаріальної контори станом на 29.10.2010р. з питань оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6, який помер 30.04.2008р., ніхто з його спадкоємцев до Воловецької державної нотаріальної контори не звертався, спадкова справа не заведена (а.с. 27).

Як встановлено в судовому засіданні та зазначалося вище, неповнолітній ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем всього майна, що належало на день смерті його батька ОСОБА_6, тобто земельної ділянки (пая № 559), площею 5,44 га, що знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач в установленому законом порядку не відмовився від прийняття спадщини, отже є спадкоємцем на законних підставах.

З огляду на викладене є правомірними та підлягають задоволенню заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку (пай № 559) загальним розміром 5,44 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю його батьку ОСОБА_6, що помер 30.04.2008 року.

Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у виникненні спору, згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 58-60, 79, 88, 212, 213-215, 218, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку (пай № 559) загальним розміром 5,44 га, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, та належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ДП № 066849 від 18.03.2002 року його батьку ОСОБА_6, що помер 30.04.2008 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Пелипенко