Київський районний суд м. Полтави
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2010 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Сова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради, Відкритого акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод», СГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про визнання права користування квартирою та про реєстрацію в квартирі, -

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради, Відкритого акціонерного товариства «Полтавський авто агрегатний завод», СГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про визнання права користування квартирою та про реєстрацію в квартирі. Свій позов обгрунтовувала тим, що рішенням Полтавської міської ради народних депутатів від 05.07.1990 року №313 було дозволено Полтавському автоагрегатному заводу знесення жилих будинків, що перебували на балансі ГЖЕД №7 по вул.Партизанська, 10, вул.Винахідницька, 4. Рішення в частині знесення будинків не було виконано і на даний час не планується знесення цих будинків. Наказом Полтавського автоагрегатного заводу від 18.03.1992 року №61 зараховано на баланс заводу будинок №10 по вул.Партизанській та будинок №4 вул.Винахідницький на строк до здачі в експлуатацію жилого будинку по вул.3іньківській,6, а також зобов»язано завод укласти договори найму на житло з мешканцями будинків. Згідно з рішенням адміністрації та профспілкового комітету заводу від 02.12.1992 року №35 їй та її сім»ї було надано квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 54,8 кв.м. Оскільки прописка у вказаних будинках була заборонена у зв»язку з їх зносом, позивач разом з членами своєї сім»ї зареєстрована в гуртожитку ВАТ «ПААЗ» по вул.Вільямса, 1. Саме тому їй не було видано ордер на зазначену квартиру, який є єдиним документом для вселення і для реєстрації. Між нею, як користувачем квартири АДРЕСА_2 та ВАТ «ПААЗ» було укладено договір №2 від 01.10.2003 року, чинний на даний час, яким ВАТ «ПААЗ» зобов»язувалось забезпечувати житлове приміщення позивача житлово-комунальними послугами. Позивач сплачує за квартиру та житлово-комунальні послуги за вказаною адресою. З нею укладалися договори, як з користувачем приміщень на отримання послуг, але без реєстрації за місцем фактичного проживання. Вказаний будинок, як і квартира, в якій вона з сім»єю проживає і якою користується є придатною для проживання, про що свідчить Висновок про технічний стан житлового будинку по вул.Партизанській, 10 в м.Полтаві від 21.02.2002 року №1/02, виданий Державним проектним інститутом «Міськбудпроект». Просила суд визнати за нею та членами її сім»ї право користування на квартиру АДРЕСА_3. Зобов»язати СГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області зареєструвати місце проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_4 та внести до їх паспортів та адресно-довідкової картотеки відомості про місце проживання за даною адресою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій не заперечує проти розгляду справи у його відсутності.

Представник ВАТ «ПААЗ» в судове засідання не з»явилась, але надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності. Проти позовних вимог не заперечують.

Представник Відділення СГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області в судове засідання не зявилась, але надала лист, в якому просила слухати справу у її відсутність.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника ОСОБА_2 громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради ОСОБА_6, представника ВАТ «ПААЗ» та представника Відділення СГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 09.04.2010 року до участі у справі в якості третіх осіб залучено ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Третя особа ОСОБА_4 з позовом згоден.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового слухання.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності третьої особи ОСОБА_3.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_4, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Полтавської міської Ради народних депутатів від 05.07.1990 року №313 «Про знесення жилих будинків по вул.Партизанська, 10, Винахідницька, 4, 6 , 6-а, 8» було дозволено автоагрегатному заводу провести знесення будинків по вул.ГІартизанській, 10, вул.Винахідницькій, 4, що належить ЖЕУ-7. Зобов»язано автоагрегатний завод надати мешканцям, будинки яких підлягають знесенню, квартири згідно додатку до цього рішення (а.с.12). Рішення в частині знесення будинків наданий час не виконано.

Наказом Полтавського автоагрегатного заводу від 18.03.1992 року «Про взяття на баланс ПЖСК заводу будинок №10 по вул.Партизанській, 10, будинок №4 по вул.Винахідницькій» було взято на баланс будинок №10 по вул.Партизанській, будинок №4 по вул.Винахідницькій на строк до здачі в експлуатацію жилого будинку по вул.3іньківській,6 та зобов»язано завод укласти договори найму на житло (а.с.13).

Згідно протоколу №35 від 02.12.1992 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Полтавського автоагрегатного заводу «Про розподіл житла в звільнених квартирах по вул.Партизанській та по вул.Винахідницькій» позивачу було надано квартиру АДРЕСА_5 (а.с.16).

01.10.2003 року між ВАТ «ПААЗ» в особі голови правління ОСОБА_7, з однієї сторони та ОСОБА_1, проживаючою ІНФОРМАЦІЯ_5, з другої сторони, укладено договір №2 на надання житлово-комунальних послуг, а саме: ВАТ «ПААЗ» зобов»язувалось забезпечити ОСОБА_1 та членів її сім»ї електроенергією, газом, тепловою енергією, водопостачанням, водовідведенням та обслуговуванням ЖЕДом ВАТ «ПААЗ» (а.с.9).

Починаючи з 02.12.1992 року позивач ОСОБА_1 з членами своєї сім»ї проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, проводить ремонт в квартирі, сплачує за квартиру та комунальні послуги. Згідно довідки від 25.01.2010 року за №21/27 житлово- експлуатаційної дільниці ВАТ «ПААЗ» (а.с. 15) ОСОБА_1 заборгованості по квартплаті станом на 01.02.2010 року не має.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з членами своєї сім»ї зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 в гуртожитку ВАТ «ПААЗ», оскільки прописка у вказаних будинках була заборонена у зв»язку з їх зносом, хоча фактично вона проживає, користується та здійснює ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_5 з 1992 року.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування, вільний вибір місця проживання.

Частиною 1 статті 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасова.

Частиною 1 статті 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Згідно Висновку про технічний стан житлового будинку по вул.Партизанській, №10 в м.Полтаві (а.с. 17-20) технічний стан будинку задовільний, елементи будинку вцілому придатні для експлуатації, але потребують ремонту, який доцільний на цій стадії. Планування квартир має ряд відхилень від вимог діючих норм. Таким чином, технічний стан будинку дозволяє його подальшу

експлуатацію, при цьому необхідно проводити ремонт його елементів. Планування квартир, на думку інституту, придатне для подальшої експлуатації, але відхилення від вимог норм повинно бути погоджено з відповідними органами державного нагляду.

Частиною 1 статті 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Частиною 1 статті 63 ЖК України визначено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного, громадського жилого фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Враховуючи вищевикладене, встановлені по справі обставини, а саме той факт, що позивач з членами своєї сім»ї проживає з 1992 року в квартирі АДРЕСА_1, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ЗЗ Конституції України, ст.ст.61,63 ЖК України, ст.ст.29,310 ЦК України, ст.ст.4-14, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради, Відкритого акціонерного товариства «Полтавський авто агрегатний завод», СПРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про визнання права користування квартирою та про реєстрацію в квартирі задовольнити.

Визнати право на користування квартирою №2 в будинку №10 по вул.Партизанській в м.Полтава за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати право на користування квартирою №2 в будинку №10 по вул.Партизанській в м.Полтава за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати право на користування квартирою №2 в будинку №10 по вул.Партизанській в м.Полтава за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати право на користування квартирою №2 в будинку №10 по вул.Партизанській в м.Полтава за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Зобов'язати Відділ СПРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області зареєструвати ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_6.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Київського районного

суду м.Полтави Т.В.Турченко