Деснянський районний суд м.Чернігова
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2010 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі: головуючого: судді Кулініча Ю.П., за участю: секретаря судового засідання Костюк Ю.Г., позивачів (відповідачів) ОСОБА_1, ОСОБА_2, представників позивачів (відповідачів) адвоката ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4,

юзглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом 'имаренка ОСОБА_5 до ОСОБА_2, про [визнання заповіту недійсним, визнання права власності, та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповітів недійсними, визнання права власності, третя особа: Перша чернігівська державна нотаріальна контора, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить (з рахуванням уточнень) визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 >менівни, що померла 22.12.2008, на користь ОСОБА_2, складений іержавним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори 6.10.2008; визнати за ним право власності на квартиру № 33 в будинку № 15 о вул.Ак.Павлова у ОСОБА_7; визнати за ним право власності на земельну ілянку № 102 площею 398 кв.м. в садівничому товаристві „Ромашка" в .ОСОБА_7.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що имаренко О.С. на час вчинення заповіту внаслідок стану здоров'я не Ьзуміла значення своїх дій та не могла ними керувати. Тому він має бути іиним спадкоємцем відповідно до заповітів від 13.05.1996 та від 08.08.2000.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить (з жуванням доповнень) визнати недійсними заповіти ОСОБА_6 від (.05.1996 та від 08.08.2000; визнати за ним право власності на 1/2 частину іартири № 33 в будинку № 15 по вул.Ак.Павлова у м.Чернігові та земельної лянки № 102 площею 398 кв.м. в садівничому товаристві „Ромашка" в ОСОБА_7.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилається на те, що [маренко О.С. на час вчинення заповітів від 13.05.1996 та від 08.08.2000 аслідок стану здоров'я також не розуміла значення своїх дій та не могла ми керувати. Тому спадкування має відбутися за законом. Право на

спадщину в рівних частинах мають ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як діти спадкодавця.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свій позов підтримав, позов ОСОБА_2 не визнав.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свій позов підтримав, позов ОСОБА_1 не визнав.

Перша чернігівська державна нотаріальна контора представника у судове засідання не направила.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 померла 22.12.20 08, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Згідно копій свідоцтв про народження та копії спадкової справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_6 та єдиними спадкоємцями першої черги. Заяви про прийняття спадщини подані в межах встановленого законом шестимісячного строку.

За життя ОСОБА_6 складено три заповіти: від 13.05.1996, яким вона заповіла належну їй квартиру в м.Чернігові по вул.Ак.Павлова, 15/33 ОСОБА_1; від 08.08.2000, яким вона заповіла все своє майно синові ОСОБА_1; та від 06.10.2008, яким заповіла квартиру та все інше майно синам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах.

На час смерті ОСОБА_6 на праві приватної власності належали квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 398 кв.м. в садівничому товаристві „Ромашка", що підтверджується копіями витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.07.2009 та державного акту на право приватної власності на землю від 03.03.1998.

З медичних карток ОСОБА_6, медичної справи інваліда, копії акту про нещасний випадок на виробництві вбачається, що у 1959 році ОСОБА_6 отримала травму голови, внаслідок якої їй була встановлена група інвалідності. З 1961 року ОСОБА_6 зверталася за психіатричною допомогою.

Відповідно до трудової книжки, з 1959 по 1971 роки ОСОБА_6 перебувала на пенсії, з 1971 по 1992 роки працювала на роботах, що не потребують високої кваліфікації (робоча, прибиральниця, гардеробниця, сторож).

З показань свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 вбачається, що в період укладення всіх трьох заповітів ОСОБА_6 виявляла ознаки неадекватної поведінки: звинувачувала сусідів у діях, яких насправді не було, була дратівлива, мала погану пам'ять.

12.12.2008 ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з заявою про визнання ОСОБА_6 недієздатною (справа № 2-о-39/09). Провадження у справі закрито ухвалою від 26.02.2009 у зв'язку зі смертю ОСОБА_6

Згідно акту № 140/215 посмертної судово-психіатричної експертизи від 27.04.2010 у ОСОБА_6 на період 13.05.1996, 08.08.2000 та 06.10.2008 мав місце розлад психічної діяльності у вигляді органічного розладу особистості і поведінки внаслідок дисфункції головного мозку складного генезу, який позбавляв її здатності усвідомлювати значення своїх дій та ними керувати.

Таким чином, є всі підстави для висновку, що на час вчинення заповітів ОСОБА_6 не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати.

Присутні у матеріалах справи договори про надання комунальних послуг, договору на передачу у довірче утримання (на зберігання) активів, копій ощадних книжок суд не вважає доказами того, що під час вчинення заповітів ОСОБА_6 розуміла значення своїх дій та могла ними керувати. Укладення зазначених вище цивільно-правових угод не потребує додаткової перевірки психічного стану особи, яка їх укладає, і на практиці зводиться до формального підписання.

Згідно ч.І ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Отже, заповіти ОСОБА_6 від 13.05.1996, 08.08.2000 та 06.10.2008 мають бути визнані недійсними як такі, що вчинені особою у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати.

Спадкування належного ОСОБА_6 майна має бути здійснено за законом, згідно ст.ст. 1257, 1258, 1261, 1267, 1268, 1269 ЦК України. Право на спадкування в рівних частинах мають спадкоємці першої черги ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Керуючись викладеним вище та ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним заповіт від 13.05.1996, складений ОСОБА_6, що померла 22.12.2008, посвідчений державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі за № 5-2597.

Визнати недійсним заповіт від 08.08.2000, складений ОСОБА_6, що померла 22.12.2008, посвідчений державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі за № 2-4428.

Визнати недійсним заповіт від 06.10.2008, складений ОСОБА_6, що померла 22.12.2008, посвідчений державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі за № 3-3186.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, що померла 22.12.2008.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, що померла 22.12.2008.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 398 кв.м. в садівничому товаристві „Ромашка" м.Чернігів, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, що померла 22.12.2008.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 398 кв.м. в садівничому товаристві „Ромашка" м.Чернігів, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, що померла 22.12.2008.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 105,12 грн. у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: