Справа № 2-0569-2010 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2010 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої - судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську Ради, третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2009 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили визнати право власності та транспортний засіб за померлою ОСОБА_4, а також визнати за ними право власності на транспортний засіб у рівних частинах після її смерті в порядку спадкування. В обґрунтування позову вони вказали на те, що 29 травня 2008 року померла їхня мати та дружина ОСОБА_4, яка постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 73 кв 14. Після її смерті залишилося спадкове майно, що складається зокрема з автотранспортного засобу марки ВАЗ 21063, який було прийнято нею у спадщину після ОСОБА_5. Документом, що підтверджує прийняття нею спадщини є свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом 07.05.2008 року ОСОБА_4 було подано заяву до Дніпропетровського МРЕВ і УДАЇ УМВС України в Дніпропетровській області про реєстрацію транспортного засобу та видачу на її імя свідоцтва про реєстрацію. Однак, органами МРЕВ у реєстрації їй було тимчасово відмовлено, у звязку з тим, що номерні знаки були тимчасово відсутні. ОСОБА_4 повторно звернутися за реєстрацією транспортного засобу не встигла, оскільки померла. У звязку з чим, у позивачів відсутня можливість оформити спадщину у нотаріуса. Тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом.

06.07.2009 року позивачі уточнили позовну заяву, в якій просили визнати за ними право власності на транспортний засіб у рівних частках після смерті ОСОБА_4 в порядку спадкування.

У судове засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зявилися, але надали суду заяву, в якій просили справу розглядати без їх участі. Уточнений позов просили задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав заяву, де просив справу розглядати без його участі, у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Представники третьої особи в судове засідання не зявилися, але надали суду заяву в якій просили справу розглядати у відсутності представника.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам.

У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

У судовому засіданні встановлено, ОСОБА_4 знаходилась у шлюбі з ОСОБА_6, з яким брак було розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, від 01.03.1974 року, виданого Індустріальним РАГС м. Дніпропетровська (а.с. 10). Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. 27.12.1974 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, та присвоєно прізвище дружині ОСОБА_4 (а.с. 11). Від шлюбу у них народилася донька, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3. 19 лютого 1992 року ОСОБА_7 уклала шлюб, та її прізвище після одруження стало ОСОБА_3 (а.с. 15). 27 вересня 1997 року ОСОБА_9 одружилася і її прізвище після одруження стала ОСОБА_2 (а.с. 13).

29 травня 2008 року ОСОБА_4 померла про що в книзі реєстрації смерті 30 травня 2008 року було зроблено відповідний актовий запис № 4414 (а.с. 7). Після її смерті відурилася спадщина.

Як вбачається з матеріалів справи, після померлої ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися 25.02.2009 року позивачі по справі та їм були видані свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено в судовому засіданні до складу спадщини померлої ОСОБА_4 входило також рухоме майно автомобіль марки ВАЗ 21063, випуск 1985 року, кузов № ХТА210630Н1742779, державний номерний знак НОМЕР_1, право власності на яке внаслідок смерті вона не встигла зареєструвати у відповідних органах та отримати свідоцтво про реєстацію. Оскільки на час видачі свідоцтва про право на спадщину було відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на імя ОСОБА_4, дане майно не було зазначене у свідоцтві про право на спадщину.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивачі, як спадкоємці першої черги за законом прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, але юридично не можуть оформити своїх спадкових прав відносно автомобіля марки ВАЗ 21063, випуск 1985 року, кузов № ХТА210630Н1742779, державний номерний знак НОМЕР_1, тому суд вважає можливим визнати за позивачами право власності на даниц автомобіль в рівних частках.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 1218, 1261, 1278 ЦК України, ст. ст. 10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Красно гвардійської районної у м. Дніпропетровську Ради, третя особа: Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на транспортний засіб: автомобіль марки ВАЗ 21063, випуск 1985 року, кузов № ХТА210630Н1742779, державний номерний знак НОМЕР_1 у рівних частках після смерті ОСОБА_4 в порядку спадкування.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Т.О. Дубіжанська