Апеляційний суд Харківської області
Справа № 22-ц-З1354/2010 Головуючий 1 -ї
Категорія: шлюбні інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» грудня 20 І 0 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Маміної О.В.,

Суддів: Бурлака І.В., Цвірюка В.О.,

при секретарі: Єщенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виплату заборгованості по аліментам,-

встановила:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Посилалася на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.01.2008 року з ОСОБА_3 на ії користь на утримання сина ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі ? з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця. З 08.10.2007 року по 10.02.2009 року виплата аліментів в розмірі 750,00 грн. здійснювалася по виконавчому листу. Оскільки з травня 2005 року ОСОБА_3 працює у Португалії, вважала, що виконавче провадження необхідно відкрити на території Португалії, тому за ії заявою постановою державного виконавця від 11.02.2009 року виконавча провадження на території України закінчено. Оскільки сума доходу ОСОБА_3 в Португалії, на ії думку, дорівнює 1495,00 євро на місяць, сума аліментів повинна складати 373,75 євро, а не 75 євро, як їй сплачував ОСОБА_3 З травня 2009 року по липень 2010 року вона не отримувала аліментів. У звязку з чим просила суд притягнути ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5 до відповідальності, визнати суму по аліментним платежам в розмірі 750,00 грн. незаконною, підтримати ії клопотання перед відповідною судовою інстанцією Португалії про визнання та виконання рішення суду від 18.01.2008 року; зобов'язати ОСОБА_3 виплатити їй заборгованість по аліментам з березня 2009 року по теперішній час в розмірі ? частини його заробітку в Португалії; обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до сплати заборгованості, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, задовольнити ії позов. Посилалася на порушення норм матеріального і процесуального права і як доводи апеляційної скарги виклала позовні вимоги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити, рішення суду - залишити без змін.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позову, суд обгрунтовано виходив з обставин справи та вимог закону.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.01.2008 року ОСОБА_3 починаючи з 08.10.2007 року сплачував ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? від усіх видів його доходу на утримання сина. 21.02.2008 року відкрито виконавче провадження по виконавчому листу, виданому 15.02.2008 року Московським районним судом м. Харкова, а 11.02.2009 року відповідно до заяви ОСОБА_2 воно закінчено. Заборгованість станом на 11.02.2009 року відсутня. Згідно ст.ст. 4,5 Конвенції про стягнення аліментів за кордоном від 20.06.1956 року, до якої Україна приєдналася. 19.10.2006 року клопотання ОСОБА_2 про визнання та виконання на території Португалії рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.01.2008 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 25.03.2010 року надіслано на адресу Міністерства юстиції Португалії для передачі компетентному органу на розгляд.

Посилання ОСОБА_2 на те, що заборгованість по аліментам з березня 2009 року по теперішній час виникла з вини ОСОБА_3, судовою колегією не приймаються, оскільки як вбачається із копій квитанцій на адресу ОСОБА_2 з березня 2009 року по серпень 2010 року направлено грошові перекази. Розмір одного грошового переказу склав 750,00 грн., (а.с.48-52, 53).

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3- ОСОБА_5 пояснив, що як представник свого сина він направляв ці грошові перекази - аліменти ОСОБА_2 на утримання дитини, але ОСОБА_2 свідомо відмовлялася їх отримувати. Вони пропонувати ОСОБА_2 укласти мирову угоду, згідно якої вона буде отримувати на виховання дитини щомісячно по 2000,00 грн. та на рахунок дитини вони щомісячно будуть надсилати по 1000,00 грн. за умови, що вона ці кошти буде витрачати на дитину. Проте ОСОБА_2 від цієї пропозиції відмовилася.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 проти цього не заперечувала і пояснила, що у разі отримання нею будь-якої допомоги від ОСОБА_3, вона не отримує аліменти з Португалії.

Перевіряючи законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст.303,304, п.1 ч.1.ст. 307, ст. ст.308,313, п.1.ч1.ст, 314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК У країни, судова колегія -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Ігорівни-відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду У країни з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: