Справа №2-0- 247 2010
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 09 грудня 2010 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Ковштенко В.П.

при секретарі Білошицькій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - виконком Кичкирівської сільської гали Радомишльського району Житомирської області. про встановлення факту прав^ власності нерухомим майном

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 померла 13 червня 2010 року в селі Кичкирі Радомишльського району Житомирської області володіла та користувалася житловим будинком по вул. Шляхова 27 в с. Кичкирі Радомишльського району Житомирської області на праві власності. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що після смерті матері виникла необхідність оформлення спадщини, але перепоною до позитивного вирішення справи є та обставина, що право власності за покійною матір»ю не зареєстровано в бюро технічної інвентаризації.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з»явився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі , заінтересована особа - Кичкирівська сільська рада Радомишльського району Житомирської області проти заявлених вимог не заперечує, просить встановити спірний факт, про що надала суду письмову заяву.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд встановлює спірний факт, виходячи зі слідуючого.

Як встановлено судом заявник ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про його народження.

13 червня 2010 року в с. Кичкирі Радомишльського району Житомирської області у віці 84 років померла мати заявника ОСОБА_2 , про що виконкомом Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області зроблено актовий запис за № 12 в Книзі реєстрації смертей. Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння № 27 по вул. Шляховій в с. Кичкирі Радомишльського району Житомирської області . Заявник як спадкоємець першої черги звернувся із заявою про прийняття спадщини і відкрито спадкову справу. Однак, державний нотаріус не видає свідоцтво про право на спадщину на спірне домоволодіння , оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності на спадкове майно.

Відповідно до норм спадкового права до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки . носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. П.10 ч.І ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних та міських рад у сфері благоустрою населених пунктів віднесено надання дозволу на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення - тобто встановлено дозвільний орган, уповноважений видавати дозвільний документ. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації , право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 256ч.2 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 22 грудня 1995 року «Пр судову практику у справах за позовами про захист права власності» в п. а,б роз»яснив . що положення ст.ст.17,18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власнос:. поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію Закону України «Пр власність» . До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство , зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року , мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору , а саме : право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени двору, котрі 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні, а згідно ст.126 ЦК Української РСР (який діяв на той час) такими.що втратили це право вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двор>. Виходячи з положень зазначеного законодавства, суд приходить до висновку, що мати заявника станом на 15 квітня 1991 року не втратила свого права на власність колгоспного двору.

Як видно з довідки КП «Житомирське обласне бюро по технічній інвентаризації №128 від 11.10.2010 року право власності на житловий будинок №27 по вул. Шляховій в с. Кичкирі Радомишльського району Житомирської області за ОСОБА_2 не зареєстровано . Факт належності будинку на праві власності ^ підтверджується довідкою виконкому Кичкирівської сільської ради, довідкою БТІ.

Таким чином, суд вважає, що факт, про встановлення якого просить заявник, підтверджений належними доказами, а тому вимоги його задовольняє.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.256 ч.2 -259 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт . що ОСОБА_2, померла 13 червня 2010 року у віці 84 років в селі Кичкирі Радомишльського району Житомирської області володіла та користувалася житловим будинком № 27 по вул. Шляховій в с. Кичкирі Радомишльського району Житомирської області на праві власності.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Коваленко В.П.