Справа 2-257/10
Номер провадження 2-257/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.10 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

при секретарі - Орос С.Ю.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про

стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 заклав позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу. Позов мотивовано тим, що 03 січня 2008 року позивач надав відповідачам позику у розмірі 12800 Євро, а позичальники у свою чергу зобов'язувалися повернути позику до 10 грудня 2008 року. 26 листопада 2008 року відповідач отримав від ОСОБА_2 ще одну позику в сумі 10000 доларів США і зобов'язався повернути до 26 квітня 2009 року, про що надав розписку-зобов'язання, а його дружина ОСОБА_4 підтвердила зобов'язання. Строк повернення позик закінчився, однак позичальник ОСОБА_3, взяті на себе зобов'язання не виконав, а звернення з приводу повернення боргу ігнорує. Оскільки дружина ОСОБА_5 підтвердила зобов'язання свого чоловіка, то згідно закону вони несуть солідарну відповідальність. У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на його користь 10000 доларів США, що еквівалентно 79900 гривень, та 12800 Євро, що становить 151515,96 гривень.

У заяві про зміну предмету позову від 17 травня 2010 року представник позивача ОСОБА_1 зазначає, що до ОСОБА_4 з приводу боргу не має жодних претензій, тому просить суму боргу зазначену у позовній заяві та судові витрати стягнути з ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначає про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 визнає повністю та просить скасувати ухвалу про забезпечення позову в частині накладення арешту на майно, належне ОСОБА_4.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

За змістом ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (пизикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позивач на підтвердження позовних вимог надав розписку-зобов'язання від 03 січня 2008 року, згідно якої ОСОБА_3 зобов'язався до 03 квітня 2008 року повернути 12800 Євро, які отримав у ОСОБА_2. Також надано розписку зобов'язання від 26 листопада 2009 року, згідно якої ОСОБА_3 отримавши у ОСОБА_2

Петровича 10000 доларів США, зобов'язався повернути вказані кошти до 26 травня 2009 року.

Згідно довідки ВАТ «Державний Ощадний банк України» від 23 листопада 2009 року №2553 слідує, що офіційний курс євро по відношенню до національної валюти - української гривні встановлений Національним банком України відповідно до розпорядження НБУ №417/451 від 20.11.2009 року станом на 23.11.2009 року складає за 100 євро - 1183-7185 гривень.

Такою ж довідкою за №2552 повідомлено про те, що офіційний курс долара США по відношенню до української гривні станом на 23.11.2009 року складає за 100 доларів - 799- 0000 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як було встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання не виконав, що змусило позивача звернутися до суду про стягнення боргу, тому позов ОСОБА_2 є підставним та підлягає до задоволення у повному обсязі.

Також, позивачем надано суду докази понесених судових витрат, а саме 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 1700 гривень, які, у відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають до стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 10,58,60,88,154,212,213,223 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 1046, 1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 - 231415,96 (двісті тридцять одну тисячу чотириста п'ятнадцять гривень 96 копійок) та 1820 (одну тисячу вісімсот двадцять) гривень судових витрат.

Заходи забезпечення позову, вжиті судом згідно ухвали від 14 грудня 2009 року, в частині накладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_4, мешканці с. Біла Церква, вул. Перемоги, 17, Рахівського району, Закарпатської області - скасувати.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Ємчук В.Е.