Справа №22-ц-3550/10 Суддя-доповідач - Смирнова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Смирнової Т.В.,

суддів Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.,

з участю секретаря судового засідання Федини Д.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», Міністерства внутрішніх справ України,

третя особа: Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області,

про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

26 березня 2008 року ОСОБА_1 звернулася ся до суду із позовом, який мотивувала тим, що її син ОСОБА_3 працював на посаді начальника ІТТ Недригайлівського РВ УМВС України у Сумській області і 09 травня 2006 року перебуваючи на службі потрапив в ДТП та загинув. Після ДТП, у відповідності до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за №83/7404, Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області своїм наказом створило комісію і організувало розслідування нещасного випадку. Усі необхідні документи для виплати страхового відшкодування позивачка надала до Укрдержстраху 29 грудня 2006 року, але лише 21 листопада 2007 року їй сплачені кошти в сумі 17000 грн., з чого слідує, що відповідач на протязі 326 календарних днів не виконував взятих на себе зобов'язань.

Неодноразово позивачка зверталась до посадових осіб HACK «Оранта» з проханням своєчасно виплатити належні їй страхові суми, однак її вимоги залишались без задоволення, що змусило її нервувати, глибоко переживати і страждати, докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Психологічні страждання носили досить тривалий, затяжний характер, що завдало їй моральної шкоди, яку вона оцінює в 5000 грн. ОСОБА_1 просила суд ухвалити рішення яким зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй збитки, які складаються з інфляційних втрат в сумі 2413 грн. (з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, тобто за 326 днів), 3 % річних від простроченої суми 455 грн. 51 коп., оскільки це прямо передбачено ст.625 ЦК України, а також пеню в сумі 2581 грн. 21 коп. 5000 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, також стягнути з відповідача кошти на відшкодування моральної шкоди в сумі - 5000 грн., та 5000 грн. - витрат по оплаті юридичної допомоги адвоката.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2010 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та задовольнити її позовні вимоги.

Вважає, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним зясуванням обставин справи. Суд не вникнувши в суть договірних зобовязань між МВС та HACK «Оранта» не взяв до уваги той факт, що договір складений на користь третіх осіб, які і мають право вимагати його належного виконання. Апелянт вважає, що суд першої інстанції також не дав правової оцінки діям відповідача, який в порушення Закону України «Про страхування» навмисно не виконав своїх зобовязань по своєчасній виплаті страхових сум, а лише дослідив договір страхування між МВС та НАСК «Оранта» прийнявши до уваги, що МВС не своєчасно перераховувало кошти відповідачу.

Вивчивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши заперечення проти апеляційної скарги представників відповідачів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_1 свій позов заявила лише до страхової компанії НАСК «Оранта».

Як у своїй першій позовній заяві (а.с.1), так і в уточненій позовній заяві (а.с.112) вона наводила підстави для покладення обовязку по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди лише на відповідача НАСК «Оранта».

Будь-які підстави та вимоги до МВС України для стягнення коштів з нього позивачка не зазначала.

За клопотанням відповідача - НАСК «Оранта», всупереч вимогам ст.33 ЦПК України, суд притягнув в якості другого відповідача МВС України, позовні вимоги до якого позивачем не були визначені. При цьому, суд не врахував, що залучення другого відповідача відбувається за клопотанням позивача, а не відповідача.

Внаслідок цього позовні вимоги до МВС України взагалі не доводились позивачем.

Виходячи з диспозитивності цивільного судочинства, встановленого ст.11 ЦПК України та враховуючи, що всупереч ст.60 ЦПК України позивачем не доводились обставини для покладення на МВС України відповідальності по відшкодуванню шкоди, в суду першої інстанції не було законних підстав для стягнення коштів з цього відповідача.

Крім того, перевіривши обгрунтованість вимог, заявлених до НАСК «Оранта», суд дійшов вірного висновку щодо відмови у позові.

Зокрема, позов заявлений до НАСК «Оранта» з підстав неналежного виконання умов договору обовязкового страхування життя та здоровя. Позивачка не є стороною в цьому договорі, а є спадкоємцем застрахованої особи, отже вона може вимагати по суду на підставі свідоцтва про право на спадщину, лише страхові виплати, належні спадкодавцю застрахованій особі. Такої вимоги вона не заявляла, оскільки кошти сплачені.

За несвоєчасну виплату коштів страховик, згідно зі ст.992 ЦК України, сплачує неустойку страхувальнику або застрахованій особі, але не спадкоємцю застрахованої особи.

Позов до НАСК «Оранта» заявлено з підстав неналежного виконання умов договору страхування, з інших підстав вимоги не заявлено.

Для відшкодування моральної шкоди завданої несвоєчасною сплатою коштів позивачка не надала доказів вини страховика та не довела розмір шкоди.

Виходячи з диспозитивності цивільного процесу (ст.11 ЦПК України) , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову до НАСК «Оранта».

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 304, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 липня 2010 року в даній справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді