Любомльський районний суд Волинської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

мЛюбомль 07 вересня 2010 року

Любомльський районний суд Волинської області в Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Мосієвича І.В., при секретарі Кузьміній Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гущанської сільської ради та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

встановив:

У суд з позовною заявою звернулася ОСОБА_1, яка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності за законом на спадкове нерухоме майно: житловий будинок А-1, сарай Б-1, вбиральню -В, огорожу -1 та колодязя -К, яке знаходиться в с. Гуща по вул. Лісній, 3, Любомльського району, Волинської області.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що після смерті 17 травня 2003 року її чоловіка ОСОБА_3, залишилось спадкове нерухоме майно, спадкоємцем якого згідно закону є позивачка.

Однак позивачка як спадкоємець не може отримати свідоцтво про право на вказану спадщину за законом, через відсутність державної реєстрації спадкового нерухомого майна.

Сторони в судове засідання не з'явилися, проте від останніх надійшли заяви про розгляд спраив у їх відсутності, позовні вимоги відповідно підтримують та визнають повністю.

Таким чином судом прийнято рішення розглядати справу за наявними в останній доказами у відсутності сторін, без фіксування судового процесу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 068209 від листопада 2008 року року стверджено факт смерті 17 травня 2003 року, ОСОБА_3 в с. Гуща Любомльського району Волинської області.

Відповідно до заповіту посвідченого секретарем Гущанської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №4, ОСОБА_4 заповів усе своє майно ОСОБА_2.

Згідно заяви поданої до Любомльського районного суду посвідченої секретарем Гущаснкьої сільської ради від 18.08.210 року вбачається, що ОСОБА_2 спадщину в ззанчені законом строки не прийняла і не буде звертатись з позовом до суду за продовженням строку для отримання свідоцтва про прийняття спадщини та за визнанням права власності на спадкове нерухоме майно.

З копії повторного свідоцтва про шлюб серії І- ЕГ від 10.02.2009 року виданого Гущанською сільською радою Любомльського району вбачається, що чоловіком ОСОБА_1 був ОСОБА_3.

З довідки виданої Гущанською сільською радою № 595 від 18.12 2009 року вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 позивачка постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 і вступила у фактичне володіння спадковим майном.

Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна котре знаходиться в в с. Гуща по вул. Лісній, 3, Любомльського району, Волинської області вищевказаному чинному законодавству і рішенням комісії рекомендовано ОСОБА_1 узаконити вказане спадкове нерухоме майно.

Згідно з п.11 ч.І ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

У відповідності до ч.І ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонених законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу . Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно ч.І ст.1247 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщину, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно ч.З ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленому статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч.І ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 328, 346, 392,1268,1297 ЦК України, суд, -

вирішив :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку успадкування за законом на нерухоме майно, зокрема житловий будинок А-1, сарай Б-1, вбиральню -В, огорожу -1 та колодязь -К, котрі знаходяться в с. Гуща по вул. Лісній, 3, Любомльського району Волинської області, що у відповідності до даних технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а уразі якщо рішення було постановлено без участі осіб, які його оскаржують, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії

рішення.

Головуючий: суддя І.В.МОСІЄВИЧ