Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2-114/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2010 року Комсомольський міський суд Полтавської області ОСОБА_1 ОСОБА_2
в складі: головуючого судді при секретарі
з участю:позивачаОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Комсомольську справу за позовом ОСОБА_3 до Редакції газети «Громадська думка» про захист прав споживача,

в с т а н о в и в :

У вересні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду із згаданим позовом, в якому просив (а.с. ):

- випуски газети «Громадська думка» за номерами 3, 5, 6, 7, 9, 11, 13, 14, 15, 16 17, 18, 19, 20 21, 22, 23, 24, 26, 27 за 2009 рік визнати порушенням права споживача ОСОБА_3 на належний рівень споживання. Визнати редакцію газети «Громадська думка» винною в порушенні мовностилістичних правил і конструкцій української мови;

- зобовязати редакцію газети «Громадська думка» відшкодувати моральні збитки ОСОБА_3 за спожитий ним неякісний інформаційний продукт в згаданих випусках газети «Громадська думка» сумою 40 тисяч гривень;

- бездіяльність відповідача з ненадання обґрунтованої відповіді на скарги позивача ОСОБА_3 від 11.06.2008 р., 14.07.2008 р., 10.04.2008 р., 24.06.2008 р., 20.08.2008 р., 02.09.2008 р., 06.01.2009 р., 13.07.2009 р. визнати порушенням конституційного права громадянина та людини ОСОБА_3 на звернення;

- відновити права громадянина та людини ОСОБА_3 на звернення у спосіб стягнути з редакції газети «Громадська думка» моральну шкоду розміром 8 тисяч гривень;

- постановити окрему ухвалу про не володіння українською мовою працівниками Комсомольської міської ради ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в обсягах, достатніх для виконання службових обовязків.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на шпальтах газети «Громадська думка» за номерами 3, 5, 6, 7, 9, 11, 13, 14, 15, 16 17, 18, 19, 20 21, 22, 23, 24, 26, 27 за 2009 рік розмішено матеріали, в тому числі інтервю та привітання міського голови ОСОБА_4, секретаря міської ради ОСОБА_5, начальника відділу у справах сімї та молоді ОСОБА_9, начальника відділу культури ОСОБА_6, головного спеціаліста відділу культури ОСОБА_8, які надруковано, на думку позивача, з порушеннями мовностилістичних правил і конструкцій української мови. Позивач вважає, що недотримуючись норм та правил української мови редакція газети «Громадська думка» порушує його право на належний рівень споживання і гарантовану якість послуг.

З цього приводу ОСОБА_3 неодноразово (11.06.2008 р., 14.07.2008 р., 10.04.2008 р., 24.06.2008 р., 20.08.2008 р., 02.09.2008 р., 06.01.2009 р., 13.07.2009 р.) направляв до редакції газети «Громадська думка» письмові скарги, але обґрунтованої і законної відповіді на них не отримав.

Заподіяння моральної шкоди повязує з порушенням прав споживача та тим, що редакція газети проігнорувала його зауваження щодо функціонування державної мови.

В судовому засіданні ОСОБА_3 наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача до залу суду не зявилася, направила до суду заперечення проти позову, в яких просила вимоги позивача залишити без задоволення і розглянути справу за відсутності представника редакції газети.

Треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача міський голова ОСОБА_4, секретар міської ради ОСОБА_5, начальник відділу у справах сімї та молоді ОСОБА_9, начальник відділу культури ОСОБА_6, головний спеціаліста відділу культури ОСОБА_8, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, до залу суду не зявилися, звернулися із клопотанням про розгляд справ у їх відсутність.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_3 є необґрунтованим і задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законами України «Про інформацію», «Про друковані засоби масової інформації (пресу) України», «Про мови в Україні», «Про звернення громадян», Цивільним кодексом України.

Судом встановлено, що редакція газети «Громадська думка» здійснює свою діяльність на підставі Законів України «Про інформацію», «Про друковані засоби масової інформації (пресу) України».

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За правилами ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із змісту позову та пояснень позивача, останній обґрунтовує порушення права споживача тим, що в перелічених ним номерах газети «Громадська думка» розміщено матеріали, в тому числі інтервю та привітання міського голови ОСОБА_4, секретаря міської ради ОСОБА_5, начальника відділу у справах сімї та молоді ОСОБА_9, начальника відділу культури ОСОБА_6, головного спеціаліста відділу культури ОСОБА_8, в тексті яких, на думку позивача, редакцією газети допущено порушення мовностилістичних правил і конструкцій української мови, що в свою чергу завдає позивачу душевного болю і страждань.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні зазначені позивачем матеріали, судом встановлено, що на підтвердження обставин, якими ОСОБА_3 обґрунтовує свої позовні вимоги, суду не надано належних та допустимих доказів. Доводи ОСОБА_3 про порушення його прав споживача, права на отримання якісного інформаційного продукту в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Можливі мовні помилки в загалі не є недоліком товару (робіт, послуг), на усунення якого, відповідно до ст.14,15 Закону України «Про захист прав споживача», громадянин має право предявляти певні вимоги.

Також не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_3 про неотримання ним обґрунтованої і законної відповіді на його письмові звернення до редакції газети «Громадська думка» з приводу некваліфікованого редагування тексу публікацій. Як вбачається з матеріалів справи звернення позивача неодноразово обговорювалися на зустрічі ініціативної групи з міським головою щодо функціонування української мови в місті, виконання Указу Президента України органам місцевого самоврядування, на засіданнях членів міського методичного обєднання вчителів української мови та літератури, на яких був присутній ОСОБА_3 та представники газети, що підтверджується відповідними протоколами (а.с. ). Заявляючи про неотримання законних відповідей, позивач фактично має на увазі отримання відповідей, якими його звернення було визнано необґрунтованими, і тільки тому він вважає їх незаконними.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні факт порушення будь-яких прав позивача свого підтвердження не знайшов, в задоволенні позову в частині відшкодування завданої позивачу шкоди необхідно відмовити.

Підстав для постановлення окремої ухвали, відповідно до ст.211 ЦПК України, теж не вбачається.

З огляду на викладене, керуючись Законами України «Про інформацію», «Про друковані засоби масової інформації (пресу) України», «Про мови в Україні», «Про звернення громадян», ст.213 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя В.В. Крикливий