Городоцький районний суд Львівської області
РІШЕННЯ

Іменем України

?

(заочне)

05 листопада 2010 року Городоцький районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Малахової - Онуфер А.М.

при секретарі Канафоцькому Р.Р

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 В»ячеславовича до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення про стягнення суми боргу внаслідок боргового зобовязання по борговій розписці від 04.11.2007 року на суму, що еквівалентна 5 000 дол. США, суми інфляційних та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобовязання, а всього 60 061 грн. 68 коп. та судових витрати.

Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Просить позов задоволити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України, проти чого позивач не заперечив.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі документи та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи, зокрема із позову вбачається, що відповідач позичив у позивача 5 000 дол. США, про що написав 04.11.2007 року власноручно боргову розписку, взяв на себе зобовязання про повернення даних коштів до 01.12.2007р. Оскільки строк виконання боргового зобовязання давно сплив, на неодноразові прохання та звернення про повернення боргу відповідач не реагує, тому звернувся за захистом свого права і інтересу до суду. Таким чином просить позов задоволити, стягнути суму по борговому зобовязанню в гривневому еквіваленті, суму інфляційних та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 01.12.2007 року по 08.07.2010 року, всього 60061 грн. 68 коп. а також судові витрати по справі. У підтвердження вимог покликається на боргову розписку та інші долучені до справи документи.

З оглянутого в судовому засіданні оригіналу боргової розписки та долученої до справи її копії вбачається, що 04.11.2007 року відповідачем отримано у борг від позивача 5 000 доларів США, про що власноручно написав розписку. Обумовлений термін повернення грошей до 01.12.2007 року і з цього часу у позивача виникло право вимоги повернення боргу.

Оскільки позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу, а відповідач, як позичальник, позику не повертає, однак зобовязаний повернути, а саме грошові кошти в розмірі 5 000 дол. США, то таку суму боргу в гривневому еквіваленті за невиконання грошового зобовязання слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку в гривневому еквіваленті станом не день ухвалення рішення в розмірі 39 599 грн. (7,91 грн. х 5 000 дол. США), у звязку з

тим, що курс гривні по відношенню до дол. США на момент постановлення рішення є вищим ніж на час подачі позову, а спірні правовідносини між сторонами тривають аж до ухвалення судового рішення.

Тому, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобовязання згідно ст. 625 ЦК України за період з 01.12.2007 року по 08.07.2010 року, з часу прострочення боржника. Провівши відповідний розрахунок суми, яка підлягає до стягнення, суд вважає, що у судовому порядку слід стягнути три проценти річних що становить 3095 грн. 27 коп.

При цьому суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення суми інфляційних втрат, оскільки стягнення таких за прострочення виконання грошового зобовязання в іноземній валюті не передбачено чинним законодавством.

При цьому, постановляючи про стягнення суми боргу, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 546 грн. 95 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 533, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд -

вирішив;

Позов ОСОБА_1 В»ячеславовича задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 В»ячеславовича борг по борговій розписці від 04.11.2007 року в розмірі 39 599 грн. 50 коп., три проценти річних за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 01.12.2007 р. по 08.07.2010 р. в розмірі 3095 грн. 27 коп., 546грн. 95коп. судових витрат, а всього 43 241 грн. (сорок три тисячі двісті сорок одна ) грн. 72 (сімдесят дві) коп.

В решті вимоги залишити без задоволення за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його іпроголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд судового рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Малахова - Онуфер А.М.