Справа № 2- 68V2010
РІШЕННЯ

МЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2010 року Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Коваленко В.П.

при секретарі Білошицькій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю майна, набутого за час окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право особистої приватної власності на жилий будинок з надвірними спорудами S'il З по вулиці Шевченка в с. Спірне Радомишльського району Житомирської області, автомобіль HYUNDAI GETS (державний номер НОМЕР_1) випуску 2005 року. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, фактично припинені шлюбні стосунки з березня 2000 року, а шлюб розірваний в липні 2007 року. За період фактичного припинення шлюбних стосунків вона за власні кошти і власними силами придбала зазначений житловий будинок з надвірними спорудами та автомобіль.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 та її представник підтримали позовні вимоги, відповідач ОСОБА_2 позову не визнав, вважає, що зазначене майно є їх спільною сумісною власністю.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє вимоги позивачки, виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом позивачка 24 квітня 1985 року вступила в шлюб з ОСОБА_2 , зареєструвавши його в Бердянському міському відділі РАЇ С Запоріжської області, і проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. В березні 2000 рок/ відповідач залишив сім»ю (дружину та двоє синів) і змінив місце проживання. З того час/ сторони припинили фактичне проживання, ведення господарства, в квітні цього ж року добровільно поділили спільно нажите майно. Сторони проживали окремо. В зв'язку із складними матеріальними обставинами позивачка змушена була переїхати до м. Києва атукати роботу, а після облаштування забрала до себе своїх синів.

У зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин позивачка придбала за власні кош і и у січні 2005 року автомобіль HYUNDAI GETS (державний номер НОМЕР_1 ; випуску 2005 року вартістю 78099,93 гривні, про що свідчить кредитний договір та у липні 2005 року житловий будинок з надвірними спорудами №13 по вулиці Шевченка в с. Спірне Радомишльського району Житомирської області вартістю 24721 гривня.

Обставини придбання зазначеного спірного майна за власні кошти підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Дані свідки ствердили в судовому засіданні . що саме вони підтримали позивачку у складний для неї час матеріально і морально, надавали посильну допомогу, відповідач ніякої участі в придбанні даного майна не приймав, так як сім»я фактично не існуватіа. Після приїзду відповідача на роботу до м. Києва тимчасово він проживав в іншій кімнаті квартири позивачки, вона не заперечувала проти зустрічей відповідача із синами, відповідач був присутній на святкуванні днів народження дітей, під час їх канікул. Однак, шлюбні стосунки сторони не підтримували, спільне господарство не вели, зароблені кошти витрачались окремо кожним на власні потреби.

Як видно із показів свідка ОСОБА_9 при домовленості і обговоренні умов договору купівлі -продажу, а також при укладенні договору купівлі-продажу спірного домоволодіння в с. Спірне Радомишльського району жодного разу не приймав ніякої участі відповідач, всі домовленості проводились тільки з позивачкою, кошти за придбаний будинок віддавала йому саме позивачка. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.73) видно, що відповідач теж придбав автомобіль «Тойота Королла» також в період знаходження у зареєстрованому шлюбі, що ще раз свідчить про окреме використання коштів кожного з подружжя і відсутність спільного сімейного бюджету.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно (автомобіль та домоволодіння) придбавала саме позивачка ОСОБА_10Г ( на той час ОСОБА_7) , а тому є всі підстави для визнання його особистою приватною власністю дружини.

Відповідно до вимог ч.б ст. 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин .

Пленум Верховного Суду України в п.ЗО постанови №11 від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося. суд відповідно до ч.б ст.57 СК України може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин.

Доказів, які б спростували обставини фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами з 2000 року, суду не надано. Покази вищезазначених свідків та довідка про доходи позивачки (як джерело придбання майна а.с. 17-18 ) беззаперечно свідчать про придбання спірного будинку з господарськими спорудами та автомобіля позивачкою.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те , що він проживав разом із сім»єю і проходив лікування в поліклініці за місцем її проживання, оскільки вони повністю спростовуються довідкою ЖЕК (а.с.49) доведено факт проживання осіб у квартирі власником якої є позивачка.

Па підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 213-215 ЦГ1К України, ст.ст. 57 СК України, - суд

Вирішив:

Позовні вимоги задовольнити .

Визнати за ОСОБА_10» Георгіївною, ІНФОРМАЦІЯ_2 право особистої власності дружини на житловий будинок з господарськими спорудами №13 по вулиці Шевченка в с. Спірне Радомишльського району Житомирської області вартістю 24721 гривня та автомобіль HYUNDAI GETS (державний номер НОМЕР_1) випуску 2005 року вартістю 78099,93 гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 і 028 гривень 21 копійку сплаченого нею судового збору та 120 гривень на інформаційно- технічне забезпечення , а всього - 1 148 гривень 21 копійку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня складання рішення в повному обсязі заяви про апеляційної скарги.

Суддя В.П.Коваленко