Іванківський районний суд Київської області
Справа № 2-1999/10 p.
РІШЕННЯ

І м e н e м України

22 грудня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючого судді Гавриленка В.Г., при секретарі Онищенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків справу за позовом Загону забезпечення МНС України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИШ:

Позивач посилається на те, що 09 червня 2008 року між Загоном забезпечення МНС України ( позивачем) , в особі Начальника Загону ОСОБА_2 Юрієвичем та ОСОБА_1 ( відповідачем) було укладено «Трудовий Договір з працівником» та «Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність». Відповідачу була надана посада водія групи автотранспортного забезпечення із строком випробування один місяць. 10 червня 2008 року відповідачем був;підписаний Акт прийому автомобіля ОСОБА_3 д/н 0016 41 під матеріальну відповідальність Ай тривале збереження.

20 серпня 2009 року о 20 годині на проекті Червонозоряний в м. Києві при перестроюванні із однієї смуги дорожнього руху на іншу відповідач, керуючи закріпленим за ним автомобілем «Шкода Октавія» д/н 0016 41, що перебував на балансі позивача, не надав дорогу автомобілю «Тойота RAV 4» д/н НОМЕР_1, що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір строюватись. Як наслідок відбулося зіткнення, що призвело до пошкоджень обох транспортних засобів, чим порушив п.13,3 ПДР України. Згідно з Довідкою УДАІ ГУ МВС України Солом'янського району в м. Києві від 20.08.2009 року ДТП трапилося у зв'язку з порушенням водієм ОСОБА_1 п. 13.3 Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення на автомобілем «Тойота RAV 4» д/н НОМЕР_1, за кермом якого на законних підставах знаходився ОСОБА_4

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 25 серпня 2009 року відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності ( штраф 340 грн.). Тобто провина відповідача в скоєнні ДТП була доведена в судовому порядку.

Заочним Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2009 року було винесено рішення про відшкодування Загоном забезпечення МНС України (як роботодавцем винного в скоєнні ДТП водія ОСОБА_1) матеріальної шкоди постраждалій стороні ОСОБА_4 Сума відшкодування дорівнює 58415,29 грн. 22 жовтня 2010 року вступила у законну силу Постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення із Загону забезпечення МНС України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи на користь ОСОБА_4, який є законним власником автомобіля «Тойота», суми матеріального відшкодування 58415,29 грн. 27 жовтня 2010 року Платіжними дорученнями №744, 745, 746 було переведено на рахунок Відділу державної Виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві вищезазначену суму, якою погашено борг.

Тобто дії відповідача ОСОБА_1І, фактично призвели до негативних наслідків, тобто має місце пряма дійсна шкода, що підлягає відшкодуванню працівником, а саме порушення трудових обов'язків, які призвели до грошових виплат установою.

Відповідно до п.1 ст.134 КЗпП України працівник Несе, матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини установі коли;, між працівником та установою відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено Письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Такий Договір має місце бути.

Позивач виплатив на користь інших суб'єктів; у порядку покриття шкоди суму в

58415,29гривень, оскільки організація, установа відповідає за шкоду вчинену діями її працівників, згідно чинного законодавства.

Стаття 130 КЗпП У конкретизує юридичний склад, тобто перелічує юридичні факти, наявність яких дає установі притягнути працівника до матеріальної відповідальності, їх чотири: порушення працівником трудових обов'язків, наявність прямої дійсної шкоди, причинний зв'язок між порушенням і шкодою та вина працівника. Всі чотири фактори присутні в даному випадку.

Тому позивач звернувся до суду і просить суд стягнути ( в порядку регресу) із відповідача на свою користь 58415,29 грн. в рахунок відшкодування спричиненої матеріали шкоди, а також стягнути із відповідача витрати по сплаті державного мита (судового збору) в розмірі 584 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 позов підтримала.

Відповідач позов визнав частково і пояснив суду, він визнає що ДТП сталась по його вині і в результаті цього в кінцевому результаті позивачу дійсно була спричинена матеріальна шкода на зазначену в позові суму, оскільки відповідачу, які власнику транспортного засобу «Шкода Октавія» д/н 0016 41, прийшлось відшкодувати; 5иостражда.юму від ДТП ОСОБА_4О, матеріальні збитки на суму 58415,29 грн. Він розуміє, що позивач має право тепер вимагати стягнути цю суму в порядку регресу із нього. Але при визначенні розмірі шкоди, що підлягає покриттю, він просить суд врахувати ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно, що шкода була спричинена в результаті ДТП і дії його при цьому були ненавмисні, а також врахувати його матеріальний стан, що крім заробітної плати, яка в середньому складає приблизно 2500 грн. в нього ніяких інших доходів немає.

Вислухавши представника позивача, відповідача вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому запрошеного. виходячи із наступного:

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завданою іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач перебував в трудових відносинах із позивачем, позивач заключив із позивачем договір про повну матеріальну відповідальність у відповідності до ст. 135-1 КЗпПУ.

Згідно ст.130 КЗпПУ працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків.

Згідно ст.134 КЗпП відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст.135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей

В судовому засіданні встановлено, що розміри шкоди заподіяної позивачу відповідачем складає 58415,29 грн. Це не заперечується і самим відповідачем.

Згідно ст.137 КЗпПУ суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану, за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, вчиненими з корисливою метою.

Суд при визначенні розміру суми, яку слід стягнути із відповідача враховує, що шкода позивачу заподіяна в результаті ненавмисних дій в результаті ДТП, також враховує його майновий стан а, що він отримує зарплату, яка становить в середньому 2500 грн. в місяць, що інших доходів у нього немає.

З врахуванням цього суд вважає, що із відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди слід стягнути 10000 грн.

Із відповідача на користь позивача також слід с угнути витрати по сплаті державного мита (судового збору) в розмірі 584 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО грн., оскільки ці виплати підтверджені позивачем документально.

Керуючись ст. 130, 134, 135-1, 137 КЗпПУ, ст.І19ї ЦК України, ст. 10, 60, 212-215 ЦГІК України

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Загону забезпечення МНС України 10 000 (десять тисяч) грн. в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Загону забезпечення МНС України державне мито ( судовий збір) в розмірі 584 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд. Апеляційна скарга може бути подана на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: