Справа №22-ц-2014/10 Суддя-доповідач - Криворотенко
УХВАЛА

15 червня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Попруги С.В.

суддів - Дубровни В.В., Криворотенка В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

встановила:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 79 000 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_2

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника ОСОБА_4, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_2 та його представника, які просили відхилити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи 15.01.2009 року ОСОБА_2 за проханням ОСОБА_3 вніс власні кошти у сумі 79 000 грн. через відділення № 635 АКІБ «УкрСиббанк» в рахунок оплати відповідачем за автомобіль ГАЗ - 3302-414, що підтверджується банківською квитанцією (а.с. 7).

Вказані факти правильно і з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно зясував спірні правовідносини, всебічно встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності з ч. 1 ст. 212 ЦПК України, дослідив усі наявні у справі докази та дав їм оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні.

В апеляційній скарзі не наведено обставини та докази, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно виходив з того, що правовідносини, які виниклі між сторонами, регулюються ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

Згідно ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 3 ст, 1212 ЦК України положення глави 83 (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Місцевим судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 за рахунок коштів ОСОБА_2 придбав автомобіль ГАЗ 3302-414, проте сплачені позивачем кошти в розмірі 79 000 грн. відповідач повертати відмовляється.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_2 вносив в касу банку його кошти а не власні, не може бути підставою для зміни чи скасування рішення суду, оскільки дані твердження ґрунтуються на припущеннях апелянта і належними доказами всупереч вимог ст. 60 ЦПК України не підтверджено.

Колегія суддів не може погодитись і з доводами апелянта про невірне застосування судом до правовідносин, що виникли між сторонами, норм матеріального права. Застосування до даних правовідносин положень Цивільного Кодексу України щодо позики, про що вказує апелянт, не узгоджується з встановленими обставинами справи, в діях сторін ознаки даного договору відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують.

За таких обставин, коли суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної, сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена на протязі двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підпис)