АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-51/2010 Номер провадження 22ц-51/2010Головуючий у 1-й інстанції Середа А.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного с Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Буленка О.О.

суддів : Панченка О.О., Триголова В.М.

при секретарі: Колеснік Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивіл справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Автозаводського райони суду м.Кременчука від 05 серпня 2009 року по справі за позо] ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і визнання договору дарування грошових коштів дійсним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом ОСОБА_4 О.А. про визнання договору дарування грошових коштів на о 12 000 грн. дійсним, вказавши , що цей договір було укладено 21.11.1997 р у простій письмовій формі.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від серпня 2009 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано договір (угоду) дарування грошових коштів у сумі 12000 і укладений у простій письмовій формі 21 листопада 1997 року і дарувальником ОСОБА_4 та обдарованим ОСОБА_6

ОСОБА_7 з метою придбання (дольової участі у будівництві) ОСОБА_5 двокімнатної квартири , дійсним з моменту підписання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 прохають скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд. Вважають що місцевим судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.4 ч.І ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно ч.2 ст. 309 ЦПК України норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_4 уклала з відповідачем, її сином ОСОБА_5 21.11.1997 року договір дарування грошових коштів у сумі 12000 грн. Після отримання ОСОБА_8 вказаних коштів останній написав розписку про це та передав її позивачці.

Відповідно до п.2 цього договору дана сума передавалася відповідачу з метою придбання двокімнатної квартири.

Окрім того, позивачка в позовній заяві та в своїх поясненнях зазначає, що відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення договору , хоча сторони досягай домовленості у строк один місяць придати договору нотаріально завіреної форми.

Згідно ч.2 ст. 47 ЦК України 1963р. якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення , а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони , яка виконала угоду , визнати угоду дійсною . В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ч.І ст. 244 ЦК України 1963 року договір дарування на суму понад 500 карбованців, а при даруванні валютних цінностей - на суму понад 50 карбованців повинен бути нотаріально посвідчений.

Як встановлено судом першої інстанції між сторонами був укладений письмовий договір про передачу коштів з цільовим призначенням, про що свідчить розписка написана відповідачем.

Проте, вказаний договір нотаріально не посвідчений як того вимагає ч.І ст. 244 ЦК України 1963 року.

Окрім того, позивачка не надала суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідач дійсно на протязі майже 12 років ухилявся від нотаріального посвідчення вказаного договору.

За таких обставин, колегія суддів враховуючи вимоги ст. 10,60 ] України де вказано, що кожна сторона зобов»язана довести ті обстав] на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень прихо до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог немає .

Тому рішення місцевого суду про задоволення позову ОСОБА_8 є необгрунтованим і підлягає скасуванню.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішен суду скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303,307, 309 ч.І п.4, 316,319 ЦПК України, ко. суддів,

ВИРІШ И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 таЧерніліна ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05 се 2009 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_9 про визнання договору дарування грош коштів дійсним відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту й проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шля> подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду Укра протягом двох місяців.

Головуючий: підпис ОСОБА_10

Судді

Апеляційного суду: підписи ОСОБА_1

ОСОБА_11

Згідно: