Справа №22-ц-2585/10 Суддя-доповідач - Ільченко
УХВАЛА

13 липня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - ГагінаМ.В.

суддів - Ільченко О.Ю., Лузан Л.В.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 27 травня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу,

встановила:

Рішенням Сумського районного суду від 27 травня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

При цьому він посилається на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, зазначає, що суд не взяв до уваги надані ним докази, у зв'язку з чим дійшов невірного висновку, що ОСОБА_2 розрахувався за оспорюваним договором купівлі-продажу.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до договору купівлі-продажу від 23 березня 2006 року ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 та ОСОБА_5 купили незавершене будівництвом нежитлове приміщення №161-а по вул.Сумській в с.Н.Сироватка Сумського району по Уі частині кожен за 53354 грн., які отримано продавцем від покупців повністю під час оформлення договору.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та його представника, які просили рішення суду залишити без зміни, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, повно, всебічно встановив обставини, що мають значення для справи у відповідності зі ст. 212 ч. 1 ЦПК України, дослідив усі наявні у справі докази та дав їм оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

ОСОБА_1 в порушення ст.60 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він був введений ОСОБА_6 в оману щодо розрахунку за продане позивачем нерухоме майно.

Доводи апелянта про те, що він надав аудіо-запис та висновок криміналістичної експертизи щодо цього запису, що підтверджує ту обставину, що він був введений в оману, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки цей запис був зроблений не на час подій, пов'язаних з укладенням договору від 23 березня 2006 року, а із розмови, зафіксованої записом, не можна зробити висновок щодо обманних дій з боку ОСОБА_7 чи ОСОБА_3 Судом першої інстанції досліджено зазначений аудіо-запис в сукупності з іншими доказами по справі і йому дано належну оцінку.

Як передбачено ч.4 ст.61 ЦПК України, обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, є лише вирок чи постанова у справі про адміністративне правопорушення, ухвалені відносно вказаної особи, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В суді апеляційної інстанції встановлено та вбачається з висновків, викладених у рішенні Сумського районного суду від 04 липня 2008 року, що фактично розрахунки з ОСОБА_1 здійснювались ОСОБА_3, про що ОСОБА_5 сам зазначив у своєму позові до ОСОБА_2 у червні 2007 року (а.с.68, 69-70).

Згідно зі ст.230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує існування цих обставин, тобто обман може мати місце до або під час укладання договору.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 заперечував наявність будь-яких обставин, які б могли перешкодити вчиненню правочину, або він не повідомив про їх існування.

Сторони домовились про всі істотні умови договору і підписали його без будь-яких застережень, отже, в даному випадку мова може йти про невиконання умов договору, оскільки позивач звернувся до суду за захистом своїх прав більш ніж через чотири роки.

Інші доводи апелянта висновків суду також не спростовують.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду -залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 307 ч.І п.1, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Сумського районного суду Сумської області від 27 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий -

Судді -