Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-1579/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судці Гаращенка Д.Р.

При секретарі - Фефеловій М.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Каштан», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з участю третьої особи: Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» про визнання висновку спеціаліста недійсним та стягнення страхової виплати,

ВСТАНОВИВ:

2 липня 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просить визнати висновок спеціаліста ОСОБА_2 № 242/2009 від 16 січня 2009 року недійсним, визнати висновок спеціаліста ОНИИСЄ ОСОБА_4 № 5129 від 25 травня 2009 року таким, що відповідає умовам цього договору, стягнути з страхової компанії «Каштан» страхову виплату у розмірі 62 367, 29 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Представник ЗАТ «Страхова компанія «Каштан» у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні.

ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи ПАТ «Райфайзенбанк Аваль» проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши пояснення сторін, та їх представників, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

27 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_1 був укладений договір застави транспортного засобу, відповідно до пунктів 1.1 -1.2. якого у забезпечення виконання зобов'язань, що витікають з умов кредитного договору № 014/79790/73/90117 від 27 травня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та банком, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в майбутньому, в заставу банку було передано автомобіль марки MITSUBISHI LANCER, 2007 року випуску, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Відповідно до п. 3.1.1 вказаного договору застави до моменту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів він був зобов'язаний застрахувати предмет застави на користь банку у розмірі не менш 100 % від його ринкової вартості на весь строк дії кредитного договору та надати банку договір страхування та підтвердження сплати страхового платежу.

На виконання п. 3.1.1 договору застави транспортного засобу 27 травня 2008 року між ЗАТ «Страхова компанія «Каштан» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування транспортних засобів № 11-08 Каско/ОД

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платі (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письма угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язань» разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій ос визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено доп страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язу сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Об'єктом страхування відповідно до п. 2 укладеного договору є автомобіль м, MITSUBISHI LANCER., 2007 року випуску, що належить ОСОБА_1 на праві власн що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС 131083.

Відповідно до п. З Договору добровільного страхування транспортних засоіб вигодонабувачем за даним договором до моменту погашення кредитної заборгованості : договору № 014/79790/73/90117 від 27.05.2008 року є ОСОБА_3 Аваль.

Страхова сума за даним договором складає 79 712, 00 грн.

25 грудня 2008 року під час дії договору добровільного страхування транспортних засоби автомобіль позивача потрапив у ДТП, що підтверджується довідкою.

Відповідно п.3.1. договору добровільного страхування транспортних засобів від 27 траваі 2008 року пошкодження транспортного засобу, що сталося 25 грудня 2008 року внаслідок Д7 є страховим випадком, та з настанням якого виник обов'язок страховика здійснити виплз~ Iі страхового відшкодування.

Згідно з п. 11.1 договору добровільного страхування виплата страхового відшкодувала здійснюється страховиком згідно умов договору страхування та чинного законодавстві України на підставі заяви страхувальника, документів, наданих страхувальником та страхово: ( акту, який складає страховик.

29 грудня 2008 року позивач звернувся до ЗАТ «Страхова компанія «Каштан» із заявою :-» отримання страхового відшкодування.

17 лютого 2009 року Базове відділення Одеської обласної дирекції Відкрите:: акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» звернулося до Директора Одеське:", представництва СК «Каштан» із заявою, у якій просив перерахувати страхову виплату згідва вищезгаданим договором страхування на рахунок № 29090775 з подальшим направленням Ш| погашення кредиту.

Для визначення вартості відновлюваного ремонту автомобіля позивача та матеріальна збитків, завданих пошкодженням автомобіля в результаті ДТП, ЗАТ «Страхова компанії «Каштан» звернулася до спеціаліста ОСОБА_2

Згідно з висновком спеціаліста ОСОБА_2 № 242/2009 від 16 січня 2009 рс:-~ вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля MITSUBISHI LANCER, 2001 року випуску, в результаті ДТП та вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля станом на 16 січня 2010 року становлять 80 898, 43 грн.

ЗАТ «Страхова компанія «Каштан» листом від 24 березня 2009 року повідомила позивачг. що його автомобіль відповідно до п. 10.5. договору добровільного страхування транспортног: засобу, є повністю знищеним та запропонувала для виплати страхового відшкодування п: страховому випадку підготувати автомобіль і пакет документів для передачі права власності нього до ЗАТ «Страхова компанія «Каштан».

Не погоджуючись з рішенням ЗАТ «Страхова компанія «Каштан» та висновком спеціаліста ОСОБА_2, позивач звернувся до Одеського науково-дослідного інститут судових експертиз із заявою, у якій просив провести автотоварознавче дослідження за фактом ДТП, в результаті якого був пошкоджений автомобіль MITSUBISHI LANCER, 2007 року випуску.

Відповідно до висновку № 5129 від 25 травня 2009 року Одеського науково-дослідног: інституту судових експертиз сума матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля MITSUBISHI LANCER, 2007 року випуску, державний номер ВН 1273ВХ внаслідок ДТП 25.12.2008 року, визначена у сумі 62 367, 29 грн.

Згідно з висновком № 1777 комісійної судової авто товарознавчої експертизи з визначення матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля MITSUBISHI LANCER., державний номер НОМЕР_1 від 14 квітня 2010 року, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику вказаного автомобіля визначено у сумі 62 431, 39 грн.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання висновку спеціаліста ОСОБА_2 недійсним з огляду на наступне.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_5 є суб'єктом оціночної діяльності, що підтверджується сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності № 5824/07 від 19 червня 2007 року та оцінювачем, що підтверджується кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача від 2 квітня 2005 року.

Відповідно до вказаного кваліфікаційного свідоцтва оцінювача ОСОБА_5 має достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки за програмою базової підготовки за напрямом оцінки майна: «Оцінка об'єктів у матеріальній формі» та спеціалізація ми в межах напряму - оцінка дорожніх транспортних засобів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 року одним із випадків проведення оцінки майна є визначення збитків або розміру відшкодування.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, є звіт про оцінку майна(акт оцінки майна).

Таким чином, даний ОСОБА_5 звіт не є за своєю суттю висновком спеціаліста, а актом оцінки майна, визнання якого недійсним законодавством України не передбачено.

Крім того у висновку № 5129 від 25 травня 2009 року та у висновку № 1777 комісійної судової авто товарознавчої експертизи зазначено, результати їхніх досліджень відрізняються висновком № 242/2009 від 16.01.2009 року, виконаним ОСОБА_2, внаслідок неприйняття до уваги ОСОБА_2 раніше проведених робіт по відновленню заднього лівого крила та заднього бамперу, що були пошкоджені в результаті ДТП, що сталося 26.01.2008 року.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що висновок ОСОБА_5 є недійсним з підстави неврахування нею при обчисленні вартості відновлюваних робіт та матеріальних збитків того, що у досліджуваного транспортного засобу пошкоджено заднє крило та задній бампер в результаті ДТП, що сталася 26 січня 2008 року, оскільки згідно з матеріалами справи ОСОБА_5 не було надано відомості про ДТП 26.01.2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок експертного автотоварознавчого дослідження старшого наукового співробітника ОСОБА_4 (Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз) був даний ним на підставі звернення позивача до інституту для проведення правильності здійснення розрахунку матеріальних збитків, що їх зазнав позивач в результаті ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Враховуючи те, що висновок експертизи №1117 був даний в результаті проведення судової комісійної авто товарознавчої експертизи, проведеної відповідно до вимог ст.. 143 ЦПК України, суд вважає необхідним при ухваленні судового рішення як доказ по справі використати результати саме цієї експертизи.

Відповідно до п. 11.1 розмір страхового відшкодування не може перевищувати фактичного збитку, а також обумовленої в договорі страхування страхової суми, та визначається таким чином:

- при повній конструктивній загибелі ТЗ - в розмірі страхової суми за вирахуванням франшизи;- при частковому пошкодженні ТЗ - у розмірі витрат на його відновлення з вирахування франшизи, але з урахуванням того, що страховик несе відповідальність лише за ту частиз пошкодження застрахованого ТЗ, що відповідає відношенню страхової суми до дійсної вартос. застрахованого ТЗ на час настання такого пошкодження.

Таким чином, розмір страхового відшкодування складає 62 431, 39 грн. (відповідно висновку експерта № 1117).

Виходячи з заявлених позивачем вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідач суму страхового відшкодування у розмірі 62 367, 29 грн.

Суд не приймає до уваги посилання представника ЗАТ «СК «Каштан» на те, що витрат на відновлення автомобіля позивача(вартість відновлюваного ремонту) перевищують 8Р вартості автомобіля, внаслідок чого він є повністю знищеним з огляду на наступне

Відповідно до п. 11.5 договору від 27 травня 2008 року під повною загибеллю транспортного засобу розуміється таке його пошкодження, при якому витрати на відновлена перевищують 80 % вартості транспортного засобу. При цьому страховик сплачу відшкодування у розмірі страхової суми за вирахуванням франшизи, а страхувальник перед, страховику права власності на транспортний засіб.

Відповідно до пунктів 2.3-2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісно: транспортного засобу, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фон: Державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 вартість відновлювано: ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженої":, розукомплектованого КТЗ, а вартість матеріальних збитків(реальні збитки) вартісне значена витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванняі фізичного зносу та витрат, яких зазнав чи може зазнати власник для відновлення сво порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п. 11.1 договору витрати на відновлення включають: витрати на запас:-: частини, вузли та матеріали, необхідні для відновлення ТЗ, витрати на оплату робіт щ відновленню ТЗ, витрати на транспортування пошкодженого ТЗ до місця проведенні ремонтних робіт у випадку неможливості його самостійного руху, тобто матеріальні збитки.

Враховуючи вищевикладене, автомобіль позивача не може вважатися повністю загиблий так як матеріальні збитки, завдані позивачу пошкодженням його автомобіля в результаті ДТГ. становлять менше ніж 80 % вартості автомобіля (62 367, 29 грн. менше ніж 80%: 100*79712, 0Й грн.).

На підставі п. 11.3 договору добровільного страхування виплата страхово:: відшкодування може здійснюватися безпосередньо страхувальнику у розмірі до 2000 грн. беї узгодження з вигодонабувачем. У всіх інших випадках страхувальник повинен отримати згоду вигодонабувача. Збитки понад 10 000 сплачуються на користь вигодонабувача для подальшо: :і розподілу на суму погашення заборгованості.

Також суд не приймає до уваги посилання ЗАТ «Страхова компанія «Каштан» на те, нм позивач не має права вимагати сплати страхового відшкодування на свою користь, оскільл збитки понад 10 000 грн. сплачуються на користь вигодонабувача - ОСОБА_3 Авачь, оскільки у судовому засіданні представник ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» не заперечував проти стягнення збитків понад 10 000 грн. з ЗАТ «СК «Каштан» на користь позивача, оскільки позивач погашає заборгованість за кредитом вчасно та у повному обсязі.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, сул присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якшс позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розмір задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог. задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. З ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційне до задоволеної чи відхиленої частини вимог.Таким чином, з ЗАТ «СК «Каштан» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 623, 67 грн. та на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає законними та обгрунтованими вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування у розмірі 62 367, 29 грн. та судових витрат, а в решті вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1, 16 Закону України <Про страхування» від 07.03.1996 року, ст.ст. 7, 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 року, пунктами 2.3- 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісного транспортного засобу, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду Державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Каштан», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з участю третьої особи: Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» про визнання висновку спеціаліста недійсним та стягнення страхової виплати - задовольнити частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Каштан»(м. Київ, вул. Волинська, 48/50) на користь ОСОБА_1 страхову виплату у розмірі 62 367, 29 грн. (шістдесят дві тисячі триста шістдесят сім гривень 29 копійок).

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Каштан» на користь ОСОБА_1 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 250 грн.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Каштан» на користь держави судовий збір у розмірі 623, 67 грн.

В решті вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копі^ього рішення.

Головуючий