АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: трудові правовідносини Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Солодкова А.А.,

суддів колегії - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі - Соколовій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою директора Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть - Укрнєфтепродукт» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть - Укрнєфтепродукт», третя особа: директор Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть - Укрнєфтепродукт» ОСОБА_5 про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року з позовом до ТОВ «Татнєфть - Укрнєфтепродукт», третя особа: директор Харківської філії ТОВ «Татнєфть - Укрнєфтепродукт» ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_4, в якому просив скасувати накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності №304-09 від 29 вересня 2009 року, № 342/1-09 від 19 жовтня 2009 року, про притягнення до матеріальної відповідальності №346-09 від 20 жовтня 2009 року, а також наказу № 391-09 про звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України, поновити його на роботі на посаді начальника автотранспортного цеху, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Обґрунтовуючи позов посилався на те, що 16 липня 2009 року наказом директора на нього був покладений контроль за виконанням наказу «Про впорядкування експлуатації офісного і виробничого транспорту». 25 вересня 2009 року він подав службову записку, в якій повідомив, що вимоги пункту 4 цього наказу виконуються не в повному обсязі через нерегулярність отримання дорожніх листів від регіональних менеджерів. 29 вересня 2009 року був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те, що замість пояснювальної записки, на вимогу директора, він надав службову записку, в якій про причини невиконання наказу не повідомив. Наказ від 19 жовтня 2009 року про оголошення догани також вважає необґрунтованим, оскільки за посадовими обовязками не повинен був оформлювати або організовувати оформлення результатів експлуатації і роботи автотранспорту та в коло його обов'язків не входив контроль за виконанням наказу Міністерства транспорту та звязку України від 20 травня 2006 року. Крім того, 20 жовтня 2009 року ОСОБА_4 притягнутий до матеріальної відповідальності через зрив випуску на лінію, з причин технічної несправності, необхідної кількості бензовозів, внаслідок чого допущено зрив завозу нафтопродуктів та простій АЗС. Позивач вказує, що 07 жовтня 2009 року направив директору службову записку про стан автомобільного парку і повідомив про недостатнє фінансування ремонту бензовозів, а також про завищені витрати на ремонт легкових автомобілів. Не дивлячись на неодноразові звернення до керівництва, ніяких заходів для усунення причин, що дестабілізували роботу автотранспорту цеху, не було застосовано. Наказом №391-09 від 11 листопада 2009 року ОСОБА_4 звільнений за систематичні невиконання без поважних причин своїх трудових обовязків, покладених трудовим договором. Вважає, що дії директора по відношенню до нього є упередженими та необєктивними.

Представник відповідача позов не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що причиною звільнення ОСОБА_4 було систематичне невиконання ним своїх службових обовязків, відсутність з його боку контролю за роботою автотранспортного цеху.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2010 року позов ОСОБА_4 задоволений частково. Скасовано накази директора Харківської філії ТОВ " Татнєфть - Укрнєфтепродукт» №304-09 від 29 вересня 2009 року та №391-09 від 11 листопада 2009 року про застосування заходів дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_4 Поновлено ОСОБА_4 на роботі у Харківській філії ТОВ «Татнєфть - Укрнєфтепродукт» на посаді начальника автотранспортного цеху з 11 листопада 2009 року. Стягнуто з ТОВ "Татнєфть - Укрнєфтепродукт» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу - 12 778 грн. 85 коп.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду від 15 жовтня 2010 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи скаргу посилається на те, що судом не повно та неправильно встановлені обставини справи, які мають значення для справи, внаслідок неповного їх дослідження та необгрунтованої відмови у прийнятті доказів і неправильної їх оцінки, судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в справі доказами, що наказом Харківської філії ТОВ «Татнєфть-Укрнєфтєпродукт» №К-631 від 16.09.2008 року ОСОБА_4 прийнятий на роботу начальником автотранспортного цеху. Наказом №304-09 від 29.09.2009 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, яке виразилося у фактичній відмові дати письмове пояснення з приводу невиконання наказу директора №197-09 від 16 липня 2009 року та оголошена догана. З наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності випливає, що замість пояснювальної записки ОСОБА_6, на вимогу директора, надав службову записку та не зазначив ніяких пояснень щодо невиконання наказу, що вважається порушенням трудової дисципліни.

Проте, як вбачається з самої службової записки (а. с. 13), ОСОБА_4 зазначив, що вимоги наказу в частині п. п. 1-3, 6 виконуються в повному обсязі, а вимоги п. 4 наказу виконуються не повністю, внаслідок нерегулярної передачі дорожніх листів регіональними менеджерами.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях позивача, який іменував пояснення за наказом, як службова записка, не має порушення трудової дисципліни, а тому цей наказ, як незаконний підлягає скасуванню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині скасування наказу №342-1/09 від 19 жовтня 2009 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на начальника автотранспортного цеха згідно п. 9 посадової інструкції покладено обовязок здійснювати контроль за використанням паливно-мастильних матеріалів, правильністю оформлення і дотримання строків здачі дорожніх листів, а доводи позивача про те, що начальник автотранспортного цеху здійснює тільки функції контролю, за функціональними обовязками не зобовязаний складати акти на списання шин та акумуляторів, а приріст реалізації нафтопродуктів залежить від роботи комерційного відділу та менеджерів, які несвоєчасно здають дорожні листи, є хибними.

Щодо наказу №346-09 від 20 жовтня 2009 року про притягнення до матеріальної відповідальності позивача за понесені підприємством збитки через зриви випуску на лінію внаслідок технічної несправності необхідної кількості бензовозів, що потягло зриви завозу нафтопродуктів і простой АЗС, що призвело до додаткових витрат по покупці транспортних послуг у сторонньої організації на суму 3570 грн., то, оскільки наказ не був реалізований, ніяких урахувань із заробітної плати ОСОБА_4 не було здійснено, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні вимоги позивача про скасування наказу від 20 жовтня 2009 року №346-09.

11 листопада 2009 року наказом директора філії «Татнєфть-Укрнєфтєпродукт» № 391-09 ОСОБА_4 звільнено на підставі п. З ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Як зазначено в наказі, підставою для його винесення була вина начальника транспортного цеху у зриві завезення нафтопродуктів з 1 по 7 жовтня, що призвело до збитків через простой АЗС і додатковим витратам на суму 3570 грн. Проте, як випливає з пояснень позивача і не заперечується представником відповідача, службова записка ОСОБА_4 від 7 жовтня 2009 року про причини зриву забезпечення АЗС паливом зявилася після того, як про зрив завезення нафтопродуктів та простой АЗС стало відомо керівництву, а ст. 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності було винесено після одного місяця з дня його виявлення, тому він підлягає скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування наказів №304-09 від 29 вересня 2009 року та №391-09 від 11 листопада 2009 року про застосування заходів дисциплінарного стягнення та поновлення ОСОБА_4 на роботі, вірно визначив та стягнув заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 11 листопада 2009 року, керуючись Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100 та довідкою про середню заробітну плату за два останні повні місяці, що передували звільненню.

Відповідно до ч. 3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції представником відповідача не було надано доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу директора Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть - Укрнєфтепродукт» - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: