Справа №22-ц-2759/10 Суддя-доповідач - Хвостик
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Рибалки В.Г.

суддів - Хвостика С.Г., Семеній Л.І.,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 06 травня 2010 року

у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: орган опіки та піклування Білопільської міської ради, про визнання особи недієздатною,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 06 травня 2010 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недієздатною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і призначено її опікуном ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, як особа, яка не брала участь у розгляді справи, але вважає, що оскаржуваним рішенням порушуються його права та інтереси, просить скасувати рішення місцевого суду та направити справу на новий розгляд до з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

При цьому апелянт зазначає, що суд, не залучивши його до участі у справі як батька ОСОБА_3, порушив його права на участь у судовому розгляді справи та доведенні недоцільності визнання ОСОБА_2 недієздатною, а також вважає необґрунтованим висновок судово-медичної експертизи щодо не усвідомлення дочкою значення свої дій та можливості керувати ними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, та пояснення заявниці про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, а також перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог позовної заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною донькою ОСОБА_2 (а.с. 6).

ОСОБА_3 є інвалідом І групи з дитинства (а.с. 7).

У акті №132 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 22 березня 2010 року зафіксовано, що ОСОБА_3 виявляє ознаки важкої розумової відсталості, за своїм психічним станом вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У поданні Білопільської міської ради висловлювалась пропозиція призначити опікуном ОСОБА_3 її матір ОСОБА_2.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2, місцевий суд на підставі встановлених і неналежно оцінених доказів обґрунтовано виходив з того, що внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді ознак важкої форми розумової відсталості (виражена імбецильність) ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також з метою захисту прав недієздатної встановив над нею опіку.

Колегія суддів погоджується з таким суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на вимогах ст.ст.39-41 ЦК України та ст.ст.145, 236-241 ЦПК України.

На думку колегії суддів, у матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про неповноту чи незрозумілість, необґрунтованість чи неправильність або суперечність іншим матеріалам справи проведеної по справі судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_3, проте апелянт, в порушення ч.1 ст. 60 ЦПК України, в свою чергу не довів суду зворотнього.

Посилання апелянта на те, що незалучення його в якості заінтересованої особи по даній справі порушує його права як батька повнолітньої дитини, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.3 ст.237, ч.1 ст. 240 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом, а розгляд таких справ провадиться за участю заявника та представника органу опіки та піклування, та якщо суд визнає за необхідне, і тієї фізичної особи, щодо якої порушується питання про визнання її недієздатною.

Таким чином, процесуальний закон не визнає участь батька у даній справі обовязковою, а її розгляд проведено з дотриманням вищевказаних норм процесу.

Крім цього, апелянт, як батько повнолітньої дитини, не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про поновлення цивільної дієздатності дочки у разі поліпшення її психічного стану.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду і не містять посилань на такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

У звязку із зазначеним, рішення суду, як законне і обґрунтоване, необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу, відповідно, відхилити.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 06 травня 2010 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: