Справа № 2-6468/10
12 липня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області
головуючого судді Денисюка П.Д.,
при секретарі Шматковій Б.Ю.,
з участю представника АТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №738/3-Ж від 22 січня 2008 року та виселення мешканців з предмету іпотеки,,
Позивач, звернувшись до суду з позовом, просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №738/3-Ж від 22 січня 2008 року в розмірі 684726,76 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 - двокімнатну квартиру №6 загальною площею 43,8 кв. м. та житловою площею 27,0 кв. м., що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. В. Чорновола, будинок №4, реєстраційний номер об'єкту в реєстрі прав власності на нерухоме майно №12153974, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною реалізації 416070 грн., а також виселити мешканців даної квартири та стягнути з відповідача судові витрати.
Оскільки боржник ОСОБА_2 не виконала зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 21 квітня 2010 року заборгованість за договором складає 684726,76 грн., іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подала.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, а позов задоволити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 ЦК, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Для забезпечення зобовязань за кредитним договором 22 січня 2008 року також був укладений договір іпотеки №738/3-Ж-1, згідно якого відповідач ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру №6 загальною площею 43,8 кв. м. та житловою площею 27,0 кв. м., що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. В. Чорновола, будинок №4, реєстраційний номер об'єкту в реєстрі прав власності на нерухоме майно №12153974.
Банк належним чином виконав зобовязання щодо видачі кредиту, а відповідач ОСОБА_2. порушила умови кредитного договору.
Як убачається зі змісту ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом.
Ст. 549 ЦК України передбачає, що позичальник у разі порушення зобов'язання сплачує кредитору неустойку (пеню, штраф).
Згідно п. 4.2. договору кредиту, у разі прострочення відповідачем строків повернення кредиту, а також сплати процентів, комісій, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у цей період.
Відповідно до п. 4.3. договору кредиту, у разі порушення відповідачем вимог п. п. 3.3.2.-3.3.13. договору кредиту, відповідач зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 10 відсотків від суми кредиту, визначеного в п.1.1. договору кредиту, за кожен випадок.
Ст.1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до умов договору іпотеки (п. п. 2.4.7.), позивач (іпотекодержатель) має право дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання відповідачем зобов'язань, передбачених договором кредиту.
У відповідності до ст.ст.23, 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. У рішенні суду про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в тому числі зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження та початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №738/3-Ж від 22 січня 2008 року в розмірі 684726,76 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2 двокімнатну квартиру №6 загальною площею 43,8 кв. м. та житловою площею 27,0 кв. м., що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. В. Чорновола, будинок №4, реєстраційний номер об'єкту в реєстрі прав власності на нерухоме майно №12153974, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною реалізації 416070 грн.
Що стосується вимоги позивача про виселення мешканців предмета іпотеки, то у цій частині позову слід відмовити виходячи з наступного.
Згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Оскільки позивач письмово не звертався до відповідачів з вимогою добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги, тому позов в частині виселення задоволенню не підлягає.
На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.
Керуючись ст.ст.549, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.23, 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст.88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов задоволити частково.
Звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2 двокімнатну квартиру №6 загальною площею 43,8 кв. м. та житловою площею 27,0 кв. м., що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. В. Чорновола, будинок №4, реєстраційний номер об'єкту в реєстрі прав власності на нерухоме майно №12153974, для задоволення грошових вимог акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» за договором кредиту №738/3-Ж від 22 січня 2008 року в розмірі 684726 (шістсот вісімдесят чотири тисячі сімсот двадцять шість) грн. 76 коп. шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною реалізації 416070 (чотириста шістнадцять тисяч сімдесят) гривень.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» 1820 (одну тисячу вісімсот двадцять) грн. в рахунок відшкодування судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, а саме після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий