РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2010 року Іллічіський районний суд м. Маріуполя у складі судді Іванченко А.М., при секретарі Корольовій Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу , -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2010 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, де зазначив. Що у квітні 2009 року між ним та відповідачем була досягнута угода про надання йому позики в сумі 4734 гр. 03 квітня 2009 року він передав відповідачу 10125 гр., про що останній написав розписку, де зобов'язувався повернути гроші до 03 травня 2009 року. Повертати гроші у строк відповідач відмовився. По теперешній час відповідачем не повернуто жодної копійки з суми боргу. Просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 4734 гр.. Оскільки відповідач порушив грошове зобов'язання, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 інфляційні нарахування в розмірі 142 гр. 02 коп. та 3% річних в розмірі 82 гр. 29 коп., та пеню в розмірі 2007 грн. 22 коп., а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, та його представник повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.04.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, згідно з яким позивач запозичив ОСОБА_2 4734 грн., та останній зобов'язався повернути їх до 03.05.2009 року. Свої зобов'язання відповідач не виконав в повному обсязі, оскільки фактично не повернув ні копійки. Факт укладення договору позики підтверджується розпискою (а.с.7)

Згідно з ч.І ст.1046 ЦПК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових кошті в(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2ст. 1047 ЦПК України в підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики. Свої зобов'язання по поверненню грошей відповідач не виконав в повному обсязі, тому позов про стягнення боргу за договором позики в розмірі 4734 гр. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності - неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, підлягають задоволенню.

Згідно розрахунку, наданому позивачем та перевіреному судом, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню нарахування з урахування індексу інфляції у розмірі 142 гр. 02 коп. та 3% річних за весь час прострочення в розмірі 82 гр. 29 коп., та пеня в розмірі 2007 грн. 22 коп..

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать, в тому числі, витрати на інформаційно-технічне забезпечення, в також на правову допомогу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається, позивачем було понесені витрати з ІТЗ в розмірі 120 гр., та був сплачений судовий збір в розмірі 70 гр. 00 коп., що підтверджується наданими квитанціями ( а.с.2 - 3). Оскільки судовий збір сплачується у розмірі 1% від ціни позову, судом задоволено позов у сумі 6965 гр. 31 коп., то стягненню підлягає сума в розмірі 70 гр. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 57. 60, 79. 88. 209, 212- 215, ЦПК України, ст. 625, 1046, 1047 ЦК України,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 4734 гривень, індекс інфляції за час прострочки у розмірі 142 гр. 02 коп., 3% річних у розмірі 82 грн.29 коп., пеню в розмірі 2007 гр. 22 коп., судовий збір у розмірі 70 гр. 00 коп.. витрати з інформаційно-технічного забезпечення у розмірі 120 гр., а всього 7155 гр. 53 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення подається до суду, що виніс рішення у десятиденний строк з дня отримання його копії .

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя. Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подано потягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга повинна бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви по апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання такої заяви.

Суддя