Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №2-236/10
РІШЕННЯ

іменем України

26 липня 2010 року м.Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючого - судді Головенко О.С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, звернувшись до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовує свої вимоги тим, що його бабуся ОСОБА_4, маючи у власності житловий будинок в с.Міжріччя, по вул. Шевченка,2 склала заповіт на його ім'я.

Після її смерті, 01 грудня 2001 року він, як спадкоємець за заповітом, вступив у володіння спадковим майном, оскільки продовжував і надалі проживати у вказаному будинку, користуватися всіма речами та вносив кошти на підтримання цього будинковолодіння.

Відповідач, син померлої, який є спадкоємцем за законом, не претендує на частку у спадковому майні.

Але коли позивач вернувся до нотаріуса із заявою щодо оформлення спадщини, то отримав відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на це будинковолодіння.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в заяві .

Додатково вказала, що позивач після смерті спадкодавця прийняв спадщину, проживає у вказаному будинковолодінні, із заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.

Відповідач ОСОБА_2, визнав позовні вимоги, претензій до спадкового майна немає, а тому не заперечує щодо задоволення позову та визнання права власності на будинковолодіння за позивачем.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлено, що згідно записів по господарських книг №8 , особовий рахунок №484 ОСОБА_5 належав житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Шевченка, 2 в с.Міжріччя (а.с.20).

01 грудня 2001року ОСОБА_4 померла, склавши заповітне розпорядження, за яким заповіла все майно ОСОБА_3 ( а.с.19) і після її смерті відкрилася спадщина на вказане будинковолодіння.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Зважаючи на те, що житловий будинок зареєстрований в Міжрічанській сільській раді за ОСОБА_5 то вона і була власником цього житлового будинку.

Статтями 524, 529, 548, 549 ЦК України ( в редакції 1963р.) передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом та заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є , в рівних частках, діти, дружина, батьки померлого.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (днем смерті спадкодавця). Якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то він вважається таким, що прийняв спадщину. Як встановлено ст..548 ЦК для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців із дня відкриття останньої він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (його частиною) чи подав державній нотаріальній конторі за місцем її відкриття заяву про прийняття спадщини (ст.. 549 ЦК , статті 34,35,38 Закону від 2 вересня 1993р. «Про нотаріат».

Поясненнями сторін і матеріалами справи стверджується, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_4 позивач проживав разом з нею, продовжував і надалі проживати у вказаному будинку після її смерті, будучи спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину і у встановлений законом шестимісячний термін не подав заяву до нотаріальної контори про відмову від неї (а.с. 16-18).

Отже, позивач вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді будинковолодіння після смерті ОСОБА_4 і вона належить йому з часу її відкриття.

Тому з огляду на те, що ОСОБА_4 на час своєї смерті була власником жилого будинку з господарськими будівлями ( літньої кухні «Б», стайні «В», стодоли «Г», шопи «Д», вбиральні, криниці, воріт та огорожі), вартістю 129791грн., то її право на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивача.

На підставі наведеного, ст.. 525,526,527,533,548,549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. 386 ЦК України, керуючись ст.ст. 214,215, ЦПК Українщсуд,-

РІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на домоволодіння, що знаходиться в с. Міжріччя по вулиці Шевченка,2 Болехівської міської ради Івано-Франківської області і складається із житлового будинку «А» , літньої кухні «Б», стайні «В», стодоли «Г», шопи «Д», вбиральні, криниці, воріт та огорожі. .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не подана в строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Болехівський міський суд.

Суддя Головенко О.С.