Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кутового О.О., при секретарі - Гальченко О.А., розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що 03.08.1991 року між нею та відповідачем відділом РАЦС м. Павлоград Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 619. Від зазначеного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Анастасію, 15.11.1995року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося, через зловживання останнім спиртними напоями, у результаті чого у сім»ї постійно виникали сварки, через, що втрачено взаємопорозуміння та взаємоповага. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати із позивачкою.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з положенням ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, визнання відповідачем пред»явленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом РАЦС м. Павлоград Дніпропетровської області, актовий запис № 619 (а.с.5). Від зазначеного

шлюбу мають неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_3, 18.02.1993року народження, та Анастасію, 15.11.1995року народження (а.с.6,7), які за згодою сторін будуть проживати з позивачкою.

В судовому засіданні встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, проживають окремо.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, а витрати повязані з одержанням свідоцтва про розлучення покласти на відповідача.

На підставі ст.ст. 104, 105, ПО, 112 СК України, керуючись ст. ст. 10, 57-61, ч.4 ст. 130,174-175,209,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03.08.1991року відділом РАЦС м. Павлоград Дніпропетровської області, актовий запис № 619.

Стягнути з ОСОБА_2 за реєстрацію розірвання шлюбу держмито у розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на користь держави при оформлені свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС.

ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК- України.

Суддя: О.О. Круговий