Комінтернівський районний суд м.Харкова
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-592/2010

11 червня 2010 року Комінтернівський районний м. Харкова в складі головуючого судді: Білецької А.М. при секретарі: Кошкіній Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2., третя особа - нотаріус Сьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача, ОСОБА_1 1.1. про розірвання договору довічного утримання.

Позивач просить розірвати договір довічного утримання від 01.07.2008р. укладений між І ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та повернути сторони за договором довічного утриманні від 01.07.2008р. в первісний стан, визнавши за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначив, що 01.07.2008 року було укладено договір довічного утримання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно до договору довічного утримання від 01.07.2009р. ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_1 ЇХ належну йому на праві приватної власності квартиру №4, яка знаходиться в буд. 171-А по пр. Гагаріна, в м. Харкові. Квартира двохкімнатна.

Вищевказана квартира належала йому, позивачу' ОСОБА_1: Уі частина - на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 17.04.1995р. за реєстраційним номером 3-95-14292, згідно з 1 розпорядженням від 17.04.1995р. за №8395, зареєстрованого в ДКП Харківського міського бюро технічної інвентаризації 26.04.1995р. за реєстровим № П-3-8473; Уі частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сьомою Харківською державною і нотаріальною 05.03.2008р. за реєстром №3-492, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 20.03.2008р. за реєстраційним №22064936, номер запису № П-3-8473.

Згідно п.З даного договору ОСОБА_2 зобов'язався довічно повністю утримувати 1 ОСОБА_1, забезпечуючи його харчуванням, .одягом та необхідною допомогою. В п. 4 договору зазначено, що вартість матеріального забезпечення визначена сторонами у розмірі мінімальної пенсії щомісячно.

Він, позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_2 з вимогою і дотримуватись умов договору довічного утримання від 01.07.2008р., та відповідач прямо і заявляв про те, що відмовляється від надавання будь-якої допомоги, мотивуючи це відстанню І від квартири АДРЕСА_1 до свого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач по справі, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки судові не повідомив. В звязку з чим суд розглядає справу за його відсутності.

Третя особа - нотаріус Сьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, в судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним І чином, причини неявки судові не повідомила. В звязку з чим суд розглядає справу за її і відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка, дослідивши І матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 01.07.2008 року було укладено договір довічного утримання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувана утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно договору довічного утримання від 01.07.2009р. ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2, належну йому на праві приватної власності квартиру № 4, яка знаходиться в буд. 171-А по пр. Гагаріна, в м. Харкові. Квартира двохкімнатна.

Вищевказана квартира належала позивачу ОСОБА_1: 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 17.04.1995р. за реєстраційним номером 3-95-14292, згідно з розпорядженням від 17.04.1995р. за №8395, зареєстрованого в ДКП Харківського міського бюро технічної інвентаризації 26.04.1995р. за реєстровим № П-3-8473; 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сьомою Харківською державною і нотаріальною 05.03.2008р. за реєстром №3-492, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 20.03.2008р. за

реєстраційним №22064936, номер запису № П-3-8473.

Згідно п.3 даного договору ОСОБА_2 зобовязався довічно повністю утримувати І ОСОБА_1, забезпечуючи його харчуванням, одягом та необхідною допомогою. В п. 4 1 договору зазначено, що вартість матеріального забезпечення визначена сторонами у розмірі мінімальної пенсії щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_2 з вимогою і дотримуватись умов договору довічного утримання від 01.07.2008р., та відповідач заявляв про І те, що відмовляється від надавання будь-якої допомоги, мотивуючи це відстанню від квартири І №4 в буд.№171-А по пр. Гагаріна в м. Харкові до свого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Факт того, що позивач ОСОБА_1 не отримував допомоги від відповідача ОСОБА_2

за договором довічного утримання від 01.07.2008р., підтверджено в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_5 та копіями квитанцій про сплату комунальних послуг, які оплачував позивач за свої кошти.

Позивач ОСОБА_1, будучи допитаним в якості свідка в судовому засіданні зазначив,

що з моменту укладення договору довічного утримання від 01.07.2008р. і по сьогоднішній день відповідач ОСОБА_2 не надавав йому будь-якої матеріальної допомоги, не виконував своїх і обовязків згідно умов укладеного договору.

Згідно до п. 7 договору довічного утримання від 21.07.2008р., договір може бути щюзірваний за згодою сторін, а на випадок невиконання його умов або відмови від ддобровільного розірвання однією із сторін - у судовому порядку.

Відповідно до ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за І договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право 'вимагати його повернення.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення витрат за надання правової допомоги, то вони підлягають стягненню частково, виходячи з наступного розрахунку.

За кожну годину представництва в суді - 40% від мінімальної заробітної плати 884 (гривні = 353,6 гривень х 2 години судових засідань пропорційно до розміру задоволених ; [позовних вимог -100 % = 707,2 гривні.

Таким чином, суд, з огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 629, 651, 744, 756 ЦК України, ст.ст. 3,114, 212,213, 215 ЦПК України,

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання від 01.07.2008р. укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Повернути сторони за договором довічного утриманні від 01.07.2008р. в первісний стан, та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 накладену 01.07.2008р. нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2, витрати на правову допомогу у розмірі 707,2 гривні, 51 гривню судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення процесу, а всього - 878,2 гривні.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя -