Любомльський районний суд Волинської області
Рішення

Іменем України

м.Любомль 10 серпня 2010 року

Любомльський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді

ОСОБА_1,

при секретарі Кузьміній Т.О.,

з участю позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу

встановив:

До суду із позовною заявою звернувся ОСОБА_2, в якій просить суд ухвалити рішення, яким розірвати її шлюб з ОСОБА_3. Свої вимоги обгрунтувала тим, що під час спільного проживання між ними не досягнуто взаєморозуміння, відповідач не займається вихованням дітей, зловживає спиртними напоями, постійно влаштовує сімейні скандали. Таким чином позивачка вважає, що за даних обставин сімю зберегти не можливо.

Від даного шлюбу подружжя має двоє малолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивачка вимоги заяви підтримала та просить суд не давати строк на примирення.

Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини, зокрема з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Конзера) та ОСОБА_3 уклали шлюб 12.02.1994 року в Любомльському відділі ЗАГСу Волинської області, про що зроблено запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № 9.

При цьому встановлено, що сімейні відносини, між сторонами є вкрай поганими, подружжя тривалий час сімейних відносин не підтримує, шлюб існує лише формально, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам останніх та їх дітей.

Відповідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно із ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Витрати за сплату державного мита при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача.

ОСОБА_2 від сплати держмита звільнити.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212,214-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Зареєстрований, 12 лютого 1994 року в Любомльському райвідділі ЗАГСу Волинської області, шлюб актовий запис № 9, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 8.50 (вісім ) гривень 50 копійок та судові витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 (тридцять) гривень.

Стягнути при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_3 в користь держави 17 гривень держмита. ОСОБА_2 від сплати держмита звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: суддя І.В. МОСІЄВИЧ