Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2010 року. Справа № 2-1110/10

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І. з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини до досягнення дитиною віку трьох років,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, який надійшов до суду 19.08.2010 року, позивач прохає стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини щомісячного доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з часу подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти - на утримання самої позивачки, у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, щомісячно, починаючи з часу подання позову до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого має одну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею тому, що з 22.07.2010 року позивач та відповідач сумісного господарства не ведуть, спільно не проживають. Відповідач не надає їй допомоги на утримання дитини і її самої. Вона не працює, має дохід у виді державної допомоги на утримання дитини 140 грн. Відповідач працює в ЗАТ «Кримський Титан» філія «ВГМК» і його зарплата складає близько 1800 грн. щомісячно, фізично здоровий, інших непрацездатних осіб на утримання не має, стягнення за виконавчими документами з його зарплати не здійснюються. На думку позивача, відповідач може сплачувати аліменти у розмірі по ? частині свого доходу на утримання дитини та її самої тому, що загальна сума аліментів не буде перевищувати 50 відсотків його доходу.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві, в повному обсязі, та додатково пояснила, що вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину. Відповідач не надає їй допомоги на утримання дитини, а також на утримання її самої. Вона отримує, близько, 200 грн. стипендії та 600 грн. одноразової державної допомоги на дитину, виплата якої буде закінчена по досягненню дитиною однорічного віку. Допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не отримує. Дитина власних доходів не має, стан її здоровя задовільний. Позивач же перебуває на обліку у лікаря в звязку з хронічним захворюванням. Вона визнає, що відповідач буде отримувати зарплату у розмірі 1200 грн. і він не має хронічних захворювань.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, щодо розміру аліментів на утримання дитини в повному обсязі, щодо розміру аліментів на утримання дружини частково, у розмірі 1/8 частини. Обґрунтування своєї думки не надав. Пояснив, що визнає розмір доходів, який отримує позивач, та наявність у неї хронічного захворювання. Сам буде отримувати зарплату у розмірі, близько 1200 грн., недавно працевлаштувався в ВГМК ЗАТ «Кримський Титан» трактористом, отримав зарплату за дві неділі у розмірі 600 грн.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.3) ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб 30.10.2009 року, після реєстрації шлюбу обом присвоєне спільне прізвище ОСОБА_2.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, її батьками зазначені сторони (а.с.4).

Згідно медичної довідки № 201 Вільногірської ЦМЛ від 07.09.2010 року, ОСОБА_1 страждає хронічним захворюванням і перебуває на «Д» нагляді у лікаря.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникають із факту невиконання встановленого законом обовязку одним із подружжя щодо участі в утриманні спільної дитини та в утриманні другого подружжя, з яким проживає дитина у віці до трьох років.

Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, власних доходів не має. Позивач має дохід в виді державної допомоги в звязку з народженням дитини, виплата якої розстрочена до настання однорічного віку дитини і сплачується щомісячно по 600 грн., та з стипендії 200 грн., яку позивач отримує, навчаючись в коледжі, визнано сторонами взаємно.

Позивач страждає хронічним захворюванням і перебуває на «Д» нагляду у лікаря, відповідач та дитина сторін мають задовільний стан здоровя, що визнано сторонами взаємно.

Відповідач працевлаштований, буде отримувати зарплату, близько 1200 грн., що визнано сторонами взаємно.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоровя та матеріальне становище дитини, позивача та відповідача.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Згідно ч.ч.1,2,4,6 ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина у віці до трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу.

Суд приходить до висновку, що будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обовязку щодо сплати аліментів на утримання дитини та утримання дружини на цей час відсутні. Стан здоровя відповідача дозволяє йому працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини і дружини, ніяких обґрунтувань своїх часткових заперечень проти позову він не надав.

Приймаючи до уваги пояснення сторін, оцінивши в сукупності всі представлені та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, а саме: про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку, про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача на утримання самої позивачки.

Суд вважає, що розмір аліментів на утримання позивачки слід зменшити, враховуючи, що з відповідача стягуються аліменти і на утримання дитини, в цьому випадку на позивача та відповідача і їх дитину буде припадати, приблизно, порівну доходів, виходячи з наступного розрахунку: доходи позивача складають 800 грн., ? аліментів на утримання дитини з доходу відповідача 1200 грн. складає 300 грн., 1/6 аліментів на утримання дружини з доходу відповідача 1200 грн. складає 200 грн., загальний дохід позивача буде складати: 800 +300 +200 = 1300 грн., тобто по 650 грн. на дві особи, для відповідача після утримання аліментів залишається сума, близько, 700 грн., що значно менше встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб 888 грн., в той час як для дитини у віці до 6 років прожитковий мінімум складає 771 грн., для непрацездатних осіб - 709 грн. Згідно ч.ч.1,2,4,6 ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина у віці до трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, але за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що розмір аліментів для утримання позивача 1/6 частина доходу відповідача, з врахуванням всіх обставин справи, буде відповідати вимогам справедливості та розумності.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до висновку про відсутність у позивача документально підтверджених судових витрат та про стягнення з відповідача в дохід держави України судового збору в сумі 51.00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120.00 грн.

На підставі викладеного та ст.ст. 84,180 183,191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, і/к № НОМЕР_1, працюючого трактористом в філії «Вільногірський ГМК» ЗАТ «Кримський Титан», який мешкає і зареєстрований за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_8, яка мешкає та зареєстрована за місцем проживання по вул. Лен. КомсомолуАДРЕСА_1, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини щомісячного доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 серпня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти - на утримання самої ОСОБА_1, у розмірі 1/6 частини щомісячного доходу, відповідача, щомісячно, починаючи з 19 серпня 2010 року до досягнення дитиною: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір (державне мито) - 51.00 грн., для відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.