Апеляційний суд Житомирської області
Рішення
Іменем України

06 грудня 2010 року
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: Худякова А.М., суддів : Широкової Л.В.,
Снітка С.О.,

при секретарі судового засідання Назаренко К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційні скарги Головного управління Державного казначейства України у Житомирській області, військової прокуратури Житомирського гарнізону на рішення Корольовського районного,, суду м.Житомира від 22 вересня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, Головного управління Державного казначейства України у Житомирській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури,
встановила:
У червні 2008 року ОСОБА_1 звернувся в суд даним позовом. Посилаючись на Закон України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду просив відшкодувати завдану йому моральну шкоду, яка заподіяна внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності як обвинуваченого у справі, порушеній 3 березня 2006 року за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст.368 КК України за фактом одержання хабарів військовими службовими особами військової частини НОМЕР_1 . В подальшому постановою військової прокуратури Житомирського гарнізону від 5 березня 2007 року змінено обвинувачення та пред`явлено позивачу обвинувачення по ч.2 ст. 189 КК України.
Позивач зазначав, що в ході розслідування даної справи, відносно нього було застосовано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд. Вироком військового місцевого суду - Житомирського гарнізону від 6 квітня 2007 року, який залишений без змін апеляційною та касаційною інстанціями, ОСОБА_1 було визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні і виправдано. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь 500000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 578 грн. понесених матеріальних витрат.
Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 22 вересня 2010 року позов задоволено частково. Постановлено відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану незаконними діями органу досудового слідства військової прокуратури Житомирського гарнізону. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з рахунку Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 189000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу досудового слідства військової прокуратури Житомирського гарнізону, 3000 грн. сплачених витрат за проведення експертизи, 550 грн. сплачених витрат за отримання правової допомоги. В іншій частині позову відмовлено за безпідставністю.
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Державного казначейства України у Житомирській області просить скасувати постановлене рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що при ухваленні рішення судом не дотримані вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди щодо засад розумності, виваженості та справедливості розміру морального відшкодування.
Військова прокуратура Житомирського гарнізону у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, порушує питання про скасування постановленого рішення і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.І ст. 1 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справ обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.
Статтею 2 вказаного Закону визначені підстави виникнення права на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених даним Законом.
З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого слідчого військової прокуратури Житомирського гарнізону від 3 березня 2006 року відносно ОСОБА_1 була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч.І ст.368 КК України за фактом одержання хабарів військовими службовими особами військової частини НОМЕР_1 .
Постановою військової прокуратури Житомирського гарнізону від 5 березня 2007 року змінено обвинувачення та пред`явлено ОСОБА_1 обвинувачення за
4.2ст.189 КК України.
Вироком війкового місцевого суду Житомирського гарнізону від 6 квітня 2007 року ОСОБА_1 було визнано невинним у пред`явленому обвинуваченні за
4.2ст.189 КК України та' виправдано.
Ухвалою військового апеляційного суду Центрального регіону України від 15 червня 2007 року вирок суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу помічника військового прокурора Житомирського гарнізону без задоволення.
Ухвалою Верховного Суду України від 12 грудня 2007 року касаційне подання військового прокурора залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
Отже, незаконність пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення завдали йому моральної шкоди, яка встановлена висновком судово - психологічної експертизи (а.с.143-138).
За наведених обставин, а також відповідно до ст.ст.3,13 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що незаконними діями органу досудового слідства військової прокуратури Житомирського гарнізону дійсно були обмежені права позивача, що завдало йому моральної шкоди, яка полягає у перенесених душевних стражданнях, позбавлені можливості реалізувати свої життєві плани, забезпечити звичний порядок життя, погіршенні відносин з оточуючими людьми, принижені ділової репутації.
Колегія суддів апеляційного суду, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, характеру та обсягу страждань, завданих ОСОБА_1 , внаслідок їх тривалості, вимушених змін у його житті, та часу і зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, заподіяних позивачу незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, визначає розмір морального відшкодування в сумі 80000 грн.
На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру морального відшкодування підлягає зміні.
Керуючись ст.ст.303,304,307,309,314-316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційні скарги Головного управління Державного казначейства України у Житомирській області, військової прокуратури Житомирського гарнізону задовольнити частково. Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 22 вересня 2010 року в частині відшкодування моральної шкоди змінити, зменшивши розмір морального відшкодування до 80000 грн. В решті рішення залишити без змін. Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.
Суддя