06.05.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
справа №22ц-816,2010р. Головуючий у І інстанції Категорія: 30 ОСОБА_1 Доповідач - Полікарпова О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня місяця 06 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Кузнєцової O.A.

суддів: Цуканової І.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Кримцевій 1.1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Херсонгаз» (далі - ВАТ «Херсонгаз») на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 25 січня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ВАТ «Херсонгаз», виконавчого комітету Антонівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання дій незаконними, зобов'язання до вчинення дій, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

В серпні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що він є власником жилого будинку за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул. Дніпровська, 66 . 12.09.2008 р. ним внесено грошовий внесок в розмірі 1600 грн. в Антонівську селищну раду, як дольову частину на розвиток газових мереж газопроводу загального користування. Після цього він отримав технічні умови на проектування газопостачання до свого будинку. За договором з фізичною особою - підприємцем виконано монтаж системи газопостачання, згідно проекту ПП «Южгазмонтаж».

Але, на підставі листа Антонівської сільради №2-10 від 16.01.2009 р. ВАТ «Херсонгаз» призупиняє дію Ту №2022 НГ до врегулювання спірних питань між кооперативом «Іскра-1» та ОСОБА_3

Просив визнати незаконними дії Антонівської селищної ради, які полягають у вказівці ВАТ «Херсонгазу» зупинити дію ТУ № НОМЕР_1 та зобов'язати ВАТ «Херсонгаз» відновити дію зазначених Ту.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги і просив визнати неправомірними дії Антонівської селищної ради, зазначені в листі №2- 10 від 16.02.2009 p., визнати неправомірними дії ВАТ «Херсонгаз» і зобов'язати останнє відновити дію Ту №2022 НГ від 02.10.2008 р. та негайно підключити до збудованої системи середнього тиску його жилий будинок. Стягнути з ВАТ «Херсонгаз» на користь позивача в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 7465 грн, в рахунок завданої моральної шкоди- 20000 грн., а також неустойку в розмірі 1 % вартості витрачених коштів на газифікацію його будинку за кожен день затримки виконання його вимог, тобто з лютого по жовтень 2009 р. в розмірі 41076 грн. Стягнути з Антонівської селищної ради м. Херсона на його користь матеріальну шкоду в розмірі 7450 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. Витрати, пов"язані з розглядом справи покласти на відповідача.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25 січня 2010 року вищевказаний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Дії ВАТ «Херсонгаз» та Антонівської селищної ради по призупиненню дії ТУ №2022 НГ від 02.10.2008 р. визнано незаконними.

Зобов'язано ВАТ «Херсонгаз» відновити дію Ту №2022 НГ від 02.10.2008 р.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду І інстанції в частині відмови в задоволенні заявлених позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та направити справу на новий розгляд до того ж суду.

ВАТ «Херсонгаз» в своїй апеляційній скарзі, не погоджуючись з рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.01.2010 р. в частині визнання їх дій незаконними та зобов'язання відновити дію Ту №2022 НГ від 02.10.2008 р., посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просили рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заявлених позовних вимог до ВАТ «Херсонгаз» в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу ВАТ «Херсонгаз», наданих суду ОСОБА_3, останній посилається на безпідставність її доводів та просить відмовити в її задоволенні.

Антонівська селищна рада не визнає доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 та просить залишити рішення районного суду без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія судців вважає, що скарга ОСОБА_3М підлягає частковому задоволенню, а скарга ВАТ «Херсонгаз» задоволенню не піддягає.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в частині визнання незаконними дій відповідачів, районний суд виходив з того, що у Антонівської селищної ради не було підстав направляти листа до ВАТ «Херсонгазу», оскільки рада не є власником збудованих газових мереж, а кооператив «Іскра-1», з яким рада рекомендує ОСОБА_3 налагодити стосунки на той час вже не існував. Не було і у ВАТ «Херсонгазу» підстав зупиняти дію ТУ, оскільки вони сторонами узгоджені у законному порядку.

Підставою для відмови у задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд першої інстанції вважав недоведеність позивачем причинного зв'язку між незаконними діями відповідачів і матеріальними витратами та душевними стражданнями, яких зазнав позивач.

Судова колегія погоджується з висновком суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконними дій відповідачів і вважає, що до нього суд прийшов на підставі повного зясування обставин по справі.

Так, судом встановлено, що позивач є власником будинку по вул. Дніпровській, 66 в м. Херсоні. За згодою замовника-Управління капітального будівництва Херсонської міської ради - частина вулиць, у тому числі і та, на якій знаходиться будинок позивача, газифікована за кошти мешканців вулиць з подальшим підключенням до загальної мережі. Для газифікації вул. Дніпровська було створено кооператив «Іскра-1», який відмовився прийняти до свого членства ОСОБА_3М.(а.с.182, 124-125,126- 127). Останній звернувся у селищну раду, де 12.09.08 року сплатив дольовий внесок в розмірі 1600 грн у кооператив «Селищний добробут» (а.с.9). Після цього Антонівська селищна рада надала дозвіл ВАТ «Херсонгаз» для виготовлення технічних умов на підключення будинку ОСОБА_3 до газової мережі. На замовлення позивача здійснено монтаж системи газопостачання до його будинку, що потягло за собою витрати у розмірі 6840 грн (а.с.9). 16.01.09 року виконком Антонівської селищної ради звернувся до ВАТ «Херсонгаз» з проханням призупинити дію ТУ № НОМЕР_2, виданих ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що він не є членом кооперативу «Іскра-1» і не брав участі у будівництві газопровідних мереж (а.с.160). 27.01.07 року ВАТ «Херсонгаз» повідомило ОСОБА_3, що дія Ту № НОМЕР_2 призупинена до врегулювання ним спору з кооперативом «Іскра». 20.08.09 року Антонівською селищною радою визнано таким, що втратило чинність рішення цього ж органу про затвердження кооперативу «Іскра»(а.с.21). Сторони не заперечують, що на даний час газова мережа, збудована на території Антонівської селищної ради, власника немає.

З пояснень третьої особи ОСОБА_5- голови кооперативу «Селищний добробут»- вбачається, що дольовий внесок, який сплатив ОСОБА_3 після того, як його не прийняв до себе кооператив «Іскра-1», був спрямований на встановлення обладнання газової мережі на вулиці, яка проходить вище, оскільки кооператив « Іскра» відмовився нести ці витрати.

Відповідно до Закону України «Про трубопровідний транспорт» від 15.05.96 року газові мережі є об'єктом трубопровідного транспорту.

Ст.ЗО Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.97 року передбачає, що до відання виконавчих органів селищних рад належить, в тому числі, і управління об'єктами транспорту, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад.

За таких умов , коли виконком Антонівської селищної ради, не будучи власником газових мереж і усвідомлюючи неможливість вирішення ОСОБА_3 спору з кооперативом «Іскра», направила листа ВАТ «Херсонгаз» про зупинення дії ТУ, судом обґрунтовано її дії визнані незаконними.

Відповідно до Порядку надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об'єкта архітектури і визначення розміру плати за їх видачу, затвердженого постановою КМ України №2328 від 20.12.99 року зупинення дії ТУ не передбачено.

Оскільки ВАТ «Херсонгаз» не врахував зазначене положення закону і зупинив на підставі листа Антонівської селищної ради дію ТУ, виданих позивачу, суд також визнав ці дії незаконними, з чим судова колегія погоджується.

Доводи апеляційної скарги ВАТ «Херсонгаз» висновків місцевого суду не спростовують.

Разом з тим, судова колегія не погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди.

На думку судової колегії, при зясуванні фактів, з якими закон повязує відшкодування моральної шкоди, суду слід виходити з вимог ст.1167 ЦК України, яка визначає підстави покладення обов'язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Судом встановлено, що наслідком незаконних винних дій відповідачів є порушення права позивача на підключення його будинку до газопостачання, яке тягне за собою незручності, переживання, неотримання після понесених ним витрат позитивних результатів, на які він та його сімя розраховували. Сукупність цих обставин є достатньою для ухвалення рішення про відшкодування на користь позивача моральної шкоди. При визначенні її розміру судова колегія враховує як наслідки, які спричинили неправомірні дії відповідачів, так і суб'єктивне ставлення останніх до врегулювання ситуації, що склалася, намагання врахувати інтереси як позивача, так і частини територіальної громади, тому вважає, що з виконкому Антонівської селищної ради підлягає стягненню 2500 грн, з ВАТ «Херсонгаз»-1000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність причинного звязку між матеріальними витратами, які поніс позивач і незаконними діями відповідачів і залишає рішення про відмову у відшкодуванні матеріальної шкоди без змін.

Також, судова колегія вважає, що правовідносини між сторонами не є договірними, тому підстав для скасування рішення суду про відмову у стягненні з відповідачів неустойки не вбачає.

Обставини, на які ОСОБА_3 посилається в апеляційній скарзі, були предметом розгляду в суді першої інстанції і з їх оцінкою колегія судців погоджується.

Керуючись ст.ЗОЗ, 304, п.2 ч.І ст.307 п.1 ,2 ч.І ст.309 ЦПК України, судова колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Херсонгаз» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 25 січня 2010 року в частині відмови ОСОБА_3 у відшкодуванні моральної шкоди скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди з виконкому Антонівської селищної ради 2500 грн, з відкритого акціонерного товариства «Херсонгаз»- 1000 грн.

В решті це ж рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: