Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
№ 2- 5546
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Васюченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 вересня 2008 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів. Позивач у своєму позові та в ході судового засідання посилався на те, що з відповідачем перебували в шлюбі, відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач є матірю останньої, шлюб з відповідачем розірвано, дитина спочатку мешкала з відповідачем окремо і в звязку з цим постановою суду з позивача були стягнуті аліменти на утримання дитини на користь матері. Але зараз ОСОБА_3 мешкає з ним і виникла необхідність звільнення від сплати аліментів, оскільки він і так утримує дочку, яка зараз постійно мешкає з ним, підстав виплачувати аліменти відповідачу на утримання дитини немає. Просив звільнити його від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь матері ОСОБА_2 в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення повноліття дочкою, допустити негайне виконання рішення, задовольнивши позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, підтвердивши пояснення позивача та обставини всіх позовних вимог і не заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача і відповідача, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом в судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в березні 1995 року уклали шлюб, 28 серпня 1995 року в них народилася донька ОСОБА_3. Через непорозуміння і розлад в сімї, неможливість збереження шлюбу, в 2002 році шлюб між сторонами було розірвано, про що позивач отримав свідоцтво 12 лютого 2002 року. Сторони спільного господарства не ведуть, відносини не підтримують, разом не мешкають. Дочка після розірвання шлюбу сторін залишилася мешкати з матірю.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2001 року на підставі заяви ОСОБА_2 стягуються аліменти з позивача ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь матері ОСОБА_2 в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_3. Було видано виконавчий лист, постанова виконується.

На теперішній час дочка сторін ОСОБА_3 досягла чотирнадцяти років, переїхала мешкати до батька і мешкає разом з позивачем, про що надано суду докази. Але через наявність чинної постанови суду від 24 грудня 2001 року про стягнення з позивача аліментів, він продовжує виплачувати аліменти на утримання дочки відповідачеві. Відповідач ці кошти на утримання дочки регулярно отримує.

Через вказані обставини і необхідність звільнення від сплати аліментів на користь відповідача, чим погіршуються права та інтереси дитини (отримує меншу матеріальну допомогу від батька), позивач і вимушений звернутися до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки дитини мешкають окремо, місце мешкання дитини, що досягла чотирнадцяти років, визначається самою дитиною.

Позивачем були надані документи про сплату аліментів та про мешкання дочки з ним за його місцем мешкання та реєстрації, ОСОБА_3 виповнилося чотирнадцять років і вона обрала своїм місцем проживання мешкання батька, заборгованості по сплаті аліментів він не має.

Згідно ч. 2 ст. 273 СК України суд може звільнити від сплати аліментів осіб, вказаних в статтях 267-271 цього Кодексу при наявності інших обставин, що мають суттєве значення. Згідно з ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Суд приймає до уваги також і ті обставини, що відповідач не заперечує проти позовних вимог і обставин позову, претензій у встановленому законом порядку стосовно не виплати позивачем аліментів відповідач або виконавча служба не заявляли, доказів на спростування позову не надано, постанова про виплату аліментів має законну силу і виконується, аліменти позивач платить, одержувач аліментів не змінився, матеріальне становище у позивача і самого одержувача аліментів також скрутне. Дочка сторін ОСОБА_3 неповнолітня, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї батька, який на теперішній час працює.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового засідання, а тому підлягають задоволенню.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Зважаючи на те, що позивач працює, але має скрутне матеріальне становище, державну грошову допомогу не отримує, інших джерел доходу не має, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160, 180, 188, 273 Сімейного кодексу України, ст. ст. 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь матері ОСОБА_2 в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_3.

Допустити негайне виконання рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районий суд м. Дніпропетровська шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -