Краснопільський районний суд Сумської області
Справа № 2-802/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2010 року смт.Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Басової В.І.,

секретаря с/з - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Краснопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області про визнання дій неправомірними, нарахування і виплату недоотриманої щомісячної суми підвищення до пенсії, як дитині війни, -

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до Краснопільського районного суду Сумської області з цивільним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області. У позовній заяві просить суд постановити рішення, яким визнати неправомірними дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу пенсії, як дитині війни, та зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії, як дитині війни, з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у розмірі, встановленому ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», починаючи з 1 січня 2009 року з урахуванням виплат, здійснених у 2009-2010 роках, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач при нарахуванні виплат не врахував вимог закону, та порушив його права.

У судове засідання позивач не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягає у їх задоволенні на підставах, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. З позовом не погодився, стверджуючи, що вимоги позивача безпідставні і не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, зокрема постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року встановлено розмір виплати підвищення до пенсій особам, які мають статус «дітей війни», у 2009 році на рівні 49,80 грн., і іншого розміру підвищення до пенсій чинним законодавством на 2009 рік не встановлювалося, що підтверджується запереченням відповідача (а.с. 11).

Матеріалів справи достатньо для розгляду справи у відсутності позивача і представника відповідача.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов належить задовольнити у повному обсязі.

Так, дійсно позивач ОСОБА_2, згідно ксерокопії паспорта, ІНФОРМАЦІЯ_1, є жителем Краснопільського району (а.с.7) і має статус «Дитина війни», що підтверджується посвідченням на імя позивача (а.с. 6).

Згідно довідки, наданої відповідачем (а.с. 5), позивачу на протязі 2009 року виплачено доплату дітям війни в розмірі 597,60 грн., в 2010 році 249 грн. 00 коп., що і змусило його звернутися за захистом своїх прав, які, на його думку, порушив відповідач в 2009-2010 роках.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004 року, чинній у 2009 році), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, так як при прийнятті Законів України «Про державний бюджет на 2009 рік» та «Про державний бюджет на 2010 рік» дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялась і не скасовувалась, а відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Однак названа норма передбачає визначення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на дані спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009-2010 роках «дітям війни» підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений Законами України.

Згідно ч.1 та ч.9 ст.8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Забороняється відмова в розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Звернення до суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. При вирішенні справи має застосовуватись принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд вважає, що правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання підвищення пенсії основані на принципі юридичної визначеності.

Як свідчить позиція і практика Європейського Суду принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання щомісячної соціальної допомоги дітям війни, держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Таким, чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни, не можуть бути підставою для їх нездійснення або відмови в задоволенні позову та розцінюються судом, як спроба уникнути цивільно-правової відповідальності.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Відповідачем по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни, як це вказує у заперечені відповідач.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України, від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів, а таким територіальним управлінням в Краснопільському районі є відповідач по справі.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на УПФУ в Краснопільському районі Сумської області, тобто за місцем проживання позивача.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянам своїх конституційних прав, тобто і пенсіонерів за старістю. (ст.46 ч.1 Конституції України.)

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30 відсотків доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно абз. 1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і на Пенсійний фонд України покладено обовязок щодо:

- призначення пенсії;

- підготовки документів для її виплати;

- забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обовязок по нарахуванню та виплати доплати до пенсії, яка передбачена Законом України «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30 відсотків доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причин.

Виходячи із системного аналізу приписів Конституції України та наведених нормативно-правових актів, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів, як на обґрунтування правомірності невиконання своїх зобовязань перед позивачем.

Крім того, відповідачем, не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії з віком, а доведено нарахування та виплату в 2009 році лише 10 відсотків виплат передбачених законодавством.

Отже, відсутність коштів у відповідача який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобовязань, або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обовязку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Судом встановлено, що всупереч рішенню Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп УПФУ доплата до пенсії позивачеві за період з 01.01.2009 р. по «05» серпня 2010 року не перераховано і пенсія не виплачувалась у повному обсязі. Тому бездіяльність УПФУ у вказаний період є протиправною, такою, що не відповідає ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», а вимоги позивача про зобовязання УПФУ здійснити нарахування та виплату позивачу як «дитині війни» за період 2009 року та з 01 січня по 05 серпня 2010 року підвищення до пенсії відповідно ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», в редакції, яка діяла в ці періоди, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з врахуванням фактично отриманих сум в цій частині підлягають задоволенню.

Суд вважає необхідним визнати неправомірними дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу пенсії, як дитині війни, з 01.01.2009 року по день розгляду справи в суді, відповідно до приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», які призвели до порушення прав позивача на своєчасне нарахування на отримання доплати до пенсії у належних розмірах.

Слід також зазначити, що станом на дату розгляду справи відповідачем не усунено порушення прав позивача та не надано доказів про нарахування і виплату підвищення розміру пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», порушене право позивача на отримання у належних розмірах підвищення до пенсії, як дитині війни, відновлюється цим рішенням, тому позовні вимоги слід задовольнити по день розгляду справи в суді, тобто до 05.08.2010 року.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії позивача з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 січня 2009 року по 05 серпня 2010 року включно, зобовязавши провести відповідні виплати з урахуванням уже здійснених протягом 2009-2010 років виплат.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 22, 46, 124, 129 Конституції України, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст.6,7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішеннями Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року, №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Положенням «Про Пенсійний Фонд України», затвердженим постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30.04.2002 року, постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» №497 від 11.04.2000 року, постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28 травня 2008 року, ст.ст. 10,15, 60, 212, 209, 214, 215, 218, 223 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2 як дитині війни.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести виплати за період з 01 січня 2009 року по 05 серпня 2010 з урахуванням виплат, здійснених у 2009-2010 роках.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області на користь позивача 120 грн. 00 коп. витрат за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Компенсувати ОСОБА_2 51 грн. витрат по сплаті судового збору за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 10 серпня 2010 року.

Суддя В.І.Басова