Справа №2-40/2010
Провадження №б/н
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2010 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі : головуючого - судді Олексюк Т.І.

при секретарі - Пітак О.В. з участю : позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2.

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Ставчанської сільської ради про визнання неправомірним рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання неправомірною відмови від частки у майні підприємства, виділ частки у майні в натурі, про визнання неправомірним рішення сільської ради про продаж земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та додаткового договору, скасування державної реєстрації, визнання неправомірним рішення зборів засновників, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, Ставчанської сільської ради про визнання неправомірним рішення сільської ради № 36/6 від

13.06.2002року про оформлення права власності на будинок побуту, розташований в с.Ставчани, вул. Головна, 46, за ОСОБА_3; про визнання недійсним свідоцтва про право власності на вказану будівлю, видане ОСОБА_3; про визнання неправомірною відмови від її імені від частки у майні МКП «Маяк», посвідчену

23.01.2003року нотаріусом ОСОБА_5; про визнання за нею права власності на 10,82 % будівлі колишнього будинку побуту та виділення цієї частки у натурі.

Свої вимоги мотивує тим, що наказом представництва Фонду державного майна України від 25.04.1996 року за № 21 вирішено приватизувати мале державне комунальне підприємство «Мрія» шляхом викупу на аукціоні. На даному

підприємстві вона працювала з 1997 року по 2002 рік. Рішенням загальних зборів членів трудового колективу МДКП «Мрія» від 28.05.1996 року вирішено подати заяву на приватизацію підприємства, створити товариство покупців, затвердити угоду про спільну діяльність та обрати головою товариства покупців ОСОБА_3 Вона стала учасником товариства покупців із часткою у 10,82%, 15.04.1997 року державним нотаріусом посвідчений установчий договір, а рішенням зборів засновників від 18.12.1996 року створено мале колективне підприємство «Мрія», яке зареєстроване райдержадміністрацією 14.01.1998 року.

08.08.1996року наказом представництва Фонду державного майна України зареєстроване товариство покупців, яке за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 27.09.1996 року за № 22 викупило майно цілісного майнового комплексу МДКП «Мрія»: будинок побуту, веранду, сарай, вбиральню, огорожу та інше майно в с. Ставчани, вул. Головна, 46, за 462 млн. крб., і набув статусу колективної власності. Майнові внески кожного з учасника розподілені так: ОСОБА_3 - 1120 грн. (24,24 %), інші засновники, в тому силі вона - по 500 грн. (10,82%). У січні 1998 року зареєстровано МКП «Мрія» із статутним фондом 4620 грн., тобто до статутного фонду увійшла викуплена засновниками будівля та інше майно цілісного майнового комплексу. Рішенням Ставчанської сільської ради від 22.05.2002 року оформлено право власності на будинок побуту в с. Ставчани, вул. Головна, 46, за МКП «Мрія» та видано свідоцтво і зареєстровано в РБТІ

29.02.2002року. Однак, на заміну вказаного рішення виконком Ставчанської сільської ради 13.06.2002 року прийняв рішення за № 36/6 про оформлення права власності на будинок побуту за ОСОБА_3 та видано свідоцтво з погашенням попереднього свідоцтва. Таке рішення є незаконним, оскільки прийнято на підставі рішення загальних зборів засновників від 14.05.2002 року, якого не було, і є сфальсифікованим, оскільки воно відсутнє і в матеріалах прокурорської перевірки, і вона не була присутня на таких зборах. Письмової згоди на передачу своєї частки ні вона, ні померлий на той час ОСОБА_6, ні його спадкоємиця ОСОБА_7 не давали, окрім того, зміни до установчих документів у зв'язку із зменшенням статутного фонду не зареєстровані, що також свідчить про відсутність вказаного рішення. Підстав для зменшення статутного фонду не було, після приватизації за кошти ОСОБА_3, за її кошти та участь членів її сім'ї був проведений ремонт будинку побуту, його газифікація, що збільшило його вартість. Факт незаконного посвідчення від її імені письмової відмови від частки встановлений у постанові помічника прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.03.2008 року. Про порушенні її прав стало відомо у лютому 2008 року, тому строк звернення до суду нею не пропущений. Відповідно до ст. 111 ЦК України та п.7.4 Статуту МКП «Мрія» бажає отримати в натурі свою частку у 10,82 % або орієнтовно 23 кв.м в будівлі колишнього будинку побуту.

В процесі розгляду справи позивачка ОСОБА_1 збільшила позовні вимоги, просила визнати неправомірним рішення сільської ради від 13.05.2005 року про продаж земельної ділянки ОСОБА_3, визнати недійсним договір купівлі- продажу земельної ділянки від 18.05.2005 року та додатковий договір від

15.11.2005року, скасувати державну реєстрацію вказаних договорів та її відмови від частки у майні колишнього МКП «Мрія», посвідченої 23.01.2003 року приватних нотаріусом ОСОБА_5, визнати неправомірним рішення зборів засновників від 14.05.2002 року загальних зборів засновників МКП «Мрія» про розподіл майна підприємства, вказуючи, що такі рішення та договори порушують її право власності на частину будинку побуту та на частину земельної ділянки для обслуговування її частки у власності..

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги з наведених підстав та просила відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи виділити їй в натурі належну їй частку в будинку побуту приміщення коридору, комору, приміщення колишньої АТС, загальною площею 23,8 кв.м вартістю 31595 гривень, та із частинами огорожі, всього на суму 37068 гривень, що становить 7/100 частин колишнього будинку побуту та стягнути з ОСОБА_3 різницю у частках в розмірі 18119 гривень.

Відповідачка ОСОБА_3 позову не визнала, заперечуючи тим, що треба було приватизувати будинок побуту, тому створили товариство покупців, ніхто не хотів давати гроші, вона внесла свої кошти за приватизацію, загальні збори прийняли рішення про розподіл майна підприємства, ОСОБА_1 виділили майно на її сертифікат, збори вирішили передати будинок їй, так як вона самостійно вносила кошти, всі відмовились від своїх часток, у нотаріуса була сестра ОСОБА_1, яка мала від неї доручення, тому нотаріус посвідчив заяву, все оформлялось законно, ОСОБА_1 ніякої участі у підприємстві не приймала, вона працювала на «патенті» і постійно говорила, що немає коштів. Всі ремонтні роботи вона провела також за власні кошти, тому ОСОБА_1 не можу претендувати на її майно.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника Ставчанської сільської ради, показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Представник Ставчанської сільської ради ОСОБА_14 пояснив, що прийнятті сільською радою рішення є законними, рішення про оформлення права власності на будівлю за ОСОБА_3 було прийнято на підставі рішення колективу, рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки прийнято на підставі правовстановлюючого документу на будівлю. ОСОБА_15 постійно брала участь у будівельних роботах спірної будівлі. ОСОБА_1 не погоджувалась сплачувати орендну плату та інші послуги (електроенергію тощо).

Свідок ОСОБА_8 показала, що ОСОБА_1 працювала в будинку побуту, який в 1997 році був приватизований, треба було приводити в порядок перукарню, тому ОСОБА_1 виїхала за кордон. В травні 2002 року була біля нотаріальної контори, але ніякої заяви не підписувала. ОСОБА_1 оформляла на неї доручення у 2002 році.

Як показав свідок ОСОБА_9 приватизацію будинку побуту робила ОСОБА_3, потім самостійно робила ремонт будівлі.

Згідно показань свідка ОСОБА_10 відповідачка ОСОБА_3 живе у спірній будівлі, половину якої займає магазин. ОСОБА_3 обіцяла надати ОСОБА_1 кімнату після її повернення з-за кордону.

ОСОБА_11, як свідок, показала, що працювала в побут комбінаті у 1992- 1993 роках, мала частку, в рахунок якої отримала швейну машинку. Була у нотаріуса, коли підписувалась заява про відмову від часток, замість ОСОБА_1 була її сестра.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали, що збори засновників проводились, вирішували про приватизацію, про поділ майна, про ліквідацію, у нотаріуса була сестра ОСОБА_1, яка мала доручення. Ремонт будівлі проводились на власні кошти ОСОБА_3

Встановлено, що наказом представництва Фонду державного майна України від 25.04.1996 року за № 21 вирішено приватизувати мале державне комунальне підприємство «Мрія» шляхом викупу на аукціоні (Т. 1 а.с.22).

Рішенням загальних зборів членів трудового колективу МДКП «Мрія» від 28.05.1996 року вирішено подати заяву на приватизацію підприємства, створити товариство покупців, затвердити угоду про спільну діяльність та обрати головою товариства покупців ОСОБА_3 (Т.1 а.с.26)

08.08.1996року в представництві фонду державного мана України в Кіцманському районі зареєстровано товариство покупців, створене членами трудового колективу малого державного колективного підприємства «Мрія» (Т.1 а.с.23-24).

Відповідно до рішення загальних зборів членів трудового колективу малого державного підприємства «Мрія» від 21 серпня 1996 року працівники, в тому числі ОСОБА_16, вносять кошти за приватизацію майна МДКП «Мрія» тільки майнові сертифікати, а грошові кошти вони не вносять, а ОСОБА_3 вносить майновий сертифікат та грошові кошти на суму 62 млн. крб. (Т.1 а.с.202).

27.09.1996року між представництвом фонду державного майна України в Кіцманському районі та товариством покупців МДКП «Мрія» укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу малого колективного комунального підприємства «Мрія», а саме: будинку побуту (літ. А), веранди (літ. А), сараю (літ. В), вбиральні (літ. В), огорожі (№ 1-2) та іншого майна, що знаходиться в с. Ставчани, вул. Головна, 46, Кіцманського району Чернівецької області (Т.1 а.с.17-19).

Мале колективне підприємство «Мрія» зареєстроване Кіцманською районною державною адміністрацією 14.01.1998 року (а.с.8).

Згідно п.2.3 Статуту МКП «Мрія» майно підприємства створюється за рахунок грошових та матеріальнйх внесків 8-ми засновників, доходів від господарської діяльності та інших джерел, не заборонених законодавством України (Т.1 а.с.10).

Відповідно до п.2.1 Установчого договору засновники за рахунок внесків створюють Статутний фонд підприємства у розмірі 4620 гривень у вигляді майнових внесків приватного майна, одержаного відповідно до договору купівлі- продажу державного майна від 27.09.1996 року за № 22. Статутний фонд розподіляється на частини, частка ОСОБА_16 становить 10,82 % від суми 4620 гривень (Т.1 20-21).

Позивачка ОСОБА_1 30.12.1996 року звільнена з роботи у зв'язку з ліквідацією підприємства МДКП «Мрія» (Т.1 а.с.31).

Рішенням виконавчого комітету Ставчанської сільської ради за № 29/5 від

22.05.2002року оформлено право власності на будинок побуду, розташований в с. Ставчани, вул. Головна, 46, за малим колективним підприємством «Мрія» (Т.1 а.с.27). 07.06.2002 року МКП «Мрія» видано свідоцтво про право власності на будинок побуту (Т.1 а.с.94).

Рішенням виконавчого комітету Ставчанської сільської ради за № 36/6 від

13.06.2002року оформлено право власності на будинок побуду, розташований в с. Ставчани, вул. Головна, 46, за ОСОБА_3 на підставі рішення зборів засновників МКП «Мрія» від 14.05.2002 року. Цим же рішенням погашено свідоцтво про право власності на будівлю побуту від 07.06.2002 року на підставі рішення №29/5 від 22.05.2002 року (Т.1 а.с.28).

На зборах засновників МКП «Мрія» від 14.05.2002 року з участю 7 засновників, окрім ОСОБА_16, вирішено питання про розподіл майна з виділенням ОСОБА_16 вбиральні перукарської, крісла перукарського, сушки; вирішено передати свої частки (долі) у статутному фонді, що перевищує вартість фактично отриманого майна, на користь ОСОБА_3 (Т.1 а.с.240).

Згідно п.п.5.2, 5.3 Статуту МКП «Мрія» вищим органом управління

підприємством є загальні збори. Збори правомочні вирішувати питання у присутності не менше трьох четвертих засновників. Рішення приймається більшістю голосів (Т.1 а.с. 13).

21.01.2003року нотаріальне? посвідчена заява ОСОБА_1 та інших про виведення зі складу засновників МКП «Мрія» та уступку долей у статутному фонді понад вартість фактично отриманого майна на користь ОСОБА_3 (Т.1 а.с. 195).

Встановлено, що 12.04.2002 року ОСОБА_1 сільською радою видавалось доручення (Т.1 а.с.274).

Постановою від 20.03.2008 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно директора МКП «Мрія» ОСОБА_3 та відносно нотаріуса ОСОБА_17 (Т.1 а.с.41-43).

ОСОБА_3 за власні кошти проведено реконструкцію та переобладнання будівлі колишнього будинку побуту.

13.05.2005року на ХУІІІ сесії ІУ скликання Ставчанської сільської ради

вирішено продати у власність приватному підприємцю ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0791 га, розташовану в с. Ставчани, вул. Головна, 46, для обслуговування будівлі будинку побуту (Т.1 а.с.117-118), 18.05.2005 року

укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки та

15.11.2005року укладено додатковий договір щодо ціни предмету договору на підставі рішення XIX сесії ІУ скликання Ставчанської сільської ради від

02.08.2005року (Т.1 а.с.118-119). На ім'я ОСОБА_3 оформлено Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку (Т. 1 а.с.122).

29.11.2005року МКП «Мрія» знято з державної реєстрації за рішенням зборів засновників від 14.11.2005 року про ліквідацію підприємства (Т.1 а.с.37).

Згідно ст. 23 Закону України «Про власність», що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, розмір вкладу працівника у майні колективного підприємства визначається залежно від його трудової участі у збільшенні майна колективного підприємства після його створення. На вклад працівника колективного підприємства нараховується і виплачуються проценти у розмірі, що визначається трудовим колективом виходячи з результатів господарської діяльності підприємства. Працівникові, який припинив трудові відносини з підприємством, виплачується вартість вкладу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, судом не здобуто доказів на підтвердження доводів позивачки її участі у внесенні коштів за приватизацію майна МДКП «Мрія», а тільки внесенням майнового сертифікату вартістю 500 грн., що і становить її частку у 10,82 % , судом не встановлено участі позивачки у збільшенні майна колективного підприємства після його створення, щоб надавало їй права на виділення частки у нерухомому майні, суд приймає до уваги наявність рішення зборів засновників МКП «Мрія» від

14.05.2002року про розподіл майна підприємства, яке правомочне відповідно до п.5.3. Статуту МКП «Мрія» і на підставі якого і було прийнято оскаржуване позивачкою рішення виконавчого комітету Ставчанської сільської ради № 36/6 від

13.06.2002року, яким погашено свідоцтво про право власності на будівлю побуту від 07.06.2002 року на підставі рішення № 29/5 від 22.05.2002 року; заява про відмови від часток у статутному фонді підприємства від 21.01.2003 року мала місце після оформлення права власності на будівлю (17.06.2002 року) і при наявності легітимного рішення зборів засновників МКП «Мрія» від 14.05.2002 року, на підставі якого оформлено право власності на будівлю за ОСОБА_3, немає підстав для визнання рішення зборів засновників від 14.05.2002 року неправомірним та відмови від частки у власності колишнього МКП «Мрія» від імені ОСОБА_1 недійсною.

Окрім того, МКП «Мрія» ліквідовано без правонаступництва і позивачка відповідно до вимог ст.. 36 Закону України «Про підприємства» мала заявити вимогу як кредитор до всіх засновників підприємства, оскільки ОСОБА_3 не є його правонаступником, а набула своїх прав на платній основі і є добросовісним набувачем.

За відсутності підстав для задоволення вимог про визнання неправомірним рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності ші нерухоме майно, визнання неправомірною відмови від частки у майні підприємства, виділ частки у майні в натурі, , визнання неправомірним рішення зборів засновників, не вбачається підстав для визнання неправомірним рішення сільської ради про продаж земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та додаткового договору, скасування їх державної реєстрації.

Відповідно до вимог ст.154 ЦПК України підлягають скасуванню заходи забезпечення позову.

Враховуючи наведене, ст.ст. 112. 113 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 328, 356, 364 ЦК України в редакції 2003 року, ст.ст. 20, 23 Закону України «Про власність», ст. ст. 18, 36 Закону України «Про підприємства», керуючись ст.ст. 10, 11,15,31,60,61,88,154,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Ставчанської сільської ради про визнання неправомірним рішення сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання неправомірною відмови від частки у майні підприємства, виділ частки у майні в натурі, про визнання неправомірним рішення сільської ради про продаж земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та додаткового договору, скасування державної реєстрації, визнання неправомірним рішення зборів засновників, відмовити.

Скасувати заборону на відчуження будівлі будинку побуту, розташованого в с.Ставчани, вул. Головна, 46, Кіцманського району Чернівецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :