Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-6532/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Омарбековій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

30.09.2009р. ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 29.04.2008р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ZRSWGK, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 28784,00 доларів США., з терміном повернення до 28.04.2028р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків у розмірі 15,00% на рік за користування кредитом. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № ZRSWGK, з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» укладено договір поруки № 467 від 12.01.2009р., на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн. Зі свого боку, позивач виконав передбачені кредитним договором умови та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 28784,00 доларів США, проте відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобовязання у звязку з чим, у нього виникла заборгованість перед банком. Станом на 17.07.2009р. відповідач мав заборгованість у розмірі 23392,32 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 178729,04 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 22138,43 дол. США; по процентам за користування кредитом у розмірі 64,57 дол. США; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 44,24 дол. США, а також штрафні санкції 1362,36 дол. США. За умовами кредитного договору № ZRSWGK від 29.04.2008р. встановлено обов'язки позичальника по сплаті відсотків за користування кредитом та погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, в строки та в розмірі встановленими умовами договору.

Представник позивача ОСОБА_2 (яка діє на підставі доручення від 09.09.2009р.) в наданій суду 14.10.2010р. заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості перед банком в розмірі 23392,32 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 178729,04 грн., а також судові витрати в доход держави. З відповідачів ТОВ «УФА «Верус» та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнути солідарно 200грн. Крім того, в заяві від 14.10.2010р. представник позивача просила розглядати справу з винесенням рішення за її відсутності.

Представник відповідача - ТОВ «УФА«Верус» - ОСОБА_3 (який діє на підставі довіреності від 15.12.2009р.) в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. Своєю заявою від 14.10.2010р. позовні вимоги в межах стягнення солідарно з ТОВ «УФА «Верус» та відповідача 200 грн. визнав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 ні в попереднє судове засідання 15.03.2010р., ні в судове засідання 14.10.2010р. не зявився, про час та місце розгляду справи кожного разу повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, в справі є поштові повідомлення про завчасне отримання відповідачем судової повістки як в попереднє так і в судове засідання, про причини неявки суд не сповістив.

За таких обставин, суд вважає, що на підставі ч. 4 ст. 74, ч.1 ст. 76, ч.2 ст. 77 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідача на підставі наявних в справі доказів.

Отже, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. З урахуванням того, що одним із відповідачів, а саме, ТОВ «УФА «Верус, по справі висловлена думка щодо визнання позовних вимог, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заявами сторін про підтримання позову, його визнання, розгляд справи за відсутністю сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.04.2008р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ZRSWGK, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 28784,00 доларів США., з терміном повернення до 28.04.2028р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків у розмірі 15,00% на рік за користування кредитом.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник ОСОБА_1, повинен був в порядку та строки встановленими договором повертати кредитні кошти рівними частинами, що складаються із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Враховуючи те, що ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх обовязків за кредитним договором, станом на 17.07.2009р. відповідач мав заборгованість у розмірі 23392,32 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 178729,04 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 22138,43 дол. США; по процентам за користування кредитом у розмірі 64,57 дол. США; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 44,24 дол. США, а також штрафні санкції 1362,36 дол. США.

Як вбачається з наданої ПАТ КБ «Приватбанк» суду довідки, на день винесення рішення, тобто на 14.10.2010р., заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» не зменшилася, а навпаки зросла та складає 226793 грн. 34 коп.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Згідно ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

З урахуванням викладеного, дослідивши письмові матеріали справи, з огляду на те, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобовязань за кредитним договором, має значну суму заборгованості, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк підлягає заборгованість за кредитним договором № ZRSWGK від 29.04.2008р. станом на 17.07.2009р. в розмірі 178729 грн. 04коп., оскільки уточнень (збільшення суми) позовних вимог на день винесення рішення від позивача до суду не надходило.

В розрахунках ціни позову (судових витрат) суд також буде враховувати первісну ціну позову, оскільки банк позовні вимоги не уточнював.

На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № ZRSWGK з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» укладено договір поруки № 467 від 12.01.2009р. на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Але, приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки № 467 від 12.01.2009р., яким передбачено стягнення суми 200 грн. солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», не є трьохстороннім договором, суд вважає, що в задоволені частини позовних вимог, яка стосується стягнення з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та ОСОБА_1 солідарно 200грн. на користь ПАТ КБ „ПриватБанк слід відмовити.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.09.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено частково, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1700 грн. (1% від ціни позову в гривневому еквіваленті, але не більше ніж 1700 грн.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн., відмовивши у стягненні судових витрат з ТОВ „УФА „Верус, оскільки даним рішенням в задоволені позовних вимог до цього відповідача відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74-77, 88, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № ZRSWGK від 29.04.2008р. станом на 17.07.2009р. в розмірі 178729грн.04коп. ( сто сімдесят вісім тисяч сімсот двадцять девять грн. 04 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

В задоволені іншої частини позовних вимог ПАТ КБ „Приватбанк відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Ткаченко Н.В.