Справа № 2-2785/1-10
"22" вересня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Курило А. В.
при секретарі Хабуда Л. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з викладених в позовній заяві підстав та просив ухвалити заочне рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним вимоги визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до довідки (Форма № 3) № 268 від 12 травня 2010 року, виданого Житлово ремонтно-експлуатаційною організацією № 418, в квартирі № 3, в будинку № 3, на проспекту Тичини, в м. Києві зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а. с. 12).
За спожиту відповідачем електроенергію у зазначеній квартирі виникла заборгованість в розмірі 2 163 грн. 41 коп., так як відповідач належним чином не виконує своїх зобовязань.
Згідно п. 7 «Правил користування житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно із статтею 3 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року за № 575/97-ВР із змінами та доповненнями, відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Так, взаємовідносини між громадянами (фізичними особами споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення.
Наявність відносин між сторонами, а отже і виникнення цивільних прав та обовязків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює постачання електричної енергії та через Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр Київської міської державної адміністрації» щомісяця надсилає відповідачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а відповідач має здійснювати оплату виставлених рахунків.
Відповідно до п. п. 19, 21 Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.
Згідно п. 22 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої енергії може здійснюватись: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Згідно п. 48 Правил споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.
Відповідно до п. 35 Правил енергопостачальник має право відключити споживача у разі порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному п. 27 цих Правил.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або закону.
Доводи відповідача про те, що позивач може звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів лише в межах строку позовної давності, суд вважає обґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивачем суду не надано доказів щодо поважності пропуску строку позовної давності.
В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до виплати відповідачу на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51,00 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.
Керуючись ст. 3 Закону України «Про електроенергетику», п. 7 Правил користування житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1992 року № 572 (із змінами та доповненнями), п. п. 19-22, 27, 35, 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (із змінами та доповненнями), Постановою НКРЕ України «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» від 04.05.2006 № 562 (із змінами та доповненнями), ст. ст. 257, 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 58, 60, 88, 130, 208, 212-215, 218, 224-228, 233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2 163 грн. 41 коп., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., а всього на загальну суму 2 244 (дві тисячі двісті сорок чотири) грн. 41 коп.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: