Приморський районний суд м. Маріуполя
Справа № 2-2580/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2010 року місто Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Дзюби М.В.

при секретарі Петрухіной Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом Маріупольського трамвайно-тролейбусного управління до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідачка з 03.11.1995 року по 11.04.2007 року працювала водієм в Маріупольському трамвайно-тролейбусному управлінні. 28 грудня 2005 року з її вини сталось ДТП, внаслідок якого автомобілю ВАЗ-21043 держномер X 877 СС 61 рус під керуванням ОСОБА_2 спричинені механічні ушкодження та завдана матеріальна шкода. 10.03.2010 року Жовтневий районний суд М.Маріуполя задовольнив позов ОСОБА_2 та стягнув на його користь з МТТУ у відшкодування матеріальної шкоди 1731,21 гривень, моральної шкоди - 200 гривень, витрати на правову допомогу - 262,50 гривень, витрати на ІТЗ 30 гривень, судовий збір 51 гривню, а всього 2 274,71 гривень. Оскільки в добровільному порядку відповідачка відшкодувати завдану шкоду не бажає, просив суд стягнути з відповідачки на користь МТТУ у відшкодування матеріальної шкоди 2274,71 гривень.

Представник позивача ОСОБА_3 в суд не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. При цьому на письмову вимогу суду доказів в обґрунтування позовних вимог суду не надала.

Відповідачка ОСОБА_1 позов не визнала та проти його задоволення заперечувала. В подальшому, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, до суду не з'явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги не обґрунтованими, а тому у задоволенні позову відмовляє з наступних підстав.

Згідно виписки з наказу №19/л від 03.02.1995 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу в Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління водієм, наказом №68/л від 10.04.2006 року її звільнено з цієї посади на підставі ст..38 КЗпП. (а.с.5)

28 грудня 2005 року, о 12 годині 10 хвилин, на вул..Миколаївській в м.Маріуполі сталась дорожньо-транспортна подія з участю ОСОБА_1Ф, яка керувала трамваєм КТМ-5 МЗ держномер 559, та ОСОБА_2, який керував автомобілем ВАЗ-2104 держномер X 887 СС61 рус.

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 11 липня 2007 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст..124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.(а.с.9)

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 10 березня 2010 року позов ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено та на його користь стягнено з Маріупольського трамвайно-тролейбусного управління у відшкодування заподіяної внаслідок ДТП матеріальної та моральної шкоди і судових витрат - 2 274,71 гривень (а.с.12).

На підставі наказу начальника Маріупольського трамвайно-тролейбусного управління №122 від 09.04.2010 року позивач перерахував ОСОБА_2 визначену судовим рішенням грошову суму.

За правилами ст..132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких це заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середньомісячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбаченому у більшому, ніж цей заробіток, розмірі.

Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей, або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати.

Повна матеріальна відповідальність допускається лише у випадках, встановлених законодавством.

За п.3 та 6 ст.134 КзПП, на які посилався позивач як на підставу позовних вимог, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність в повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, у разі якщо шкода завдана діями працівника, які містять ознаки діянь, переслідуємих в кримінальному порядку, чи якщо повна матеріальна відповідальність покладена на працівника діючим законодавством.

Позивачем не надано суду ані вироку суду, яким бі було встановлено вину ОСОБА_4 у скоєнні злочину, ані підтвердження покладення на неї повної матеріальної відповідальності (договору про повну матеріальну відповідальність відповідачки та не доведено, що на неї такий обов'язок покладений окремим законодавчим актом).

За таких підстав позовні вимоги суд вважає безпідставними та не обґрунтованими, а тому у задоволенні позову відмовляє повністю.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд стягує з позивача на користь держави судовий збір в сумі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.хт.130, 132, 134 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», ст..ст.10, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Маріупольського трамвайно-тролейбусного управління до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано до апеляційного до Донецької області в місті Маріуполі протягом 10 днів з дня його проголошення , з подальшою подачею апеляційної скарги у 20-денний строк, або в порядку, передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя М.В. Дзюба