Київський районний суд м. Полтави
Справа № 2-5406/10
02 червня 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді Самсонової О.А.
при секретарі - Півень Я.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду справу за позовом Закритого акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк в особі філії „Полтавське головне регіональне управління до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на заставлене майно, -
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на заставлене майно в рахунок погашення заборгованості. В основній та уточнюючій позовних заявах посилався на те, що між КБ „ПриватБанк та відповідачем ОСОБА_2 06 грудня 2006 року було укладено договір №PLАWАW05601336. Відповідно до договору позивач надавав відповідачу кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту на кредитну карту в сумі 188659,00 грн., а відповідач ОСОБА_2 взяла зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами в розмірі 9% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1% від суми виданого кредиту в момент надання кредиту і щомісяця в період сплати у розмірі 0,5000%, з кінцевим терміном повернення 06 грудня 2013 року.
Відповідач ОСОБА_3 06 грудня 2006 року уклав з позивачем договір поруки №PLАWАW05601336, згідно якого зобовязався нести солідарну відповідальність за вказаним кредитним договором.
Крім того, з метою забезпечення вказаного зобовязання ОСОБА_2 06 грудня 2009 року позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір застави рухомого майна, згідно якого ОСОБА_3 надав в заставу належний йому автомобіль OPEL ZAFIRA 0AHM75, 2006 року випуску, легковий універсал, № кузова/шасі Y6D0AHM757G022719, W0L0AHM757G022719, державний номерний знак НОМЕР_1.
Відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання за кредитним договором не виконала, станом на 30 грудня 2008 року її заборгованість за кредитом складає 111111,13 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1375,52 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 679,54 грн., пеня за прострочення зобовязання 25,88 грн. Всього сума заборгованості за кредитом складає 113192,07 грн.
Тому позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави шляхом його продажу позивачем з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ЗАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Судові витрати у справі просив покласти на відповідача.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на викладені у первісній та уточнюючій позовній заяві обставини, просила його задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не зявились, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, вважає за можливе відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу за відсутності відповідачів з постановленням заочного рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 по справі укладено договір №PLАWАW05601336.
За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу ОСОБА_2 споживчий кредит у виді кредитного ліміту на кредитну карту в сумі 188659,00 грн. терміном до 06 грудня 2013 року з процентною ставкою за користування кредитом 9% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і сплатою винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1% від суми виданого кредиту в момент надання кредиту і щомісяця в період сплати у розмірі 0,5000%. Відповідач ОСОБА_2 зобовязалася забезпечити повернення кредиту, сплатити відсотки та комісійні за користування кредитом. Пунктом 4.1 договору передбачено сплату пені за порушення строків повернення кредиту та відсотків за кредит у розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості по процентах за кожен день прострочення платежу.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобовязання перед відповідачем по кредитному договору №PLАWАW05601336 виконано, але ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання не виконала. Станом на день розгляду справи судом заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором згідно графіка складає: заборгованість по кредиту 111111,13 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1375,52 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 679,54 грн., пеня за прострочення зобовязання 25,88 грн. Всього сума заборгованості за кредитом складає 113192,07 грн.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Тому суд вважає такою, що ґрунтується на законі, вимогу позивача щодо стягнення з відповідача всієї суми кредиту достроково.
Загальна сума вимог ЗАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача за вказаним вище кредитним договором становить 113192,07 грн. Враховуючи, що вартість предмета застави становить 134162 грн., вона є цілком співрозмірною з загальною сумою вимог позивача до відповідачів.
Відповідно до ст.23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження.
Порядок звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження регулюється ст.24 та ст. 25 вказаного Закону.
Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Як встановлено судом, інші обтяжувачі, які мали б право на задоволення вимог з предмету застави, відсутні.
Враховуючи надані суду докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача визначити як спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження - відповідно до п.2 ч.1 ст.26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» надання права на продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Вирішуючи позовну вимогу про передачу на період реалізації до ЗАТ КБ «ПриватБанк» належного ОСОБА_3 автомобіля марки OPEL ZAFIRA, відповідно до п.3 ч.2 ст.25 Закону суд вважає за необхідне вжити заходів щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження, передавши його заставодержателю в управління на період до його реалізації.
Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування понесених позивачем судових витрат 1131 грн. 92 коп.
Керуючись ст.ст.209, 213-215 ЦПК України, суд, -
Уточнені позовні вимоги Закритого акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк в особі філії „Полтавське головне регіональне управління задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня його проголошення та подачі апеляції у 20-денний термін після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий О.А. Самсонова

02.06.2010