Справа 2-112/10
Номер провадження 2-112/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.10 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом

ОСОБА_1 комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області»

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5

про

звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права на продаж предмета забезпечувального обтяження

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 комерційний промислово-інвестиційний банк в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права на продаж предмета забезпечувального обтяження мотивуючи тим, що відповідно до кредитних договорів № 490, № 489, № 492, та № 1330, від 15 вересня 2006 року та відповідно 17 серпня 2007 року, укладеного з фізичними особами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, останні отримали кредит банку на загальну суму 4800000 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитним договорам державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори 15 вересня 2006 року та 17 серпня 2007 року посвідчено іпотечні договори за вказаними кредитними договорами, за якими майновим поручителем виступив ОСОБА_2. Позивач свої зобов'язання за вказаними кредитними договорами виконав у повному обсязі шляхом видачі суми кредиту готівкою. Згідно іпотечного договору відповідачі зобов'язалися повернути позивачу отриманий кредит, відсотки за користування кредитними коштами, а також сплатити неустойку та інші штрафні санкції у розмірах і у випадках, передбачених кредитними договорами. Повернення суми кредиту та відсотків за його користування повинно здійснюватись відповідачами щомісячно, згідно графіків (є невід'ємною частиною договору), що визначено у п.2.4 кредитних договорів. Відповідачі порушили умови п.2.4 кредитних договорів щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за його користування у встановлений строк, що призвело до виникнення стійкої простроченої заборгованості перед банком. Так на момент подання позову відповідачами прострочено сплату кредиту та відсотків за його користування на загальну суму 1466350,60 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів, а також 1700 грн. сплаченого судового збору та 30 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак керуючий філією «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Рахів Закарпатської області» ОСОБА_6 надав заяву, в якій просить розглянути справу без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 повторно в судове засідання, з невідомих суду причин, не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що між відповідачами, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 комерційним промислово-інвестиційним банком в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області» були укладені кредитні договори № 490, № 489, № 492 від 15 вересня 2006 року та № 1330 від 17 серпня 2007 року, за яким позивач видав відповідачам кредит в сумі 4800000 гривень. При цьому відповідачі взяли на себе зобов'язання своєчасно сплачувати кредитні кошти, платню за користування кредитом у визначені кредитним договором терміни згідно графіку погашення заборгованості по кредиту.

Частиною 1 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Так, з метою забезпечення своєчасного та повного виконання відповідачами, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 умов кредитних договорів між позивачем та ОСОБА_2 15 вересня 2006 року та 17 серпня 2007 року було укладено іпотечні договори, за якими останній, як поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачами боргових зобов'язань перед позивачем. Предметом іпотеки є нерухомість - будинок за № 11, що розташований в с. Середнє Водяне по вул. Вітезау ( 50-річчя Жовтня) Рахівського району Закарпатської області.

При цьому предмет іпотеки належить відповідачу-майновому поручителю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 2 квітня 1992 року, посвідченого виконкомом Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Іпотечні договори зареєстровані в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, внаслідок чого пріоритет права на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки збережено за банком.

У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені).

З матеріалів справи досліджено, що відповідачі взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов договорів, не виконували, внаслідок чого, виникла заборгованість в сумі 1466350,60 гривень.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачами умов договорів, а відповідачами жодних доказів на протилежне не представлено, тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

За змістом ст. 7, 33 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекоотримувач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, в тому числі, на підставі рішення суду.

З огляду на викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання відповідачами своїх зобов'язань, що випливають з кредитних договорів, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості за кредитними договорами, а також звернення стягнення на предмет іпотеки є законними та обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ст. ст. 79, 81 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 1730 грн., а саме, сплатив судовий збір (мито) у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30,00 грн., суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 10,11, 57,58, 60, 212- 215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. 50-річчя Жовтня №11, Рахівського району Закарпатської області; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 комерційного промислово- інвестиційного банку в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області» борг за кредитними договорами в сумі 1466350,60 гривень. ( один мільйон чотириста шістдесят шість тисяч триста п'ятдесят) гривень 60 копійок, звернувши стягнення на предмет іпотеки - будинок, що знаходиться в с. Середнє Водяне, по вул. Вітезау (50-річчя Жовтня) № 11, Рахівського району Закарпатської області та належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю с. Середнє Водяне, вул.50-річчя Жовтня №11, Рахівського району, Закарпатської області.

Надати ОСОБА_1 комерційному промислово-інвестиційному банку в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області» право на продаж предмета іпотеки - будинок, що розташований в с. Середнє Водяне, по вул. Вітезау (50-річчя Жовтня) № 11 Рахівського району Закарпатської області, шляхом укладення договору купівлі-продажу з третьою особою у порядку передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку».

За рахунок сум виручених від реалізації майна задовольнити вимоги банку по кредитним договорам № 490, № 489, № 492 від 15 вересня 2006 року та № 1330 від 17 серпня 2007 року та витрати пов'язані з реалізацією майна.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області» понесені судові витрати в сумі 1730 гривень ( тисячу сімсот тридцять) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення суду і поданням після цього протягом 20 - ти днів апеляційної скарги, з подачею її до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: Бліщ О.Б.