Кузнецовський міський суд Рівненської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2010 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіОСОБА_1
при секретаряхОСОБА_2, ОСОБА_3
з участю: представника позивачаОСОБА_4
відповідача представника відповідача ОСОБА_5 відповідача відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства „Банк Фінанси та кредит до ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

29.09.10 до суду звернулось Акціонерне товариство „Банк Фінанси та кредит (далі в рішенні-банк), яке є правонаступником ВАТ „Банк Фінанси та кредит з позовом про солідарне стягнення заборгованості та пені з ОСОБА_5 (далі- відповідач 1), ОСОБА_9 (далі-відповідач 2) та ОСОБА_8 (далі-відповідач 3) за кредитним договором № Ф1-07/55653-103 від 13.08.2007 року (далі-договір) на загальну суму 89116 гривень 50 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що по закінченні строку виконання договірних зобовязань відповідач 1 не виконав взяті на себе згідно договору зобовязання по своєчасному поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісійної винагороди. З метою забезпечення виконання договору, між позивачем та відповідачами 1 і 2 був укладений договір поруки № Ф1-07/55653-103/1п від 13.08.2007 року (далі-договір поруки 1), також між позивачем та відповідачами 1 та 3 був укладений договір поруки № Ф1-07/55653-103/1п від 13.08.2007 року (далі-договір поруки 2). Відповідно до умов яких, у разі невиконання умов договору відповідачем 1, відповідачі несуть відповідальність за невиконані зобовязання за договором як солідарні боржники. Під час судового розгляду представник позивач подав уточнену позовну заяву. Згідно з якою просить стягнути з відповідачів заборгованість по кредиту 9566 грн. 10 коп., процентам 7026 грн. 32 коп., комісії 5232 грн. 50 коп. та пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань по поверненню кредиту, сплаті процентів та комісії з 17.09.09 по 16.09.10 на суму 67291 грн. 58 коп.. Всього 89116 гривень 50 коп..

Згідно заперечення проти позову представник відповідача 1 позов визнав частково: в частині розміру заборгованості по кредиту на суму 4680 грн. 50, заборгованості по комісійній винагороді 9450 грн. та пені 1490 грн. 37 коп.. У задоволенні решти позовних вимог просив відмовити, через неправильний розрахунок збитків та пені.

Згідно заперечень проти позову, відповідачі 2 та 3 просять відмовити у позові в частині вимог про солідарне стягнення боргу з відповідачів 2 і 3, оскільки порука, встановлена договорами поруки 1 і 2 припинена через шість місяців з дня звернення позивача до поручителя з вимогою про стягнення боргу по договору. Претензії з вимогою про погашення боргу по договору позивач направляв відповідачам 2 і 3 06.07.09 та 22.10.09. Також у запереченнях відповідачі 2 і 3 вказують, що позивач пропустив річний строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені, тому заявляють про застосування строку та просять відмовити у позові в частині стягненні пені з цих підстав. Крім того у запереченнях посилаються на їх важке матеріальне становище.

У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю.

У судовому засіданні відповідач 1 визнала позов частково, вказавши, що вона дійсно отримала від банку кредитні кошти в сумі 13000 гривень на лікування. Заборгованість по договору визнала у розмірі, вказаному в запереченні проти позову, поданого її представником. Також зазначила, що виконувати зобовязання по договору вона припинила в листопаді 2008 року, через хворобу та важке матеріальне становище. Представник відповідача 1 в судовому засіданні вказав, що розрахунок заборгованості по кредиту та процентам необґрунтований, оскільки договором передбачено погашення кредитних коштів у розмірі, встановленому графіком погашення заборгованості ануїтетними платежами. Тому позивач неправильно розрахував заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом та пеню. Насправді розмір збитків та пені становить суму, що вказана у запереченні представника відповідача 1.

В судовому засіданні відповідачі 2 та 3 позов не визнали з підстав, вказаних у поданих ними запереченнях. Також вказали, що після отримання претензій банку від 6.07.09 та від 22.10.09 заборгованість відповідача 1 перед банком вони не погашали.

Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі та керуючись законом прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Між банком та відповідачем 1 укладено договір, згідно умов якого відповідач 1 отримав кредит в сумі 13000 гривень зі сплатою по процентній ставці за користування кредитом 0.0001 % річних. Отримання коштів відповідачем 1 у вказаному розмірі підтверджується копією меморіального ордера від 13.08.07 (а.с.4). Кінцевий строк повернення кредиту та сплати процентів, встановлений сторонами у пунктах 3.2, 4.4 договору та додатку №1 до договору до 12.08.2010 року. Відповідачі станом на день розгляду справи не виконали зобов»язання по сплаті, передбачених договором коштів. Всього відповідач 1 погасила заборгованість по договору на загальну суму 8319 гривень 50 коп. Останній платіж на погашення заборгованості по договору в сумі 4200 грн. відповідачем 1 здійснено 03.11.08 (а.с.46). Вказані факти визнані відповідачем 1 під час судового розгляду. У звязку з несвоєчасним виконанням умов договору та на підставі п.4.9 договору через 3 місяці прострочення (з дня останнього платежу позичальника по договору) банк застосував процентну ставку за користування кредитом у розмірі 36% річних. У відповідності із п.6.1 договору за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Договором не передбачено нарахування пені за несвоєчасну сплату комісії.

На забезпечення виконання зобовязань по договору між позивачем і відповідачами 1 та 2 був укладений договір поруки 1. Також на забезпечення виконання договору між позивачем і відповідачами 1 та 3 був укладений договір поруки 2. Відповідно з умовами договорів поруки 1 та 2 (п.1.1, 2.1, 3.1, 3.2 вказаних договорів) відповідачі 2 і 3 взяли на себе зобовязання відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання відповідачем 1 умов договору. У разі невиконання відповідачем 1 зобовязань за договором відповідачі 2 і 3 несуть відповідальність по договору перед банком як солідарні боржники. Моментом сплати боргу є дата зарахування коштів банком. Згідно з р.3 договорів поруки 1 та 2 поручителі протягом 2-х банківських днів з моменту отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником зобов»язань по договору зобов»язані сплатити грошову суму, що вимагає кредитор. Такі претензій направлялись відповідачам 2 та 3 6.07.09 та 22.10.09. У р.5 договорів поруки вказано, що порука припиняється із припиненням зобов»язання, забезпеченого нею. Також порука припиняється, якщо кредитор через 6 місяців з дня настання строку виконання зобов»язань не заявить вимоги до поручителя. Кінцевий строк розрахунку по договору встановлено у п.3.2 договору - до 12.08.10. Позов до відповідачів предявлено 29.09.10, тобто по закінченні кінцевого строку розрахунку по договору та до закінчення шестимісячного строку, встановленого п.5.1 договорів поруки 1 і 2, коли порука вважається припиненою. Тому на підставі ст.ст.526,559,623 ЦК та п. 1.1, 5.1 договорів поруки 1 та 2 суд вважає, що порука, встановлена договорами поруки 1 та 2, не припинена і відповідачі 2 та 3 зобовязані нести відповідальність за прострочення виконання договірних зобовязань відповідачем 1 як солідарні боржники.

Відповідач 1 надав суду докази на підтвердження часткового погашення заборгованості по кредитному договору всього на суму 8319,50 грн.. Разом з тим, крім оплати основного боргу по кредиту, відповідач зобовязаний сплачувати банку проценти та комісію. Так, згідно п. 3.7 договору, визначено порядок розподілу коштів, які поступають в рахунок погашення заборгованості. У відповідності з випискою з особового рахунку відповідача 1 ( а.с.27-28), грошові кошті, що вносились відповідачем 1 в погашення заборгованості по договору були розподілені на погашення комісії 3412,50 грн., кредиту 3433,9 грн., решта - на погашення боргу по процентам. Також у наданих позивачем розрахунках, внесені відповідачем 1 кошти по сплаті заборгованості по договору за період з 12.10.07 по 3.11.08 в розмірі 8319,50 грн., були враховані.

Згідно розрахунків банку станом на 16.09.10 заборгованість відповідача 1, з урахуванням частково сплаченої заборгованості за період з 12.10.07 по 3.11.08 в сумі 8319,50 грн., перед позивачем становить: по кредиту 9566, 10 грн., по процентам за користування кредитом 7026 гривень 32 коп., по комісії 5232,59 грн. Всього 21824 гривні 92 коп. Сума пені за прострочення виконання зобовязань за період з 17.09.09 по 16.09.10 становить: по кредиту 34916,27 грн., по процентам 18497,82 грн., по комісії - 13877,50 грн. Всього сума пені 67291,58 грн. Всього сума заборгованості та пені становить 89116 гривень 50 коп.

Частиною 1 ст.1054 ЦК встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 599, 611, 623 ч.1 ст.624 ЦК, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. У разі порушення зобовязання боржник має відшкодувати кредиторові завдані невиконанням збитки та сплатити неустойку. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст.554 ЦК у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено іншого виду відповідальності поручителя.

Відповідачі не надали доказів своєчасного виконання договірних зобовязань по поверненню кредиту, сплаті процентів та комісії. Таким чином та у відповідності із ст.554, частинами 1-3 ст.623 ЦК, вимоги позивача про стягнення з відповідачів збитків, завданих несвоєчасною сплатою заборгованості кредиту, процентам за користування кредитом та комісійної винагороди по договору, всього на суму 21824 гривні 92 коп. підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про застосування річного строку щодо вимог позивача про стягнення з відповідачів неустойки суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про стягнення пені за 12 днів, починаючи з 17.09.09 дня з якого розпочато нарахування пені до 28.09.09 останнього дня, що передує дню, з якого розпочався перебіг річного строку звернення з вимогою про стягнення пені за прострочення виконання зобовязань - 29.09.10 (день звернення позивача з позовом). В частині нарахування пені за період з 29.09.09 по 16.09.10 річний строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені не пропущено. Оскільки договором не передбачено нарахування пені за несвоєчасне виконання обов»язків по сплаті комісійної винагороди, суд вважає, що у задоволенні вимог позову в частині стягнення пені за не своєчасно сплачену комісію на суму 13877,50 грн. слід відмовити.

У відповідності із ст. 549, ч.3 ст.551 ЦК, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір визначається договором або актом цивільного законодавства. Суд може зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків.

У даному спорі, заявлений позивачем розмір неустойки по кредиту та процентам у 2,5 рази перевищує загальний розмір збитків, завданих невиконанням договору. За таких обставин та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, якими є принципи справедливості та розумності, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідачів за несвоєчасне виконання зобов»язань по сплаті кредиту та процентів. Визначивши розмір пені, що підлягає стягненню з відповідачів в розмірі, який відповідає розміру основного боргу по кредиту 9566 грн. 10 коп.. З урахуванням викладеного та на підставі ч. 1 ст.624, ст..554 солідарному стягненню з відповідачів підлягає неустойка (пеня) за несвоєчасне виконання договору у розмірі 9556 гривень 10 коп. У задоволенні вимог позивача про стягнення решти пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів на суму 43847,99 коп. слід відмовити.

Всього підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача збитків та пені в сумі 31391 гривня 02 коп.

Понесені позивачем та документально підтверджені ним судові витрати у звязку із зверненням до суду підлягають стягненню з відповідачів солідарно та пропорційно до задоволених вимог, у відповідності із ч.1 ст.88 ЦПК та ст. 554 ЦК.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 526, 549-554, 559, 623,624 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_5 (ідент. № НОМЕР_1, проживає: місто Кузнецовськ, мікрорайон Перемоги,14, кв.103), ОСОБА_7 (ідент. № НОМЕР_2, проживає: місто Кузнецовськ, мікрорайон Перемоги, 21, гуртожиток „Електрон, кімн.209-210) та ОСОБА_8 (ідент. № НОМЕР_3, проживає: місто Кузнецовськ, мікрорайон Перемоги, 21, гуртожиток „Електрон, кімн.211) 31391 (тридцять одну тисячу триста девяносто одну) гривню 2 копійки на користь Акціонерного товариства „Банк Фінанси та кредит (м.Київ, вул. Артема, 60, ).

Стягнути з ОСОБА_5 (ідент. № НОМЕР_1, проживає: місто Кузнецовськ, мікрорайон Перемоги,14, кв.103), ОСОБА_7 (ідент. № НОМЕР_2, проживає: місто Кузнецовськ, мікрорайон Перемоги, 21, гуртожиток „Електрон, кімн.209-210) та ОСОБА_8 (ідент. № НОМЕР_3, проживає: місто Кузнецовськ, мікрорайон Перемоги, 21, гуртожиток „Електрон, кімн.211) на користь Акціонерного товариства „Банк Фінанси та кредит (м.Київ, вул. Артема, 60, ) витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 313 гривень 91 копійка та на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду у розмірі 120 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається сторонами протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд.

Головуючий

Повний текст рішення підписано суддею 29.11.2010 року