З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого Горпинич О.В.,
за участю секретаря Ляшенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом прокурора Ленінського району міста Харкова в інтересах держави в особі Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства Внутрішніх Справ України в Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих невиконанням умов договору -
Прокурор Ленінського району міста Харкові звернувся до суду в інтересах держави в особі Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства Внутрішніх Справ України в Харківській області з позовом до ОСОБА_1, яким просить стягнути з відповідача на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області збиткі, завдані невиконанням умов догорвору від 01.09.2006 року № 882 у сумі 1572 (одна тисяча пятсот сімдесят дві) грн. 48 коп.
В обґрунтування позовних вимог за позовом прокурор зазначав, що згідно п.2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках визначених законом.
Відповідно до ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру, представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних дій спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.
Підставою представництва прокуратурою у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або державою.
Відповідно до ст. 1 Закону України „Про міліцію передбачено, що міліція України державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоровя, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.
Положення про Державну службу охорони при МВС України (далі Положення), яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1993 року № 615 „Про заходи щодо вдосконалення охорони обєктів державної та інших форм власності (зі змінами та доповненнями), визначені правові засади господарської діяльності підрозділів державної служби охорони (далі ДСО). Одним із основних завдань ДСО є розроблення та здійснення заходів реалізації єдиної на території України концепції охорони обєктів усіх форм власності та громадян.
Відповідно до змісту п.9 Положення, підрозділи ДСО є органами управління, діяльність яких не має за мету одержання прибутку, а чистий прибуток по підсумкам їх фінансово-господарської діяльності спрямовується на вдосконалення службової діяльності цих підрозділів ДСО, матеріально-технічне та фінансово-господарське забезпечення служби, здійснення заходів соціального захисту їх працівників.
Згідно з довідкою про внесення до ЄДРПОУ, Управління ДСО при ГУМВС України в Харківській області зареєстровано в єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України як орган виконавчої влади.
Враховуючи те, що Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області існує на засадах самофінансування, невиконання субєктами господарювання своїх зобовязань перед Управлінням ДСО перешкоджає нормальному функціонуванню цього підрозділу ДСО, чим завдається шкода інтересам держави.
01.09.2006 року між Управлінням ДСО при ГУМВС України в Харківській області (далі позивач), Рівненським Вищим професійним училищем ДДСО (далі Училищем) при МВС України та ОСОБА_1 було укладено договір № 882 про навчання кандидата на службу в ОВС України.
Відповідно до умов договору, позивач зобовязався оплатити у повному обсязі Учсилищу вартість навчання відповідача за спеціальністю охоронець, а також призначити його на посаду для проходження служби в ОВС України. Відповідач зобовязався пройти у повному обсязі навчання в Училище, по закінченню навчання прибути на роботу до позивача та відпрацювати на призначеній посаді два наступних роки. 23.12.2006 року відповідача було прийнято на службу ОВС України на посаду міліціонера роти по охороні обєктів роти міліції Комінтернівського МВДСО УДСО при ГУМВС України в Харківській області. Наказом № 68 о/с від 03.06.2008 року відповідача було звільнено зі служби в ОВС України, через службову невідповідність. Таким чином, час перебування відповідача на посаді міліціонера склав 1 рік 05 місяців 10 днів, а недопрацьований час на посаді міліціонера склав 6 місяців 21 день. Позивачем на навчання відповідача в училищі було витрачено 4562 грн. 08 коп. Таким чином, пропорційно до відпрацьованого відповідачем часу в підрозділах позивача, відповідач зобовязаний відшкодувати позивачу 1572 грн. 48 коп.
У судовому засідання помічник прокурора Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Представник Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3, що діяв на підставі довіреності, також підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що 01.09.2006 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, Рівненським Вищим професійним училищем ДДСО при МВС України та ОСОБА_1 було укладено договір № 882 про навчання кандидата на службу в ОВС України.
Відповідно до умов Договору п.1.2 позивач зобовязався перерахувати навчальному закладу кошти на підготовку кандидата по факту його зарахування на навчання. Після закінчення навчання кандидатом у навчальному закладі призначити його на посаду (п.1.4.1). Згідно з п.п.2.1,2.4 Відповідач зобовязався пройти у повному обсязі навчання в училищі, по закінченню навчання прибути на роботу до позивача та відпрацювати у позивача на призначеній посаді два наступних роки з моменту укладення трудового договору.
Угода підписана відповідачем.
Наказом УДСО при ГУМВС України в Харківській області від 23.01.2007 за № 6 о/с ОСОБА_1 прийнятий на роботу міліціонером роти по охороні обєктів роти міліції Комінтернівського міжрайонного відділу Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області.
Наказом УДСО при ГУМВС України в Харківській області від 03.06.2008 року № 68 о/с, ОСОБА_1 звільнено з органів МВС у запас Збройних Сил за п. 63 „Д (через службову невідповідність).
Заборгованість відповідача підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості, бухгалтерськими документами та становить 1572 грн. 48 коп. В силу ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди ст. 611 ЦК України).
Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито, а саме: з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави 1 % від розміру задоволених вимог за позовом, але не менш ніж 51 гривні, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. N 1258 Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 11-14, 526, 610, 611, 617, 623 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 79, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд-
Позов прокурора Ленінського району міста Харкова в інтересах держави в особі Управління Державної служби охорони при Головному Управлінні Міністерства Внутрішніх Справ України в Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих невиконанням умов договору задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 51 (пятдесят одна) грн.
Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, у разі відсутності заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.
СУДДЯ: