Справа № 2-3474/1-10
"08" жовтня 2010 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Курило А. В.
при секретарі - Данилко Л. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (комісії),
Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 27 березня 2010 року позивач надав відповідачу позику в розмірі 1 500,00 грн., строком до 31 травня 2010 року. У зазначений строк відповідач борг не повернув, всі прохання позивача про повернення коштів були проігноровані. У звязку з чим позивач, просить стягнути з відповідача суму боргу 1 500 грн., моральну шкоду 1 000,00 грн. та судові втрати.
Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням позов задовольнити, а справу розглядати у його відсутність з викладених в позовній заяві підстав та ухвалити заочне рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним вимоги визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки від 20 квітня 2010 року позивач надав відповідачу позику в розмірі 1 500 грн., строком до 31 травня 2010 року /а. с. 6/.
Відповідно до розписки від 02 червня 2010 року ОСОБА_2 зобовязується повернути борг позивачу в сумі 1 500,00 грн. до 30 червня 2010 року /а. с. 7/.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб від 09 лютого 2010 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_4 /а. с. 8/.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Доводи позивача про необхідність відшкодування на її користь моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн. є надуманими та необґрунтованими, виходячи з наступного.
Відповідно до розяснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливають з її положень та у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.
Ні норми Цивільного кодексу України, ні укладений між сторонами договір не передбачають такого правого наслідку порушення зобов'язань за договором як відшкодування моральної шкоди за обставин, на які посилається позивач.
Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.
По даній справі позивачем було сплачено судові витрати в сумі 171,00 грн., які складається з державного мита 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1борг в розмірі 1 500,00 грн., та судові витрати 171,00 грн., а всього 1 671 (одна тисяча шістсот сімдесят одна) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: