Провадження № 2-2211/10 Справа № 2-2211/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2010 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за заявою

ОСОБА_2 про стягнення з Державного казначейства України за рахунок державного бюджету моральної шкоди, спричиненої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» в розмірі 2 700 грн., -

в с т а н о в и в:

19 березня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що постановою інспектора Дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції м. Харкова від 14 листопада 2009 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2010 року вказана постанова інспектора скасована, справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП стосовно нього закрито.

Посилаючись на те, що незаконним притягненням до адміністративної відповідальності йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 2700 грн., ОСОБА_2 просив відшкодувати її за рахунок державного бюджету з Державного казначейства України.

В судове засідання позивач не зявився.

Представник позивача ОСОБА_3, який діяв на підставі та в межах виданої йому довіреності, наявної в матеріалах справи, заяву підтримав в повному обсязі. При цьому посилався на підстави та порядок відшкодування шкоди, передбачені Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».

Представник Управління Державного казначейства України до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав письмові заперечення, в яких просив в позові відмовити за його недоведеністю.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи заперечення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2010 року скасовано постанову інспектора ДАІ від 14 листопада 2009 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрито.

Наслідки скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення визначені ст. 296 КУпАП, відповідно до вимог якої скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, повязаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість. Відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконним накладенням адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту або виправних робіт, провадиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодуванню підлягає шкода завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу.

Згідно ст. 13 цього Закону питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з ч. 1 ст. 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Відшкодування шкоди проводиться за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали морально втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про міліцію» міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства Внутрішніх справ України, і виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

З матеріалів справи вбачається, що інспектор ДАІ під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, діяв на підставі та в межах наданих йому повноважень відповідно до ст.ст. 213, 222 КУпАП, як представник органу, повноважного розглядати справи про адміністративні правопорушення, виконуючи адміністративну функцію, тобто не діяв як орган дізнання чи досудового слідства відповідно до Кримінально процесуального кодексу України. За таких обставин, підстави для застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відсутні.

Крім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не довів завдання йому моральної шкоди. Адміністративний штраф, який був накладений інспектором ДАІ на нього, останній не сплачував. Жодного доказу, який би свідчив про завдання ОСОБА_2 моральної шкоди, позивачем не надано та судом не встановлено.

Судові витрати відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України підлягають віднесенню за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», ст.ст. 10, 11, 60, 88, ч. 4 ст. 174, 209, 212 - 215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Комінтернівський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4