Справа № 2-607/2010
Провадження № б/н
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сивоконь Т.І.

при секретарі Комерзан Л.І.

за участі адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари справу за позовом ОСОБА_2 до Татарбунарської міської ради Одеської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті ОСОБА_4, посилаючись на слідуючі обставини.

05 вересня 2009 року в с.Молодове Саратського району Одеської області помер ОСОБА_4, з яким позивачка перебувала у шлюбі до 08 серпня 1996 року. Хоча, вказаної дати їх шлюб було розірвано, однак вони продовжували проживати однією сімєю спочатку в АДРЕСА_2, а потім в с.Молодове Са-ратського району. Вказана квартира належала спадкодавцю ,позивачці та її сину ОСОБА_5 на праві сумісної власності, де частка кожного складала 9/100 квартири. ОСОБА_3 є третьою особою по справі, у звязку з тим, що він деякий час проживав разом із спадкодавцем, робив поточний ремонт та претендує на грошову компенсацію, однак позивачка вважає, що його претензії безпідставні.

Позивачка вказує на те, що з померлим ОСОБА_4 вона сумісно проживала більше пяти років з 2002 року до його смерті в с.Молодове Саратського району , оскільки відсутні спадкоємці першої, другої та третьої черги після смерті спадкодавця, тому вона як спадкоємець четвертої черги має право успадкувати належну померлому частину квартири АДРЕСА_1.

В Татарбунарській державній нотаріальній конторі позивачка отримала відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, мотивовану тим, що факт сумісного проживання з померлим необхідно встановити в судовому порядку. Тому ОСОБА_2 просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на вищезазначену частину квартири, оскільки вона є єдиною спадкоємицею.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Татарбунарської міської ради Одеської області до судового засідання не зявився, але надав заяву в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Третя особа по справі ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши пояснення і доводи представника позивачки,третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дійсно проживали разом та вели спільне господарство із 2002 року по день смерті спадкодавця в с. Молодове Саратського району Одеської області.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №199069 ОСОБА_4 помер 05.09.2009 року (а.с.6).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житло від 31.01.1994 року (а.с.8)квартира АДРЕСА_3(яка складає 27/100 частки) належить на праві приватної власності ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_5.

Копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД №037594(а.с.7) підтверджується, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 до 08.08.1996 року перебували у шлюбі та після його розірвання позивачка змінила своє прізвище на «Карпенко».

З копії свідоцтва про народження серії І-ЖД №496393 від 14.12.1975 року (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_5 є сином ОСОБА_9.

Згідно довідки Татарбунарського БТІ (а.с.11) від 19.05.2010 року вартість квартири №2 (яка складає 27/100 части-ни) по вул.В.Тура,54 в м.Татарбунари, що належить ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 31.01.1994 р. складає 15814 грн.

З листа нотаріуса (а.с.14) видно, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону у звязку з відсутністю відомостей про сумісне мешкання позивачки зі спадкодавцем не менше пяти років до дня відкриття спадщини.

В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка помер-ла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово і кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на успадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на успадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та поясненнями свідків, що ОСОБА_4 помер 05.09.2009 року і після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частину квартири АДРЕСА_4. В судовому засіданні, дослідженими судом доказами доведено, що ОСОБА_2 більше пяти років проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю до часу відкриття спадщини, похоронивши його після смерті.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею померлого ОСОБА_4 четвертої черги, інших спадкоємців попередніх черг не виявлено, тому, суд вважає, що за ОСОБА_2 повинно бути визнано право власності на 9/100 квартири АДРЕСА_5, що залишилася після смерті ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст.58-60, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.1216,1258,1264 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Татарбунарської міської ради Одеської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 9/100 квартири АДРЕСА_6, що залишився після смерті ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів с дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь