Справа №2 - 2399/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2010 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі : Уваровій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : ВГІРФО Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування квартирою за адресою : АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він проживає у квартирі, що є комунальною власністю та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 Дана квартира була отримана ним, як військовослужбовцем, який був виведений з Західної Групи Військ у Німеччині, згідно ордеру №032237 від 24.01.1995 року.

Крім позивача в спірній квартирі були зареєстровані : ОСОБА_2 - колишня дружина, ОСОБА_4 - дочка та син першої дружина позивача, яка померла у 1994 році - ОСОБА_5

Починаючи з вересня 2007 року відповідач у спірній квартирі не проживає, особисті речі відповідача в спірній квартирі відсутні.

Зазначив, що відповідач не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами. Усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення виконуються виключно ним.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували посилаючись на те, що відповідно до норм чинного законодавства ОСОБА_2 має право проживати у спірній квартирі та підстав для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням немає.

Крім того, зазначили, що позивач чинить перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного просили в позові відмовити.

Представник третьої особи ВГІРФО Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

В ході розгляду справи представник третьої ВГІРФО Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві надала пояснення в яких проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, вислухавши думку позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 - позивач, ОСОБА_2 - колишня дружина позивача (відповідач), ОСОБА_4 - дочка та син першої дружина позивача, яка померла у 1994 році - ОСОБА_5

Вищевказана квартира є комунальною власністю та була отримана позивачем, як військовослужбовцем, який був виведений з Західної Групи Військ у Німеччині, згідно ордеру №032247 від 24.01.1995 року.

Позивач просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою за адресою : м. Київ, вул. Івана Пулюя, 5 А кв. 76, посилаючись на те, що починаючи з вересня 2007 року відповідач у спірній квартирі не проживає, на що слід зазначити наступне.

Згідно актів КП «Чоколівське» від 20.10.2009 року та від 20.02.2010 року, в результаті проведеної перевірки встановлено, що починаючи з вересня 2007 року ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає, особистих речей за вищевказаною адресою немає.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечували проти того, що вона не проживає у АДРЕСА_1 з вересня 2007 року.

Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається займане приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім»ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Згідно ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, з матеріалів справи та пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_2 з вересня 2007 року в квартирі не проживає, житлом вона не цікавиться, витрат по його утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинила. Дані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Що стосується посилань відповідача та її представника відносно того, що підстав для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірною квартирою немає і, що ОСОБА_6 чинить відповідачу перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою, то суд не приймає їх до уваги, оскільки вони необґрунтовані та не підтвердженні належними доказами.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Виходячи з вимог закону, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 17,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37,00 грн.

Керуючись ст. 71, 72, 155 ЖК України, ч.1 ст.ст. 6, 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 215, 218, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : ВГІРФО Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою : АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 17,00 грн. та 37,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя