РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-853/10

Провадження № 2-853/10

08.06.2010року Московський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Омельченко Н.І.

при секретарі Макушенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа : Опікунська рада Московської районної в м.Харкові ради про позбавлення батьківських прав ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом і просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти на утримання дитини, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 23.02.2001 року, від якого мають сина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Життя з відповідачем не склалося і в березні 2003 року вони розсталися. Шлюб з відповідачем розірваний 18.07.2007 року.

З 2003 року відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, взагалі не цікавиться сином, не приходить до дитини, не цікавиться його здоровям та життям, ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дитини.

Дитина проживає з нею і вона самостійно виховує сина та несе всі витрати на його утримання та розвиток.

Вважає що зазначені обставини у відповідності до ст..164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

На підставі викладеного, просила позов задовольнити.

/ а.с.3 /

В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги частково, лише в частині позбавлення відповідача батьківських прав та дала пояснення відповідно до викладених в позові, від вимог про стягнення з останнього аліментів на утримання дитини відмовилася, про що подала суду заяву, в звязку з чим ухвалою суду від 07.06.2010 року вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини залишені без розгляду ( а.с.96). В доповнення до викладеного в позові, позивач вказала, що ніяких грошових переказів від відповідача не отримувала і куди він їх відсилав їй не відомо, оскільки проживала з дитиною в Харкові, двічі відповідач переказував грошові перекази, проте це було в період їхнього шлюбу у 2002 р., коли вона проживала у своїх батьків у селі. Також вказала, що фактично проживала з відповідачем з 03.03.2003 року по червень 2003 р. Коли вона завагітніла, відповідач виїхав до Пакістану, відкіля повернувся через 5 місяців, проте з нею не проживав, жив у Харкові, а вона у своїх батьків у Волчанському районі. З пологового будинку замість відповідача її з дитиною забирали її батьки,з якими вона проживала до березня 2003 р., а після народження дитини, відповідач приїхав коли сину було 2 з половиною місяців і то, лише після того, як її батько розшукав відповідача в Харкові, оскільки треба було зареєструвати дитину, зареєструвавши дитину, відповідач відвіз її до батьків і залишив, а сам поїхав у Харків. На протязі півтора року після реєстрації дитини, відповідач не приїздив, не цікавився дитиною і матеріально не допомагав. Відповідач забрав її з дитиною у березні 2003 року і перевіз у Харків у квартиру яку знімав на пр.Тракторобудівників, а через 4 місяці у червні 2003 року, відповідач залишив родину та жодного разу не провідував сина, навіть на день народження дитини, лише після її звернення до суду на день народження дитини прислав листівку і грошовий переказ, проте вона відмовилася його отримувати. Вона неодноразово зверталася до відповідача по телефону про матеріальну допомогу на сина, проте він кожного разу відповідав, що грошей у нього не має і щоб вона викручувался сама. З червня 2003 року відповідач жодного разу не приїздив до дитини і не цікавився сином, його життям, здоровьям , не проявляв жодної турботи, хоча знав де вони проживають і знав її телефон. На підставі викладеного просить вимоги задовольнити.

Відповідач вимоги не визнав з тих підстав, що йому не було відомо де проживає позивачка з дитиною і остання чинила йому перешкоди в зустрічі із сином, адреса проживання позивачки йому стала відома лише після її звернення до суду. Він не бачів дитину з жовтня 2003 року і тому не був взмозі приймати участь у вихованні дитини, проте він направляв їй грошові перекази 1 рік по 100 грн. Декілька разів передав гроші позивачці через друзів. У березні 2010 року він направив грошовий переказ 250 грн., проте відповідачка відмовилася отримати гроші і вони були йому повернуті. З березня 2010 року він приходив до школи де навчається син і цікавився його успіхами, проте він до дитини не підходив і йому не відомо знає його дитина або ні. У квітні 2010 року він звернувся до опікунської ради про встановлення часу зустрічі з дитиною. Позивачка сама чинить йому перепони і не дає можливості бачити дитину.

Представник 3-ї особи вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню та підтримав висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини.

Заслушавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 23.02.2001року та є батьками малолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами розірваний 18.07.2007 року. ( а.с.4,5 )

Дитина проживає разом зі своєю матірю позивачкою по справі. / а.с.7/

Судом встановлено, що батько малолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач по справі, в червні 2003 року залишив сімю і з вказаного часу повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, фізичним та моральним розвитком свого сина не займається, не цікавиться ним, не приходить до дитини, не проявляє турботу, матеріально не підтримує, що підтвердили суду і допитані судом свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які також повністю підтвердили пояснення позивачки.

Вказаний висновок суду, також підтверджується довідкою дитячої поліклініки № 7 м.Харкова з якої вбачається, що дитина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться на обліку в поліклініці з квітня 2003 року, при відвідуванні лікарів дитину супроводжувала лише матір ОСОБА_1 / а.с. 8/, довідкою дошкольного закладу, з якої вбачається, що ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідував дошкільний навчальний заклад № 70 Московського району м.Харкова з 2004 р. по 2007 рік і за цей час вихователь бачила ліше його матір та бабусю які приводили та забирали дитину з дитячого садка, відвідували батьківські збори, святкові ранки. Батько дитини життям і навчанням сина не цікавився і протягом терміну перебування дитини у садку жодного разу до садочку не з'являвся ( а.с.9), довідкою ХЗОШ № 98, відповідно до якої ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у 2-Б класі школи, за навчанням і вихованням дитини постійно слідкує мати ОСОБА_1, яка завжди відвідує батьківські збори і заходи, має тісний зв'язок з класним керівником, вносить добровільні грошові внески на розвиток класу і школи. Батько дитини життям і навчанням сина не цікавиться і протягом терміну навчання дитини у школі жодного розу до школи не з'являвся ( а.с.10,46), довідкою ХЗОШ № 128, відповідно до якої ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 навчвся у школі з 1 вересня 2007 року по 08.01.2009 рік, за навчанням і вихованням дитини постійно слідкувала його мати ОСОБА_1, яка завжди відвідувала батьківські збори і заходи. Батько дитини життям і навчанням сина не цікавився і протягом терміну навчання дитини у школі жодного розу до школи не з'являвся ( а.с.11), довідкою поштового відділення № 138, згідно до якої грошові перекази на ім'я ОСОБА_1 не значаться ( а.с.13) .

Згідно висновку Служби у справах дітей Московської районної у м.Харкові ради від 02.11.2009 року батько малолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2- ОСОБА_2 не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до сина, не піклується про стан його здоровя , фізичний та духовний розвиток, не приймає участь у підготовці дитини до самостійного життя. ОСОБА_7 пояснив, що з батьком не спілкується, його непамятає. Вважають доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських відносно малолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.47)

Згідно рішення Московської районної у м.Харкові ради від 24.11.2009 року, виконком вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських відносно малолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.48)

Таким чином, судом встановлено, що відповідач по справі протягом тривалого часу, а саме з червня 2003 року не займається вихованням та матеріальним утриманням свого малолітнього сина, ухиляється від виконання батьківських обовязків, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи.

Посилання відповідача на те, що він посилав позивачці поштові перекази на дитину, і, як на доказ надав суду копії квитанцій, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до наданих квитанцій, вказані перекази датовані декілька за 2002 рік, проти отримання яких не заперечувала позивачка , проте вказані перекази датовані роком коли сторони перебували у шлюбі, щодо інших квитанцій за декілька місяців 2003 та 2004 р.р., то яких либо доказів того, що позивач отримувала ці кошти, відповідач не надав, а позивачка спростовує їх отримання. Та самі по собі поштові переводи не є виконанням відповідачем своїх обовязків по вихованню дитини.

З цих підстав, суд не приймає до уваги пояснення свідків відповідача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що відповідач 8 років тому передавав через них декілька разів гроші позивачці на утримання дитини.

Суд не приймає до уваги довідку ЗОШ № 98 від 04.06.2010 року, згідно до якої вказано, що батько учня ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2 цікавився навчанням та поведінкою сина та відвідував школу двічі в квітні, а також двічі в травні ( а.с.88) та розцінює таку поведінку відповідача як мету запобігання можливісті позбавлення його батьківських прав, оскільки до школи, де навчається дитина, відповідач навідався лише після звернення позивачки до суду з позовом.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей.

Будь яких доказів того, що відповідач виконує свої батьківські обовязки , останній суду не надав.

На підставі викладеного, суд має всі правові підстави для задоволення позову і позбавлення відповідача батьківських прав оскільки, він не виконує своїх обовязків по вихованню сина, матеріально не утримує, не цікавиться дитиною, утратив з сином звязок.

Керуючись ст.164 СК України , ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_10 ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Н.І. ОМЕЛЬЧЕНКО