РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2010 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі:

головуючого судді Сіденко С.І.

при секретарі Демехи Е.М.,

за участю заявника ОСОБА_1 Чі Хієп,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Цюрупинську справу за заявою ОСОБА_1 Чі Хієп, зацікавлена особа, ВГІРФО УМВС України в Херсонській області, про встановлення факту постійного проживання на території У країн и,-

встановив:

ОСОБА_1 Чі Хієп звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України посилаючись на те, що згідно з Міжурядовою угодою від 02.04.1981 року про напрямок і прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємствах й в організаціях СРСР, він приїхав на територію України з Республіки В'єтнам. З вересня 1989 року по травень 1992 року він працював на Каховському заводі залізобетонних виробів на посаді моториста. Після закінчення строку угоди він був звільнений з підприємства, однак залишився проживати за адресою м. Херсон вул. 1.Кулика, 139/4. На теперішній час проживає за адресою: пров. Колхозний, З у м. Цюрупинську Херсонської області. З метою одержання громадянства він змушений звернутися до суду із зазначеною заявою. Просить суд встановити факт постійного проживання його на території України до 24.08.1991 року.

У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги в повному обсязі й просив суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи ВЕІРФО УМВС України на попередньому судовому засіданні заявлені вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення оскільки заявник проживав на території Україна в гуртожитку без прописки тимчасово, на період роботи та був зареєстрований, як іноземець по національному паспорту. Після завершення роботи заявник мав повернутися до СВР. Відповідно до чинного на той час порядку підстав для отримання громадянства він не мав. Після прийняття Закону України «Про імміграцію» з 07.06.2001 року заявнику необхідно було одержати дозвіл на постійне проживання в установленому Законом України «Про еміграцію» порядку, чого не було зроблено. Данні заяви приймалися до 26.06.2003 року. Згідно законодавства України вищезазначені громадяни не мають підстав для набуття громадянства України за територіальним походженням, оскільки перебували на території України до 24.08.1991 року тимчасово на період роботи.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 Чі Хієп, представника ВГІРФО УМВС України, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно документів які є в матеріалах справи, заявник ОСОБА_1 Чі Хієп народився 06 листопада 1971 року у м. Ханой Соціалістичної Республіки В'єтнам. Згідно з Міжурядовою угодою від 02.04.1981 року про напрямок і прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання й роботу на підприємствах й в організаціях СРСР, він приїхав на територію України з Республіки В'єтнам. З вересня 1989 року по травень. 1992 року він працював на Каховському заводі залізобетонних виробів на посаді моториста. Після закінчення строку угоди він був звільнений з підприємства, однак залишився проживати за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. З метою одержання громадянства він змушений звернутися до суду із зазначеною заявою. Просить суд встановити факт постійного проживання його на території України до 24.08.1991 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання заявника в Україні з 24 серпня 1991 року знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Встановлення вказаного факту заявнику необхідно для встановлення належності до громадянства України.

Відповідно до п.1п.2 ч.І ст.З Закону України " Про громадянство України" громадянами України являються всі громадяни бувшого СРСР , які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991р.) постійно проживали на території України, а також особи, які на момент набрання чинності Закону " Про громадянство України" (13.11.1991р.) проживати в Україні та не перебували у громадянстві інших держав.

Згідно з ст.8 Закону України «про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один із його батьків постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», і є особою без громадянства або іноземцем, яка подала зобов'язання припинити іноземне громадянство. Та подала заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України.

Відповідно до ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Інструкції " Про порядок прийняття, розгляд і проходження в органах внутрішніх справ України клопотань, заяв, інших документів з питань громадянства"1, затвердженої наказом МВС України від 30.03.1998 р. №211 та зареєстрованої Міністерством юстиції України 08.05.1998 року № 292/ 2732,- у випадку відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання в Україні, що має значення для встановлення належності заявника до громадянства України, він має надати в органи внутрішніх справ за місцем проживання рішення суду з цього питання.

Заявлені заперечення представника ВГІРФО УМВС України в Херсонської області в судовому засіданні не спростовують факт знаходження заявника ОСОБА_1 Чі Хієп на території України 24.08.1991 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,212-215. 256-259 ЦПК України, п.1п.2 ч.1 ст.З Закону України « Про громадянство», суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 Чі Хієп - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 Чі Хієп на території України станом до 24.08.1991 року.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано заяву про його апеляційне оскарження до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд. Апеляційна скарга подається в тому ж порядку протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: С.І.Сіденко