У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 року. місто Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковальчук Н.М.

суддів Буцяка З.І., Мельника Ю. М .,

при секретарі Сеньків Т.Б.

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянула цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 22 грудня 2009 року по справі за позовом кредитної спілки „Альянс Україна до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Рівненського міського суду від 22 грудня 2009 року позов КС „Альянс Україна до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено.

Цим рішенням з відповідача на користь кредитної спілки стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 4033,38 грн, та 182,66 грн судових витрат.

ОСОБА_2, не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що рішення є незаконне через неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Ухвалюючи рішення, суд задовольнив вимоги про стягнення 2026,26 грн відсотків за користування кредитом та 1045,69 грн. пені за невиконання грошового зобовязання безпідставно. Кредит він сплачував постійно і сума боргу складає 961,37 грн. Неустойка набагато перевищує розмір боргу, а тому на підставі ст.551 ЦК України може бути зменшеною до 100 гривень. Свій розрахунок заборгованості він не подав, оскільки через хворобу матері не зміг прибути у судове засідання.

З цих підстав просить рішення змінити, зменшивши розмір відшкодування до 961,37 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заслухавши, пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення ОСОБА_2 умов кредитного договору доведений, а тому, в силу вимог ст.1050 ЦК України, позикодавець має право вимагати повернення позики, сплати процентів та неустойки.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Як видно з матеріалів справи 7 липня 2006 року між КС „Альянс Україна та ОСОБА_2 укладений кредитний договір відповідно до якого Спілка надала позивальнику, як члену Спілки, 4750 грн кредиту на ремонт, а позичальник зобовязувався до 7 липня 2009 року повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 0,1918% за день.

Оскільки ОСОБА_2 не погашав кредиту та не сплачував відсотків, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, відсотки за користування, пеню та відшкодувати судові витрати.

__________________________________________________________________________________

справа № 22-422-2010 суддя в 1 інстанції Головчак М.С.

доповідач Ковальчук Н.М.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову сум відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6.1, 6.2 Договору про надання кредиту від 7 липня 2006 року за порушення терміну повернення отриманого кредиту та просрочення сплати процентів за

користування кредитом до 30 днів позичальник сплачує Спілці пеню в розмірі 1 % від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день просрочки. За порушення терміну повернення отриманого кредиту та просрочення сплати процентів за користування кредитом до 30 днів позичальник сплачує Спілці пеню в розмірі 30% від загальної суми неповернутого кредиту та суми нарахованих процентів.

Стягуючи борг за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, порушив терміни сплати, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2, посилається на те, що суд не врахував всі обставини, зокрема, те, що кредит він сплачував постійно і сума боргу складає 961,37 грн.

Такі доводи є безпідставні, оскільки відповідач будь-якими доказами не спростував відомостей, зазначених у карточці платежів по гривневому кредиту(а.с.19,20).

Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду і не дають підстав вважати, що рішення суду є незаконним, а тому, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи, дав належну правову оцінку доказам у справі, вірно визначився у правовідносинах, що виникли між сторонами, і правильно вирішив спір.

За таких обставин оскаржуване рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.308,314,315,319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 22 грудня 2009 року залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили до Верховного Суду України.

Головуючий Ковальчук Н.М.

Судді: Буцяк З.І.

ОСОБА_3

Копія вірна: суддя-доповідач ОСОБА_4