Справа № 2-665/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2010 р. Дніпровский районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарях Терлецькій О.О., Суддя А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію та збитків,-

в с т а н о в и в:

Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго» звернулась з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію станом на жовтень 2009 року в сумі 1680 грн. 82 коп. та 857 грн. 95 коп. за актом порушення, а всього 2537 грн. 95 коп., а також 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Вимоги мотивує тим, що відповідачка є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач на відплатній основі відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення.

Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у періоді, за який здійснюється оплата. Відповідачка зареєстрована та мешкає у квартирі АДРЕСА_1 на яку було відкрито особовий рахунок споживача електричної енергії № 5. Працівниками «Київенерго» 01.07.2008 р. було виявлено грубе порушення Правил користування електроенергією для населення, а саме встановлено факт відсутності пломби електропередавальної організації, про що складено акт № 700159 та відповідно п. 3.3. Методики проведено розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН на суму 857,95 грн. Відносно акту порушень боржнику було відправлено попередження. За результатами аналізу оплат також з»ясовано, що відповідачка не сплачує за фактичне щомісячне споживання електроенергії, свої зобов»язання по сплаті виконує неналежно, внаслідок чого станом на жовтень 2009 року виникла заборгованість в сумі 1680,95 грн. В зв»язку з цим 28.07.2009 р. електропостачання боржника було припинено відповідно до наряду-допуску № 2736.

До участі у справі судом було залучено в якості співвідповідача співвласника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3.

Представником позивача cуду були подані уточнені позовні вимоги, згідно яких просить стягнути на користь позивача з відповідачів солідарно загальну суму заборгованості 2537 грн. 95 коп.

В судовому засіданні представник позивача позов з уточненими вимогами та викладені в заяві обставини підтримав.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали. Відповідачка ОСОБА_1 пояснила, що в квартирі по вул. Челябінській, 3 у м. Києві проживають із вересня 1983 року, вселились по обмінному ордеру, лічильник обліку електроенергії не замінювали та його ремонт не проводили, даний лічильник встановлений в їхній квартирі з часу здачі будинку в експлуатацію в 1976 р., опломбування лічильника працівники Київенерго не здійснювали. Про відсутність пломби Київенерго дізнались від контролера 01.07.2008 р., який про це їм повідомив. Лічильник опломбованій декількома пломбами ще з дня їх вселення в квартиру, проте які саме мають бути там пломби їм не відомо, про це їх раніше ніхто не повідомляв та щодо цього не вказував жодний перевіряючий контролер. Пломбу вони не знімали, з 2002 року по даний час в квартирі ніхто не мешкає, про що свідчать також показники на лічильниках води, які встановлені з 2003 р. На їхні звернення до Київенерго для з»ясування даного питання їх звинуватили в самовільній заміні лічильника А№2230146 на № 0795762 тип СО-2 в 1999 р., хоча це не відповідає дійсності, невірні дані вписувались через халатність працівників Київенерго, які майже в кожному складеному ними документі допускали помилки. Покази 1122 на лічильнику, на підставі яких нарахована заборгованість, взяті незрозуміло звідки, оскільки контролера 10.12.2005 р. в квартирі № 77 не було, так як квартира закрита і в ній ніхто не проживає. В період з 01.01.2003 р. по 11.12.2008 р. при відвідуванні квартири використано лише 48 квт. електроенергії, електролічильник ніколи з ладу не виходив, він постійно в робочому стані, правила користування електроенергією ними ніколи не порушувались, оплату проводять за показниками лічильника.

Відповідачка ОСОБА_2 підтримала пояснення відповідачки ОСОБА_1 та надала аналогічні пояснення.

Вислухавши представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Згідно довідки форми № 3 від 30.10.2009 р., виданої ЖРЕО № 405, за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані відповідачка ОСОБА_1 з 1983 р., відповідачка ОСОБА_2 з 1988 р. та з 2008 р. неповнолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10). Відповідачі є співвласниками даної квартири.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обовязок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлових приміщень.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року за № 575/97-ВР із змінами та доповненнями, відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Так, взаємовідносини між громадянами (фізичними особами споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил.

Наявність відносин між сторонами, а отже і виникнення цивільних прав та обовязків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює постачання електричної енергії, а відповідачі мають здійснювати оплату спожитої електроенергії.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно п. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов»язує.

Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (зі змінами) (надалі по тексту - Правила), у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.

За адресою АДРЕСА_3 працівниками МСД-7 СВП «Енергозбут Київенерго» 01.07.2008 р. було складено Акт порушень за № 700159 щодо відсутності на лічильнику пломби Київенерго (а.с. 11). На підставі виявленого порушення та у відповідності до п. 3.3 Методики обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р. № 562, відповідачам проведено розрахунок вартості електроенергії, спожитої з порушенням правил на суму 857,13 грн. ( а. с. 12).

Відповідачі в судовому засіданні пояснили, що лічильник в їхній квартирі АДРЕСА_4 встановлений з часу здачі будинку в експлуатацію в 1976 р., заселились в дану квартиру вони по обмінному ордеру у вересні 1983 року, з того часу лічильник обліку електроенергії не замінювали, його ремонт не проводили, пломбу вони не знімали та не пошкоджували, на лічильнику пломби наявні, працівники Київенерго опломбування лічильника не здійснювали.

Згідно п. 10 Правил користування електричною енергією для населення, прилад обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника. У разі встановлення приладу обліку в квартирі (будинку) або іншому об»єкті споживання енергопостачальник складає акт про збереження пломб у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.

Представник позивача суду пояснив, що у позивача інформація про час встановлення лічильника у квартирі відповідачів відсутня, відсутній також акт щодо опломбування даного електролічильника.

Відповідно п. 15 Правил, пошкоджені прилади обліку, а також прилади обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту. Експертиза приладу обліку, який належить споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється у присутності споживача. За результатами експертизи складається акт.

Доказів про опломбування позивачем електролічильника відповідачів та про складання щодо цього акту про збереження пломб, як цього вимагають Правила, суду не надано, як і не надано доказів про час встановлення лічильника та про проведення експертизи приладу обліку і виявлених при цьому будь-яких порушень.

За викладених обставин заявлені вимоги в частині стягнення коштів в сумі 857,95 грн., які нараховані, як заподіяні збитки, завдані протиправиним діями споживачів, задоволенню не підлягають, оскільки суду не доведено факту встановлення працівниками позивача пломб на електролічильнику відповідачів та самовільного зняття останніми даних пломб.

Судом також встановлено, що між сторонами договір про користування електричною енергією не укладався.

Як пояснила в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2, після повідомлення контролером Київенерго про відсутність на електролічильнику пломби вона для з»ясування даного питання неодноразово зверталась до Київенерго. Дані обставини підтверджуються копією письмової заяви відповідачки (а.с. 39).

Після звернення відповідачки ОСОБА_2 до позивача працівником Київенерго були складені акти від 11.12.2008 р., з яких вбачається, що в квартирі відповідачів знаходиться лічильник за № А2230146, а в квартирі їхніх сусідів (№ 78) лічильник № 0795762 (а.с. 40, 41).

Згідно п. п. 20, 21 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати

спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних

документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно

знімати показання приладів обліку у споживача.

З наданих суду нарядів-допусків та попереджень, складених відносно відповідачів, вбачається, що співробітниками Київенерго при оформленні документів допускались помилки та неточності при зазначенні номеру лічильника на квартирі відповідачів, їхнього номеру особового рахунку, а також при зазначенні однієї й тієї ж цифри показника лічильника зазначались суттєво різні суми заборгованості за спожиту електричну енергію.

В позовній заяві зазначено, що станом на жовтень 2009 р. заборгованість відповідачів по оплаті за щомісячне споживання електричної енергії становить в сумі 1680 грн. 95 коп.

З наданої виписки по особовому рахунку по квартирі відповідачів вбачаються наступні показники лічильника: 15.03.2001 р. 7114 квт., 10.12.2005 р. 1122 квт, 01.07.2008 р. 7162 квт. та 11.12.2008 р. 7163 квт., відповідно яких нарахована заборгованість (а.с. 8, 9).

Показник від 10.12.2005 р. із зазначенням 1122 квт. відповідачами не визнаний, в підтвердження чого останні надали квитанцію за серпень 2005 р. з відміткою 7160 квт.

Покази лічильника 1122 квт. вказані в наряді-допуску № 1837, що був складений по лічильнику № 0795762-2, який, як зазначено вище, знаходиться в квартирі № 78 сусідів відповідачів.

В зв»язку з цим суд також не може брати до уваги покази електролічильника відповідачів 1122 квт. станом на грудень 2005 р., оскільки це будь-якими доказами не підтверджено.

Відповідачі в судовому засіданні пояснили, що з 2002 року по даний час вони в квартирі АДРЕСА_4 не проживають, в зв»язку з чим електроенергією майже не користуються. Дані обставини підтверджуються довідкою ЖРЕО № 405 від 19.06.2008 р., в якій зазначено, що у вказаній квартирі з 2002 р. по теперішній час ніхто не проживав (а.с. 45).

Згідно пред»явлених відповідачами квитанцій, судом встановлено, що станом на час заявлених вимог - на жовтень 2009 р. відповідачі мають заборгованість по оплаті за користування електроенергією за 1 квт., що становить 0,24 грн., що визнано останніми.

Згідно п. 19 Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Відповідно п. 22 Правил оплата спожитої електричної енергії може здійснюватись: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати.

Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами та зобов»язаннями, пов»язаними із спільним майном.

Оскільки за даним позовом відповідачі є співвласниками квартири в рівних долях, то заборгованість по оплаті платежів за користування електроенергією з кожного з них слід стягнути порівну.

На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та збитків за актом порушення підлягає частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за споржиту електроенергію, а саме на користь позивача підлягає стягненню із кожного з відповідачів по 0,12 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягає стягненню на користь позивача сплачені останнім витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 15 грн. з кожного та на користь держави судовий збір по 25,50 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 156, 162 Житлового кодексу УРСР, ст. 3 Закону України «Про електроенергетику», ст. ст. 319, 360 ЦК України, п. 35 Правил користування житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1992 року № 572 (із змінами та доповненнями), п. п. 10, 15, 19-22, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (із змінами та доповненнями), ст. ст. 1, 4, 10, 11, 15, 57-62, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 0 грн. 12 коп. та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього на суму 15 (п»ятнадцять) грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 0 грн. 12 коп. та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього на суму 15 (п»ятнадцять) грн. 12 коп.

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 25 (двадцять п»ять) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь держави судовий збір в сумі 25 (двадцять п»ять) грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Виниченко Л.М.