Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-5167/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Башмакова Є.А.

при секретарі Жук Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства-фірми «УКРГАЗБУД» спецуправління електромонтажних робіт №5 про стягнення заробітної плати, компенсації, вихідної допомоги, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив суд: стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за період з січня по серпень 2009 року в розмірі 14 850 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 2 975 грн., вихідну допомогу при звільненні 5 100 грн., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 17.08 по 14.09.2009 року в сумі - 1700 грн. та кошти на поштові витрати в сумі 27,00 грн., а також у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. завданої порушенням трудового законодавства.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання по справі свого представника не направив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і такий, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з відповідачем з 09 листопада 1970 року, коли згідно з наказом 45К від 09.11.1970 р. був прийнятий на роботу майстром.

17 серпня 2009 року позивач був звільнений з роботи в зв'язку зі скороченням штату /п.1 ст. 40 КЗпП України/, наказ №16-к від 17.08.2009 р.

Відповідач, не зважаючи на те, що КЗпП зобов'язує його провести розрахунок з працівником в день звільнення проігнорував цю вимогу Закону і позивач не отримав від відповідача заробітної плати. В день звільнення відповідач повернув йому тільки трудову книжку.

Середньоденна заробітна плата позивача складає 85 грн.

Заборгованість по заробітній платі за період з 01 січня 2009 року по серпень 2009 року складає - за 7 місяців 2009 р. (січень-липень) 14 000 грн. (2 000 грн. Х 6 ); за 16 днів серпня 850 грн. (85 грн.Х10 днів). Загальна сума - 14 850,00 грн.

Компенсація за відпустку, яку позивач не використав (35днів) - складає 85 грн. х 35 днів = 2 975 грн.

Сума вихідної допомоги у розмірі середньої заробітної плати складає 1 700 грн.

Вихідна допомога при звільненні повинна бути у розмірі не менш середнього місячного заробітку, а тому позивач має право на вихідну допомогу не менше тримісячного середнього заробітку, а саме 1700 грн. х 3 = 5 100 грн.

В разі невиплати з вини власника належних мені сум в строки, зазначені в ст.116 КЗпП України відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Така виплата за період з 17 серпня по 14 вересня 2009 р. складає: 85 грн. х 20 робочих днів (до 14.09.09.) = 1 700 грн.

Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за період з 01.01 по 17.08.2009 р. в розмірі 14 850 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 2 975 грн., вихідну допомогу при звільненні 5 100 грн., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 17.08 по 14.09.2009 року в сумі 1 700 грн. та кошти на поштові витрати в сумі 27,00 грн., а всього 24 625 грн.

Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачем не було надано до суду доказів на підтвердження того, що їй було завдано душевних та моральних страждань, тому суд вважає, що у задоволенні даної вимоги позивачу слід відмовити.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду - 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 158, 212-215, 367 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства-фірми «УКРГАЗБУД» спецуправління електромонтажних робіт №5 на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01.01 по 17.08.2009 р. в розмірі 14 850 грн., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 2 975 грн., вихідну допомогу при звільненні 5 100 грн., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 17.08 по 14.09.2009 року в сумі 1 700 грн. та кошти на поштові витрати в сумі 27,00 грн., а всього 24 652 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства-фірми «УКРГАЗБУД» спецуправління електромонтажних робіт №5 в дохід держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної силі після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Є.А.Башмаков