Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №2-2/2010
РІ ШЕН НЯ

іменем України

10 березня 2010 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Поляниці М.М.

секретаря судового засідання Барабаш В.М.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача адвоката ОСОБА_4

І розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_5 Вікторо вича до ОСОБА_2, ОСОБА_3 "Про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «Про відшкодування матеріальної і моральної шкоди заподіяної джерелом підвище ної небезпеки»-

вста нови в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого вказує, що 15 січня 2007 [ року біля 1945 год. в м. Болехові по вул. Д.Галицького керував автомобілем марки ВАЗ 2109 реєстраційний номер 65012 1В. Попереду нього рухався автомобіль марки ВАЗ 21011 реєстраційний номер І 808 80 ІВ під керуванням ОСОБА_3 без габаритних вогнів. Включивши лівий покажчик повороту почав здійснювати маневр обгону автомобіля відповідача. В цей час ОСОБА_3 не включивши лівий покажчик повороту скерував автомобіль вліво, перетнувши йому напрям руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої був пошкоджений його автомобіль. Працівниками ДАІ І які виїхали на місце ДТП його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Постановою Болехівського міського суду від 25 лютого 2008 року його було визнано невинним у вчиненні ДТП. Згідно висновків експертів, що послужило підставою для закриття провадження у справі, було те, що він був позбавлений можливості уникнути зіткнення. Просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку І 3778.63 грн. заподіяної моральної шкоди, 300 грн. вартості авто-товарознавчої експертизи та 4000 грн. І заподіяної моральної шкоди.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом зазначаючи в його обґрунтування, що йому на праві власності належить автомобіль НОМЕР_1, якому внаслідок І ДТП, яка мала місце 15 січня 2007 року було заподіяно технічні ушкодження. Постановою Калуського міськрайонного суду від 30 червня 2009 року винним у вчиненні вказаної ДТП було визнано ОСОБА_1 У звязку з закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП провадження у справі було закрито. Неправомірними діями ОСОБА_1 йому було завдано матеріальну шкоду у розмірі 3845 грн. а також моральну шкоду яку він оцінює у 10 000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1В заявлений позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві додатково зазначивши, що його не притягнуто до адміністративної відповідальності. Позов ОСОБА_2 не визнав зазначивши, що автомобіль НОМЕР_2 не належить ОСОБА_2, оскільки у ньому переварений номерний знак. ОСОБА_2 не має право на звернення до суду. Просить задоволити його позов а у позові ОСОБА_2 відмовити.

ОСОБА_2 заявлений ОСОБА_1 позов не визнав зазначивши, що останнього визнано винним у вчиненні ДТП внаслідок якої було пошкоджено його автомобіль. Твердження ОСОБА_1 про те, що на автомобілі переварений номер кузова є вигадкою останнього. Подану заяву про збільшення розміру позовних вимог підтримує в повному обємі. Неправомірними діями ОСОБА_1 йому завдана матеріальна і моральна шкода. Перша проявилась у механічному пошкодженні автомобіля і необхідності проведення ремонту. Моральна шкода проявилась у тому, що він використовував автомобіль для здійснення підприємницької діяльності. Оскільки автомобіль був пошкоджений, змушений був докладати зусиль І для забезпечення сімї. В той час двоє синів навчалися на платній формі. Просить позов у збільшеному розмірі задоволити, у позові ОСОБА_1 відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, давши їм правову оцінку, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі.

Нормами статті 61 зазначеного Кодексу встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 4 зазначеної статті передбачено, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Статтею 1187 ЦК України передбачено порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. У відповідності до частини 1 зазначеної статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо).

Нормами частини другої статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. (у редакції від 25 травня 2005 року) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» зазначає, що заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями інших осіб.

Судом встановлено, що предметом спору є цивільно-правові відносини з приводу відшкодування заподіяної матеріальної і моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15 січня 2007 року в м. Болехові по вул. Д.Галицького.

З матеріалів адміністративної справи №3-1/2008 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП вбачається, що постановою Калуського міськрайонного суду від 30 червня 2009 року ОСОБА_1 була визнано винним у вчиненні правопорушення передбачено ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.І ст. 247 у звязку з закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП. Зазначена постанова залишена в силі постановою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2009 року ( справа №3-1/2008 р.а.с.63-91). Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_3 по вул.. Данила Галицького в м. Болехові порушивши вимоги п. 12.3 ПДР допустив зіткнення з автомобілем, марки ВАЗ 21011 реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 (т.2 а.с. 15-16).

Автомобіль марки ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_5 належить ОСОБА_6, а позивач ОСОБА_7 керує ним по дорученню (а.с.91-92)

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ІВС №195316 від 10 червня 2003 року виданого Калуським МРЕВ автомобіль НОМЕР_1, 1979 року випуску колір червоний шасі №3210125 належить ОСОБА_2 Право керування зазначеним транспортним засобом

має ОСОБА_3 (т.2 а.с.88) Вказаний транспортний засіб 11 грудня 2009 року пройшов державний технічний огляд, що стверджується талоном ЖВ№ 130885, дослідженим у судовому засіданні. Крім того автомобіль НОМЕР_1 1979 року випуску колір червоний шасі №3210125, застрахований, що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів ВЕ/0856540, на імя ОСОБА_2 (т.2 а.с.89-90).

Згідно з висновком спеціаліста від 16 серпня 2007 року за №525 вартість матеріального збитку з врахуванням фізичного зносу, заподіяного автомобілю ВАЗ 21011 реєстраційний номер 80780 1В 1979 року випуску колір червоний шасі №3210125, що належить ОСОБА_2, становить 3155.60 грн. (т.2 а.с.6-14). ОСОБА_8 сплачено за проведення експертизи транспортного засобу, та авто-технічної експертизи 700.00 грн. (а.с.61-63).

У відповідності до ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Судом встановлено, що ні ОСОБА_3 який керував автомобілем НОМЕР_6 під час ДТП, що мала місце 15 січня 2007 року, по вул.. Д.Галицького у м. Болехові, ні ОСОБА_2, як власник зазначеного транспортного засобу не вчинили жодних винних дій якими би заподіяли ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди не ґрунтується на вимогах закону, є безпідставним і тому не підлягає до задоволення.

Постановою Калуського міськрайонного суду від 30 червня 2009 року встановлено, що винуватцем ДТП яка мала місце 15 січня 2007 року, по вул.. Д.Галицького у м. Болехові є ОСОБА_1 Своєю протиправною дією ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_2, як власнику автомобіля НОМЕР_1 матеріальну і моральну шкоду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Розмір заподіяної матеріальної шкоди визначено висновком спеціаліста від 16 серпня 2007 року за №525 згідно з яким вартість матеріального збитку з врахуванням фізичного зносу, заподіяного автомобілю ВАЗ 21011 реєстраційний номер НОМЕР_4 1979 року випуску колір червоний шасі №3210125, що і належить ОСОБА_2, становить 3155.60 грн. (т.2 а.с.6-14). Також ОСОБА_8 сплачено за проведення експертизи транспортного засобу, та авто-технічної експертизи 700.00 грн. (т.2 а.с.61-63). Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_1 заподіяної матеріальної шкоди підлягає до повного задоволення і стягненню підлягає 3855,60 грн.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує перенесений ОСОБА_2 психологічний стрес від дорожньо-транспортної пригоди, обсяг, істотність і наслідки вимушених змін у його життєвих стосунках, а саме, що він позбавлений можливості користуватися власним автомобілем, для здійснення і підприємницької діяльності, матеріального забезпечення сімї, витрачати кошти на ремонт, та при цьому виходить з принципу компенсації фізичних та моральних страждань позивачу. З урахуванням суті позовних вимог, обсягу спричинених позивачу моральних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ОСОБА_2 завдану моральну і шкоду в сумі 3500 грн., в решті позову на суму 8500 грн. відмовити.

Згідно зі ст.79 ЦПК до судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами залежно від наслідків вирішення справи, належить судовий збір та витрати повязані із розглядом справи ( витрати на інформаційно-технічне забезпечення, правову допомогу).

Відшкодуванню підлягає оплачені: судовий збір (державне мито) у розмірі 59,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120.00 грн.

Відповідно до ст.84 ЦПК витрати по оплаті правової допомоги адвоката відшкодовуються стороні, на користь якої постановлено рішення. Суд з урахуванням розумних меж оплати відповідно до обсягу допомоги й витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги, приходить до висновку, що вимоги щодо відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката підлягають до задоволення частково - в сумі 500.00 грн.

На підставі наведеного, ст.ст.316,334,1166,167,1187 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного 'Суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. (у редакції від 25 травня 2005 року) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шко ди»,

Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. за №1306, керуючись ст.ст. 3,10,11,60,61,209,212-215,218 ЦПК України, суд,

рішив:

У позові ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди, - відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 «Про відшкодування матеріальної і моральної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки»- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 3855 (три тисячі вісімсот пятдесят пять) грн.. 60 коп. завданої матеріальної шкоди, 3500 (три тисячі пятсот) грн. заподіяної моральної шкоди, 679 (шістсот сімдесят девять) грн. 50 коп. судових витрат по справі.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Поляниця