Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-5551/10
РІШЕННЯ

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2010 р. Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

При секретарі Ковальській Т.Г.

За участю:

Представника позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на самовільно збудоване нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка у вересні 2009 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування заявлених вимог послалася на те, що у 1992 р. придбала в ОСОБА_3 за угодою, укладеною у простій письмовій формі, житловий будинок по пров. Садовому, 20 у м. Дніпропетровську, до якого у подальшому прибудувала додаткові приміщення та надвірні побудови. Оскільки для проведення будівельних робіт позивачкою не були отримані відповідні дозволи та узгодження, їх результат є самовільним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України, а отже право власності на спірне нерухоме майно може бути набуте виключно у судовому порядку. На підставі викладеного просила суд визнати за нею право власності на самовільно збудовані у домоволодінні № 20 по пров. Садовому у м. Дніпропетровську прибудови А1-1, А2-1, А3-1, А4-1, А5-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1 та в цілому на житловий будинок А-1 з ганком й погрібом жилою площею 90,7 кв.м., загальною площею 207, 8 кв.м., гараж Б, літню кухню Ж над ним, сарай Д та над ним сарай И, сарай З та над ним сарай К, вбиральню Г, споруди № 1-29, І, ІІ.

У судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.

Відповідачі явку своїх представників до суду не забезпечили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 54, 55), що є підставою для заочного розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської районної Ради депутатів трудящих від 01.06.1951 р. № 575громадянину ОСОБА_4 була виділена для індивідуальної забудови земельна ділянка площею 900 кв.м. по пров. Садовому, 20 у м. Дніпропетровську (а.с. 19, 20).

У 1981 р. будівництво житлового будинку за зазначеною адресою було закінчене, у 1987 р. зведені гараж літ. Б та над ним літня кухня літ. Ж (а.с. 10), втім право власності на це майно зареєстроване за будь-якою особою не було.

15.09.1992 р. між ОСОБА_3, у володіння та користуванні якої на той час перейшло зазначене майно (а.с. 12), та позивачкою був укладений у простій письмовій формі договір, за яким останнє перейшло у власність ОСОБА_2 за ціну у розмірі 640.000, 00 крб. (а.с. 18). Одночасно продавцем була оформлена довіреність на імя позивачки на розпорядження домоволодінням № 20 по пров. Садовому у м. Дніпропетровську (а.с. 16) та її чоловіком надана згода на відчуження цього майна (а.с. 17). З цього часу позивачка та її сім'я зареєстровані та проживають у спірному домоволодінні (а.с. 5, 35-41).

Як вбачається з матеріалів технічної інвентаризації, за час володіння спірним майном позивачка здійснила у ньому значний обсяг добудов та прибудов (а.с. 10, 10/зв).

Згідно технічному висновку ТОВ Промтехстальпроект, ліцензія серії АВ № 051902, складеному 08.09.2009 р., основні несучі конструкції спірних будівель перебувають у нормальному та задовільному стані та придатні до подальшої експлуатації (а.с. 21-31).

Порушень прав інших осіб у звязку з здійсненим позивачкою самовільним будівництвом не вбачається, сусіди проти надання йому правомочності не заперечують (а.с. 32-34)

Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, оскільки будівлі у спірному домоволодінні, придбані позивачкою, на той час не були оформлені за будь-ким на праві власності, дану угоду за її правовою природою належить кваліфікувати як придбання будівельних матеріалів, з яких вони складалися, що не потребує нотаріального оформлення. Решта будівель у спірному домоволодінні була зведена позивачкою.

Відповідно до ст. 376 ЦК України на вимогу власника або користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З урахуванням положень зазначеної норми, а також приймаючи до уваги, що земельна ділянка, на якій зведене спірне майно, виділялася для цієї мети, основні конструкції спірних будівель відповідають нормативним вимогам та можуть експлуатуватися за призначенням, порушень прав інших осіб у звязку з самовільним будівництвом не вбачається і сторони на такі обставини не посилалися, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. 376 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на самовільно збудовані у домоволодінні № 20 по пров. Садовому у м. Дніпропетровську прибудови А1-1, А2-1, А3-1, А4-1, А5-1, а-1, а1-1, а2-1, а3-1 та в цілому на житловий будинок А-1 з ганком й погрібом жилою площею 90,7 кв.м., загальною площею 207, 8 кв.м., гараж Б, літню кухню Ж над ним, сарай Д та над ним сарай И, сарай З та над ним сарай К, вбиральню Г, споруди № 1-29, І, ІІ.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної силі після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.А. Мазниця