Справа №2-72/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.10 року смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді : А.В. Сорочан

при секретарі судового засідання: Є.В. Євтушок

з участю прокурора В.О. Жорової

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Врадіївського району, пред»явленого в інтересах держави в особі Сирівської сільської ради, відділу держкомзему у Врадіївському районі Миколаївської області про скасування державного акту на право приватної власності на землю та повернення земельної ділянки,-

встановив:

09.02.2010 року прокурор Врадіївського району у порядку позовного провадження звернувся до районного суду з позовом, предявленого в інтересах держави в особі Сирівської сільської ради, відділу держкомзему у Врадіївському районі Миколаївської області до ОСОБА_2, в якому просив скасувати рішення сесії Сирівської сільської ради 23 скликання №23 від 23 червня 2001 року «Про затвердження проекту організації земельних ділянок (паїв), про передачу в приватну власність громадянам земельних ділянок (паїв), встановлення їх меж в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право приватної власності на землю», скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 014239, виданий Сирівською сільською радою 14.11.2001 року на імя ОСОБА_2, припинити право приватної власності відповідачки на земельну ділянку площею 4,59 га. що розташована на території Сирівської сільської ради та зобовязати останню повернути Сирівській сільській раді вказану земельну ділянку.

Під час попереднього судового засідання прокурор уточнив позовні вимоги в частині скасування рішення сесії Сирівської сільської ради 23 скликання №23 від 23 червня 2001 року «Про затвердження проекту організації земельних ділянок (паїв), про передачу в приватну власність громадянам земельних ділянок (паїв), встановлення їх меж в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право приватної власності на землю, що стосується затвердження проекту та передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 У решті позовних вимог без змін.

Вказані позовні вимоги прокурор просив задовольнити, зіславшись на ту обставину, що ОСОБА_2 на момент розпаювання землі КСП Шляхом Леніна не була його членом та не була внесена до списків членів КСП, які мали право на отримання земельної частки (паю). Тобто вказана особа безпідставно отримала земельну ділянку площею 4,59 га, що розташована на території Сирівської сільської ради.

Представник відділу держкомзему позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Сирівської сільської ради до суду не зявився з поважної причини та надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимогипідтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася з поважної причини та надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає повністю та просить ухвалити рішення у звязку з визнанням позову. Наслідки визнання позову зрозумілі.

За таких обставин та у відповідності до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено , що актом планової виїзної ревізії контрольно-ревізійного відділу у Врадіївському районі від 03.11.2009 р. виявлено порушення при паюванні земель, переданих в колективну власність КПС «Шляхом Леніна», в частині надання земельної частки (паю) ОСОБА_2 Так, встановлено, що ОСОБА_2 14.11.2001 р. отримала державний акт на . право приватної власності на земельну ділянку площею 4,59 га, що розташована на території Сирівської сільської ради.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в ємстві грунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємств можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

29 вересня 1995 року КСП «Шляхом Леніна» отримало державний акт на право колективної власності на землю серії МК №02, де в списку членів вказаного КСП. що є додатком до акта, прізвище ОСОБА_2 відсутнє.

У копії рішення сесії Сирівської сільської ради від 30 січня 2001 року №12 «Про виділення землі резервного фонду сільської ради членам КСП «Шляхом Леніна», в списку осіб, яким виділяється земля резервного фонду сільської ради як особам, які пропущені в списках, зазначено прізвище відповідача. Хоча в копії цього ж рішення, наданого на вимогу прокурора архівним відділом райдержадміністрації, прізвище ОСОБА_2 відсутнє.

З посиланням на дане рішення сесії прийнято розпорядження Врадіївської РДА від 8.02.2001 р. №51-р про надання дозволу на оформлення сертифікатів на право на земельну частку (пай) згідно поданого списку (в числі яких і відповідач). На підставі вказаних документів та рішення 19 сесії 23 скликання Сирівської сільської ради від 23 червня 2001 р. №23 ОСОБА_2 отримала сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії МК №0086802, а в подальшому і державний акт серії II -МК №014239.

Відповідно до інформації архівного відділу райдержадміністрації відомості, які підтверджують членство відповідача в КСП «Шляхом Леніна» відсутні.

Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до положень п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8.08.1995 року «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю».

За змістом ст. 80 ЗК України держава є одним із субєктів права власності на землю, яка реалізує це право через відповідні органи держаної влади - на землі державної власності. Відповідно до ч.І ст. 84 вказаного Кодексу у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Згідно п. «д» ч.І ст. 81 ЗК України громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі належної їм земельної частки (паю) в порядку, визначеному ст. 118 цього Кодексу, яка передбачає, що приватизація землі здійснюється за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади в залежності від місця розташування цієї землі. Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України передбачено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність та земель, зазначених у абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Таким чином, встановив, що на час одержання державного акту на право колективної власності на землю КСП «Шляхом Леніна» відповідач не була його членом та не була внесена до списку осіб, що додається до цього акту, тому вона не набула права на земельну частку (пай) із земель КСП. Оскільки спірна земельна ділянка розташована в межах населеного пункту - с. Сирове, то перебування її у власності ОСОБА_2 без законних на те підстав, зачіпає інтереси держави в особі Сирівської сільської ради.

Враховуючи, що власниками розпайованої землі КСП «Шляхом Леніна» є громадяни (власники своїх паїв), а земля резервного фонду, яка створилась під час передачі земель у колективну власність у відповідності до п.7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08. 1995 р. та норм чинного на той час Земельного кодексу 1992 року залишається у власності держави, то саме їй через відповідні державні органи належало виключне право після розпаювання КСП розпоряджатись цим фондом.

Згідно п.1.4 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам 4.05.99 №43 (далі - Інструкція), державний акт на право власності на земельну ділянку та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видається на підставі рішення Кабінету Міністрів України, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, Ради міністрів АРК, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

Таким чином, рішення сесії Сирівської сільської ради 23 скликання №23 від 23 червня 2001 року «Про затвердження проекту організації земельних ділянок (паїв), про передачу в приватну власність громадянам земельних ділянок (паїв), встановлення їх меж в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право приватної власності на землю» в частині затвердження проекту та передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

З урахуванням того, що відповідач отримала державний акт незаконно, черезщо він підлягає скасуванню та право власності на земельну ділянку - припиненню, земельна ділянка підлягає поверненню власнику землі.

Що стосується питання про строк позовної давності, який відповідно до ст.257 ЦК України встановлений строком три роки, то позовна давність у даному випадку не застосовується, та як за ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Такої заяви від відповідача до суду не надходило. * л

Судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1% від ціни позову 46 916 грн. 35 коп., становлять 469 грн. 16 коп., які підлягають стягненню на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов прокурора Врадіївського району задовольнити.

Скасувати рішення сесії Сирівської сільської ради 23 скликання №23 від 23 червня 2001 року «Про затвердження проекту організації земельних ділянок (паїв), про передачу в приватну власність громадянам земельних ділянок (паїв), встановлення їх меж в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право приватної власності на землю» в частині затвердження проекту та передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2.

Скасувати державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 014239, виданий Сирівською сільською радою 14.11.2001 року на ім'я гр. України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1..

Припинити право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 4,59 га, що розташована на території Сирівської сільської ради.

Зобовязати ОСОБА_2 повернути Сирівській сільській раді земельну ділянку площею 4.59 га, яка розташована на території Сирівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 469 ( чотириста шістдесят девять ) грн. 16 коп.

Заяву про апеляційне оскарження рішення Врадіївського районного суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення Врадіївського районного суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Врадіївського районного суду ОСОБА_3