Справа 2-1187/10
Номер провадження 2-1187/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.10 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Марусяк М.О.

при секретарі - Ступчук Л.Б.

з участю позивача- Микутра Н.Ю.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «Апша-Технокат» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та внесення запису в трудову книжку

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 «Апша- Технокат» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та внесення запису в трудову книжку, посилаючись на те, що на підставі рішення загальних зборів учасників ОСОБА_4 «Апша- Технокат» від 21 січня 2003 року була призначена на посаду директора цього товариства, про що видано наказ № 62-К від 15 квітня 2003 року. До цього з 1 серпня 2000 року працювала на цьому підприємстві бухгалтером за сумісництвом. Відповідно до рішення зборів учасників ТОВ «Апша-Технокат» від 21 листопада 2008 року її переведено на посаду заступника директора товариства. Наказом № 77 від 5 листопада 2009 року трудовий договір між позивачкою та ТОВ «Апша-Технокат» розірвано на підставі ст. 36 КЗпПУ. На день звільнення підприємством їй не виплачено заробітну плату за період з квітня 2009 року по 25 вересня 2009 року в сумі 19011,64 грн., нараховані відпускні в розмірі 2006 гривень, лікарняні за 2006 рік в сумі 1444, 71 грн. Також їй не відшкодовано невикористані відпустки на суму 12516 грн. Всього на загальну суму 34978,75 грн. Згідно наказу Рахівського районного суду в червні їй виплачено 15667,07 грн. боргу по заробітній платі. Також підприємством не повернуто тимчасово запозичені у неї кошти на підставі угод про фінансову допомогу на загальну суму 13148,36 грн. На підставі наведеного просила просила стягнути з відповідача 65235,64 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги змінили, просили стягнути з відповідача 6667 гривень як заборгованість за відпускними та лікарняні, 16390 гривень як середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, 13148 гривень позики та 5251 гривень судових витрат, в тому числі 5000 за отримання юридичної допомоги, 120 гривень витрат за інформаційного-технічне забезпечення розгляду справи та 231 гривень сплаченого судового збору. На задоволенні змінених позовних вимог наполягають.

Представник відповідача, ОСОБА_2 змінені позовні вимоги визнав повністю. Не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, прийшов до наступного висновку.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст.10,60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка, ОСОБА_3 перебувала з відповідачем ОСОБА_4 « Апша - Технокат» в трудових відносинах з 15 квітня 2003 року по 5 листопада 2009 року та на підставі наказу ТоОВ «Апша - Технокат» № 77 від 5 листопада 2009 року була звільнений з роботи за ст. 36 КЗпП України за згодою сторін

Відповідно до ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 «Апша - Технокат» з 5 листопада 2009 року не провів остаточний розрахунок з позивачкою, тому у відповідності до ч.1 ст. 117 КЗпП України відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі,- наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно судового наказу, виданого Рахівським районним судом 2 березня 2010 року та який набрав чинності 7 квітня 2010 року, з відповідача було стягнуто 15667 гривень боргу з виплати заробітної плати.

В судовому засіданні судом встановлено і не заперечено позивачкою, що заборгована відповідачем заробітна плата частково виплачена 15 квітня 2010 року.

Таким чином, враховуючи, що частковий розрахунок з позивачкою було зроблено тільки 15 квітня 2010р., тому ОСОБА_3 вправі вимагати стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 15.04.2010р. по 13.09.2010р. При цьому затримка розрахунку при звільненні склала 5 місяців, чим порушені права позивача і вони підлягають захистові по підставах ст. 117 КЗпП України

На підставі п. 1 розділу 1 та п. 2 розділу 11 Порядку нарахування середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середній заробіток позивача для нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повинен розраховуватися за два місяця до звільнення.

Оскільки ОСОБА_3 була звільнена 5 листопада 2009 року, то середньомісячна заробітна плата розраховується виходячи із заробітної плати за вересень та жовтень 2009 року. З розшифровки заробітної плати вбачається, що середньомісячний заробіток позивачки за два останніх місяця роботи перед звільненням складає 3270 грн.

Таким чином, на думку суду, відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку, зокрема за період з 15.04.2010 року до 13.09.2010 року, у сумі 16390 грн. з наступного розрахунку: 3270 грн. ( середньомісячний заробіток) х 5 ( кількість місяців затримки розрахунку) = 16390 грн., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з цим, позивачем заявлена вимога про стягнення 6667 гривень як заборгованості за відпускними та лікарняними, яка підлягає до задоволення, оскільки Дане визнано відповідачем та підтверджено матеріалами справи.

При цьому, в матеріалах справи містяться угоди про фінансову допомогу, з яких вбачається, що позивачкою надано товариству позику в сумі 13148 гривень, яка наразі не повернута.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи досліджено, що відповідач дійсно взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов угод, не виконав, внаслідок чого, з відповідача слід стягнути заборговані кошти в сумі зазначеній позивачкою, тобто 13148 гривень.

Більше того, відповідачем при звільненні ОСОБА_3 видано трудову книжку без внесення запису про звільнення, чим грубо порушено норми КЗпПУ.

Зокрема, за змістом ст. 48 КЗпПУ трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації. При цьому, запис про звільнення з роботи робиться із зазначенням порядкового номера, дати, запис «звільнений» робиться з наведенням формулювання і з посиланням на номер статті, пункт, частину статті КЗпПУ або іншого нормативно- правового акта, на підставі якого проведене звільнення.

Вказане кореспондується з пунктом 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, відповідно до якої власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

Таким чином, враховуючи, що на день вирішення спору в трудовій книжці ОСОБА_3 відсутній запис про звільнення з роботи, що суперечить нормам трудового законодавства, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача внести такий запис в трудову книжку позивачки.

Враховуючи положення ст. ст. 79, 81 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, понесла судові витрати в розмірі 6251 грн., а саме, сплатила судовий збір (мито) у розмірі 131 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00 грн., та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн., суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 58, 60, 88, 209, 212, - 215, 218, 223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Змінені позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Апша-Технокат» , с.Верхнє Водяне, вул. Плеханова, 11 Рахівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16390 ( шістнадцять тисяч триста дев'яносто) гривень та заборгованість за невиплаченими відпускними й лікарняними в розмірі 6667 ( шість тисяч шістсот шістдесят сім) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Апша-Технокат» на користь ОСОБА_3 13148 (тринадцять тисяч сто сорок вісім) гривень боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Апша-Технокат» на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 5251 ( п'ять тисяч двісті п'ятдесят одну) гривню.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Апша-Технокат» внести запис в трудову книжку ОСОБА_3 про її звільнення з роботи із зазначенням дати набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Марусяк М.О.