29.10.10 , ОСОБА_1
Апеляційний суд Херсонської області
Справа N22ц-7547/2010р. Головуючий в І інстанції: Калімбет Л.І.
Категорія: 57 Доповідач: Стародубець М.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року жовтня місяця «29» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської о6ласті в складі:

Головуючого: Стародубця М.П.

Суддів: Воронцової .П.

ОСОБА_1

При секретарі: Красношапці О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в М. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 08 вересня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позивач зазначав що відповідно до Закону України від 18.1 1.2004 р. «Про соціальний захист дітей війни» він є дитиною війни. Ст. б зазначеного вище Закону дає йому право на щомісячну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку він не отримує. З 01.01.2008 р. відповідач нараховує йому лише 10% вищевказаної соціaльної допомоги.

Просив зобовязати управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області (далі - Управління) провести перерахунок та виплату пенсії за період з вересня 2007 року по вересень 2010 року з урахуванням підвищення її на 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни, всього у сумі 6132,90 грн.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 08 вересня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано Управління нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну недоплачену державну соціальну допомогу, як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленому ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» за період часу 3 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, 3 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, 3 01 січня 2009 року по 08 вересня 2010 року 3 урахуванням виплачених 10% щомісячної грошової державної соціальної допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління просить вказане рішення суду скасувати i ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального i процесуального права. Зокрема, зазначило, що суд не звернув увагу на відсутність фінансування зазначеного підвищення пенсії та відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на відповідні норми Конституції України, Закону України «Про соціальний захист дітей війни», постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» N2530 від 28 травня 2008 року, Положення про Пенсійний фонд України та Рішення Конституційного Суду України.

Письмові заперечення до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність судового рішення, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Згідно ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року N2195 - IV ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії, або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціaльна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України « І Іро загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року i дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195 - IV, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року .Њ489 - V дію ст. 6 Закону України від 18.1 1.2004 року зупинено на 2007 рік із урахуванням ст.111 названого вище Закону. Однак рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N26 - рп/2007 положення п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону Ns489 - V визнано неконституційними.

Також рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N910 рп/2008 визнані неконституційними норми Закону України від 28 грудня 2007 року №107 - IV «Про Державний бюджет на 2008 рік про внесення змін, зокрема, до ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195 - IV.

Після ухвалення наведених рішень Конституційного суду України продовжила дію ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195 - IV, тоді як відповідач, як орган уповноважений здійснювати призначення та виплату пенсій i доплат до них, відповідні нарахування до пенсії позивача в обсязі встановленому вказаною нормою Закону не здійснив, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо визнання протиправною бездіяльність Управління з покладанням на нього обов'язку здійснити відповідні нарахування та за6езпечити виплату заборгованих позивачу сум у визначений судовим рішенням період.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» дія ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялася i будь - які о6теження щодо її застосування не встановлювалися.

Отже, відповідач повинен 6ув діяти у відповідності 3 приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року N2 2195 - IV. нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати за період 3 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, 3 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, 3 01 січня 2009 року по 08 вересня 2010 року 3 урахуванням виплачених 10% щомісячної грошової державної соціальної допомоги.

Виходячи 3 наведеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку Щодо протиправності бездіяльності відповідача та покладення на нього обов'язку провести підвищення пенсії позивача за вказаний період.

Доводи апеляційної скарги задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені належними доказами, висновків суду не спростовують та не містять в собі посилання на норми матеріального закону, які заслуговували 6 на увагу.

Зокрема, не заслуговують на увагу посилання на постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» Ns530 від 28 травня 2008 року та відсутність поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини для вказаного підвищення пенсії, оскільки відповідно до положень Н. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами, в тому числі i постановою Кабінету Міністрів України. Розмір же мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, перед6аченими ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно - правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Також неприйнятими є доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій відповідача, позбавленого можливості реалізації програми з доплат дітям війни через недостатність їх 6юджетного фінансування, оскільки питання фінансування перед6аченик законодавством виплат не є предметом спору у даній справі, а недостатність бюджетних коштів для виконання покладених на відповідача обов'язків у спірних правовідносинах виходять за межі заявлених вимог та не є предметом судового розгляду.

Враховуючи, що справу розглянуто 3 дотриманням норм матеріального i процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Генічеському районі Херсонської області відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 08 вересня 2010 року залишити 6ез змін.

Ухвала апеляційного суду Херсонської області набирає законної сили 3 моменту її проголошення, е остаточною i касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: