Апеляційний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Еоловуючого : ОСОБА_1

Суддів : Гурзеля І.В.,Демковича 10.И.

при секретарі: Саланди О.М.

з участю сторін: апелянта ОСОБА_2 та її

адвоката ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 па рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02 грудня 2009 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи - приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2007 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про виселення у зв'язку з укладенням договору купівлі - продажу житлового приміщення.

В січні 2008 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Позивачка зазначила, що вона є власником трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, а з позовної заяви ОСОБА_6 довідалася , що 22 березня 1997 року вона продала свою квартиру. Вважай даний договір недійсним з підстав ст.ст 203,215 ЦК України, так як договір вона непідписувала, грошей за продаж квартири в сумі 20 683 грн. не отримувала, підпис на заяві чоловіка ОСОБА_7 також є не його, а договір застави даної квартири укладеного між нею та ОСОБА_5 у рахунок погашення кредиту на даний час розірвано.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 02 грудня 2009 року виділено у самостійне провадження справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, третьої особи- служби у справі дітей Тернопільської міської ради, відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області про виселення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 02 грудня 2009 року у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи - приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02 грудня 2009 року та ухвалити нове рішення яким її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що рішення є передчасним незаконним, ухвалене без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, порушує її законні права та інтереси, позбавивши її право на житло, не врахував, що вона виконала умови позики укладеного із ОСОБА_5, а тому договір застави не може бути підставою для її виселення, договору купівлі - продажу з ОСОБА_4С вона не укладала і не підписувала, висновок судово- почеркознавчої експертизи не грунтується на всіх матеріалах, не досліджено другий примірник договору, а також її підписи у книзі реєстрів вчинення нотаріальних дій.

В судовому засіданні апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_2 та її адвокат ОСОБА_3 підтримують доводи апеляційної скарги зіславшись на обставини викладені в ній.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи в межах апеляційної скарги за матеріалами справи, приходить до висновку, що скаргу слід відхилити з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 308 ЦП К України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змій, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4С 22 березня 1997 року був укладений договір купівлі-продажу трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 М.Тернополя, який відповідає вимогам закону, укладений у формі, встановленій законом, нотаріально посвідчений і підписаний сторонами.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується судова палата апеляційної інстанції, оскільки висновок суду достатньо мотивований, підтверджений доказами наявними в матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст.204 ЦК України, нравочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з вимогами ст.215 ЦК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 " Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо встановлена законом, а оспорюваним є той правочин, недійсність якого прямо не встановлена законом, але який у разі, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, може бути судом визнаний недійсним.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_2 та ОСОБА_4 22 березня уклали договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, із змісту якого вбачається, що квартира була продана за 20 682 гривень 73 копійки.

Суд першої інстанції детально перевірив доводи позивачки про те вона не підписувала договір і підставно не взяв їх до уваги.

Із матеріалів справи вбачаться, що правочин був вчинений у формі, встановленій законом, був спрямований на реальне настання правових наслідків, підписаний сторонами, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського і нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі №5655, що свідчить про те, що волевиявлення сторін на той час було вільним і відповідало їхнім внутрішній волі.(а.с. 38).

З цього приводу судом була призначена судово-почеркознавча експертиза висновком якої за №2381 від 20 лютого 2009 року встановлено, що підпис від імені продавця на договорі купівлі-продажу квартири від 22 березня 1997 рокупосвідченому приватним нотаріусом ОСОБА_9, реєстровий " 5655, укладеного між ОСОБА_2 І та ОСОБА_6, виконаний ОСОБА_2.( а.с. 126-131).

Посилання апелянта на те, що експертиза була проведено поверхово,односторонньо, без врахування їх пропозицій,не було досліджено другий примірник договору, який має бути у ОСОБА_6 ,а також її підписи у книзі реєстрів вчинення нотаріальних дій не заслуговують на увагу.

Із матеріалів справи вбачається, що па дослідження експерта були надані вільні зразки підписів ОСОБА_2. в достатній кількості, щоб визначити та встановити правдивість підпису на договорі купівлі-продажу квартири від 22 березня 1997 року, а саме: експериментальні зразки підписів ОСОБА_2 на трьох аркушах паперу споживчого формату А-4, білого кольору, вільні зразки підписів ОСОБА_2 в оригіналі договору застави від 01 жовтня 1996 року, договору позики грошей від 01 жовтня 1996 року. В якості умовно вільних зразків почерку та підписів ОСОБА_2 експертом використано документи з матеріалів справи, а саме, заява ОСОБА_2 до Тернопільського міськрайонного суду від 06 листопада2007 року, заява ОСОБА_2 до Тернопільського міськрайонного суду про видачу копій документів, долучених до справи, від 06 листопада 2007 року, заява ОСОБА_2

Я.В. до Тернопільського міськрайонного суду від 16 січня 2008 року про зняття копії договору застави, розписка у повідомленні"Про день слухання справи" на 17 грудня 2007 року, 24 січня,05 лютого, 2008 року,позовна заява про визнання недійсним договору купівлі- продажу квартири, заява про непроведения фіксації судового засідання технічними засобами, свідоцтво про одруження з записом"Копія вірна", виконана ОСОБА_2 та підписом,акт перевірки декларування майна, що знаходиться за межами України від 14 червня 1997 року, акт перевірки правильності утримання податків від 20 червня 1996 року.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що її чоловік ОСОБА_7, який помер 10 лютого 1998 року, як співвласник квартири не підписував зави про дачу згоди на продаж квартири.

Із висновку вищевказаного висновку почеркознавчої експертизи вбачається, що підпис від імені ОСОБА_7 на заяві про надання згоди на продаж квартири АДРЕСА_3 виконаний ОСОБА_7.

Зразки підписів ОСОБА_7 були подані експерту у таких документах: закордонний паспорт громадянина СРСР, виданого 24 березня 1992 року, абоненська книжка №333147 по розрахунках за електроенергію,-записи за серпень, вересень 1989 року, січень та лютий 1990 року, військовий квиток №НК №5409810, виданий 08 грудня 1985 року.

Суд першої інстанції оцінив всі докази по справі, а також вірно взяв до уваги висновок почеркознавчої експертизи, в розпорядження якої були подані необхідні документи для визначення правдивості підпису позивачки, експертом вирішувалися саме ті питання, які поставили сторони перед ухваленням ухвали про призначення експертизи.

Не викликає сумніву в об'єктивності висновку експертизи і кваліфікація експерта, який має вищу освіту, кваліфікацію судового експерта 3-го кваліфікаційного класу, стаж експертної роботи з 1996 року,працює старшим науковим співробітником Тернопільського відділення КНДІСЕ за спеціальністю "Дослідження почерку та підписів1' та "Дослідження реквізитів документів".

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і прийшов до вірного висновку про те, щ^-позивачка не довела своїх позовних вимог, а тому обгрунтовано відмовив в їх задоволені. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не наводять підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,31 1,3 12,319 ЦІ ІК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Тернопільського міськрайонного від 02 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду пабирає законної сили з моменту проголошення

і з того дня може бути оскаржена протягом двох місяців в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий підпис

Судді два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеліційного суду

Тернопільської області : ОСОБА_1