Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Городничої В.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5 державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2008 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5 державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, вимоги якого в подальшому уточнила. В обґрунтування вимог вказала, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належала її бабусі - відповідачці по справі ОСОБА_2, її дідусю ОСОБА_6 та її батьку ОСОБА_7.

09 лютого 2003 року помер її батько ОСОБА_7, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 були батьки ОСОБА_6 та відповідачка по справі ОСОБА_2 і його доньки - позивачка по справі ОСОБА_1 та відповідачка по справі ОСОБА_3. Ніхто із зазначених спадкоємців не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак всі прийняли спадщину фактично, оскільки доньки проживали разом з спадкодавцем, а батьки проживали в спірній квартирі. Кожен успадкував по 1/12 частині квартири.

Окрім цього в подальшому ОСОБА_3 передала свою частину спадщини позивачці по справі, тобто позивачка успадкувала після смерті батька 1/6 частину квартири.

20 липня 2007 року помер ОСОБА_6, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 5/12 частин спірної квартири.

Єдиним спадкоємцем померлого згідно заповіту є позивачка по справі ОСОБА_1, однак відповідачка по справі ОСОБА_2, як дружина померлого і пенсіонерка за віком має право на обовязкову частку в спадщині в розмірі 5/72 частин.

Таким чином позивачка за заповітом повинна успадкувати 25/72 частин спірної квартири, вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, окрім того прийняла спадщину фактично, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті, однак не може оформити спадщину, оскільки

відповідачка по справі ОСОБА_2 перешкоджає їй в цьом>. приховуючи документи на квартиру та інші.

Просила визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 09 лютого 2003 року і право власності на 25/72 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 20 липня 2007 року.

12 серпня 2008 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5 державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування. В обгрунтування свої вимог зазначила, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належала їй - ОСОБА_2, її чоловіку ОСОБА_6 та її сину ОСОБА_7. 09 лютого 2003 року помер її чоловік ОСОБА_7, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 були батьки ОСОБА_6 та вона - ОСОБА_2 і його доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Ніхто із зазначених спадкоємців не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак вона - ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_6 прийняли спадщину фактично, оскільки проживали в спірній квартирі. Кожен з них успадкував по 1/6 частині квартири. Доньки померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 фактично спадщину не приймали.

20 липня 2007 року помер ОСОБА_6, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частин спірної квартири.

Єдиним спадкоємцем померлого згідно заповіту є ОСОБА_1, однак вона - ОСОБА_2, як дружина померлого і пенсіонерка за віком має право на обовязкову частку в спадщині в розмірі 1/12 частин квартири.

Таким чином вона повинна успадкувати 1/12 частин спірної квартири, вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, окрім того прийняла спадщину фактично, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті.

Просила визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 09 лютого 2003 року і право власності на 1/12 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 20 липня 2007 року.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала уточнений первісний позов та просила його задовольнити, вимоги зустрічного позову не визнала в повному обсязі, просила відмовити в їх задоволенні. В обгрунтування зазначених вимог посилалась на обставини вказані в уточненій позовній заяві. Суду пояснила, що спірна квартира належала її батькові, діду та бабі. Після смерті її батька його частину квартири успадкували дід, баба та вона з сестрою, і хоча ніхто до нотконтори не звертався, всі прийняли спадщину фактично. Потім сестра віддала їй свою частину. Коли помер дід, то його частину квартири повинна була успадкувати лише вона згідно заповіту, однак оскільки її баба - дружина діда (відповідачка по справі) є пенсіонеркою, то вона повинна отримали обовязкову частину. Коли позивачка

хотіла оформити спадщину на себе, то відповідачка ОСОБА_2 їй завадила, приховавши документи на квартиру та свідоцтво про смерть діда.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_8 підтримав уточнений первісний позов та просив його задовольнити, вимоги зустрічного позову не визнав в повному обсязі, просив відмовити в їх задоволенні. В обгрунтування зазначених вимог посилався на обставини вказані в уточненій позовній заяві. Суду пояснив, що єдиним спірним питанням обох позовів є наявність фактичного прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 його доньками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 В даному випадку на момент своєї смерті ОСОБА_7 проживав не з батьками в спірній квартирі, а з доньками по вул. Першотравневій в м. Дніпропетровську.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_4 виступаючи від свого імені та як представник відповідачки ОСОБА_2 не визнала уточнений первісний позов та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі, підтримала вимоги зустрічного позову в повному обсязі та просила їх задовольнити. В обгрунтування своєї позиції посилалась на обставини зазначені у зустрічному позові. Суду пояснила, що спір є між сторонами, і він полягає в тому, що позивачка та її сестра не приймали спадщину фактично після смерті їх батька ОСОБА_7, оскільки вони не проживали на момент його смерті разом з ним. А позивачка вводить суд в оману, оскільки по вул. Першотравневій в м. Дніпропетровську вона не мешкала, а орендувала квартиру зі своєю сімєю, де і мешкала.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 визнала вимоги уточненого первісного позову в повному обсязі та просила його задовольнити, вимоги зустрічного позову не визнала, та просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. В обгрунтування своєї позиції посилалась на обставини зазначені у первісному позові. Суду пояснила, що позивачка та вона на момент смерті проживали разом з ОСОБА_7 Позивачка хоча і орендувала квартиру певний період, але в силу тяжких обставин з кінця 2002 року по березень 2003 року проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком. Вважає, що відповідачка ОСОБА_4 через неприязні стосунки не визнає позов, хоча ще за життя батька була домовленість між родичами, що спірна квартира залишиться позивачці.

У судове засідання представник третьої особи - ДДДНК не зявився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Надійшов лист з проханням розглядати позовні заяви в його відсутності, проти задоволення жодних позовних вимог не заперечував /а.с. 31, 70, 78/.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_2, і може зазначити, що зі слів останньої їй було відомо, що ОСОБА_10 не хотіла проживати разом з ОСОБА_7 і шукала собі окрему квартиру, куди в подальшому і переїхала.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він працював разом з померлим ОСОБА_7 та проживав з ОСОБА_3, і може підтвердити той факт, що на час своєї смерті ОСОБА_7 проживав разом з ОСОБА_1 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Першотравнева, 27.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 її доньки, а ОСОБА_2 її свекруха. Підтвердила той факт, що на момент своєї смерті

ОСОБА_7 проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, також там проживала вона та їх доньки зі своїми чоловіками.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що ОСОБА_2 є З рідною сестрою, померлий ОСОБА_7 був її племінником, а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - І внучаті племінниці. Підтвердила той факт, що ОСОБА_1 не проживала разом з ОСОБА_7 на момент його смерті.

Суд, вислухавши сторін, їх представників та свідків і вивчивши матеріали справ:;- вважає, що уточнений первісний позов підлягає повному задоволенню, а зустрічний позс* частковому задоволенню із наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що квартира №88 в будинку №2-а по вул Караваєва в м. Дніпропетровську на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7> Олександровичу/а.с. 11-15, 63-64/.

09 лютого 2003 року помер ОСОБА_7 /а.с. 8/, після його смер~ відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 були його батько ОСОБА_6, його мати ОСОБА_2 та його доньки ОСОБА_1 /а.с. 16-17/ і ОСОБА_3 /а.с. 22-23 . ОСОБА_12 спадкоємцем не була, оскільки їх шлюб з ОСОБА_7 було розірвано 06 червня 1994 року /а.с. 25/. Ніхто із зазначених спадкоємців не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини /а.с. 44 . однак всі прийняли спадщину фактично /а.с. 26/.

Кожен успадкував по 1/12 частині квартири (1/3 : 4 = 1/12).

В подальшому ОСОБА_3 передала свою частину спадщини ОСОБА_1, що підтверджується її поясненнями в судовому засіданні, тобто ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька 1/12 + 1/12 = 1/6 частину спірної квартири.

20 липня 2007 року помер ОСОБА_6 /а.с. 9/, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 5/12 (1/3 + 1/12) частин спірної квартири.

Єдиним спадкоємцем померлого згідно заповіту є ОСОБА_1 /а.с. 10/, однак ОСОБА_2, як дружина померлого /а.с. 61/ і пенсіонерка за віком має право на обовязкову частку в спадщині в розмірі 5/72 частин квартири (5/12 (спадщина) : 5 (кількість спадкоємців першої черги - дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_7 та донька ОСОБА_4О.): 2 (обовязкова частина) = 5/72).

Таким чином ОСОБА_1 успадкувала 25/72 частин спірної квартири (5/12 - 5/72 = 25/72), а ОСОБА_2 5/72 частин спірної квартири, вони своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини /а.с. 44/.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_7 проживали ІНФОРМАЦІЯ_3/ а.с. 26/.

Згідно ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття

спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України в редакції 2003 року, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Суд, аналізуючи зібрані докази, вважає за можливе задовольнити уточнений первісний позов в повному обсязі, а зустрічний позов частково, оскільки фактичне прийняття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_6 після смерті їх сина ОСОБА_7 всіма сторонами було визнано, а фактичне прийняття спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 після смерті їх батька ОСОБА_7 знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду згідно наданий доказів, зокрема довідка з місця проживання. Також слід зазначити, що на момент смерті ОСОБА_7 діяли положення ЦК України в редакції 1963 року, ст. 549 якого не потребує обовязкового проживання спадкоємця разом з спадкодавцем на момент смерті останнього для фактичного прийняття спадщини (як наприклад того вимагає ст. 1268 ЦК України в редакції 2003 року), доказами фактичного прийняття спадщини можуть бути і інші обставини, наприклад - взяті речі померлого для подальшого користування чи інше, зокрема в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_14 та ОСОБА_3 після смерті батька користувалися його меблями та автомобілем та іншими речами.

Правовідносини щодо спадкування майна після смерті ОСОБА_7 виникли на час дії Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, тому вирішуючи вказаний спір суд керується також і діючим на той час законом.

В звязку з тим. що первісні позовні вимоги задоволені, а зустрічні позовні вимоги частково задоволені, з сторін належить стягнути понесені ними судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України, однак у зв'язку з тим, що даних вимог не зазначено, не зважаючи на розяснення судом ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне не стягувати дані витрати.

Керуючись ст. ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 (12/72) частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 09 лютого 2003 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 25/72 частин квартири №88 з будинку №2-а по вул. Караваєва в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за заповіт: V після смерті ОСОБА_6, померлого 20 липня 2007 року.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 тз. ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5 державна нотаріальна контор- про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/12 (6/71 частину квартири АДРЕСА_1 в порядг спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 09 лютог 1 2003 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/72 частин квартири АДРЕСА_1 в порядк; спадкування за законом на обовязкову частку після смерті ОСОБА_2 Олександр^ Олексійовича, померлого 20 липня 2007 року.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційні, оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заявл про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. /

Заяву про апеляційне оскарження рішенні може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: