Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-5391/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2010р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Омарбекової І.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В:

15.09.2009р. ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 29.11.2007р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № DN80AV00000430, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 17259,99 дол. США, з терміном повернення до 28.11.2014р. та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених умовами договору. На забезпечення виконання умов кредитного договору відповідачем в заставу був переданий легковий автомобіль ГАЗ модель 31105-101, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий седан -В, № кузова: Х398239, державний номер НОМЕР_1. Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитним договором умови та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 17259,99 дол. США, на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобовязання у звязку з чим, у нього виникла заборгованість перед банком. Станом на 15.06.2009р. відповідач мав загальну заборгованість у розмірі 13389,46 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 102141,53 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 12075,92 дол. США; по процентам за користування кредитом у розмірі 429,73 дол. США; по комісії за користування кредитом у розмірі 99,06 дол. США; крім того, відповідачу за несвоєчасне виконання зобовязань за договором були нараховані пеня в розмірі 115,95 дол. США, та штрафні санкції на загальну суму 668,80 дол. США.

Представник позивача ОСОБА_2 (діє на підставі доручення від 27.09.2010р.) в наданій суду 08.12.2010р. заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, передати в заклад ПАТ КБ „ ПриватБанк шляхом вилучення у відповідача належне йому на праві власності заставлене майно легковий автомобіль ГАЗ модель 31105 -101, 2007р.в., тип ТЗ: легковий седан -В, № кузова: Х398239, державний номер НОМЕР_2 та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль ГАЗ модель 31105 -101, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова: Х398239, державний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від його імені договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім того, в заяві від 08.12.2010р. представник позивача просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в попереднє судове засідання 28.01.2010р. не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, в справі є поштове повідомлення про завчасне отримання відповідачкою судової повістки в судове засідання, про причини неявки суд не сповістив.

11.02.2010р. до суду надійшла заява ОСОБА_1, в якій відповідач повідомив, що за станом здоровя не має можливості з, явитися в судове засідання, 14.12.2009р. автомобіль ним вже було передано працівникам банку для реалізації і погашення його кредитних зобовязань, про що між сторонами було складено акт прийому, копія якого долучена до матеріалів справи.

В судове засідання 08.12.2010р. відповідач також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, в справі є поштове повідомлення про завчасне отримання відповідачем судової повістки в судове засідання.

Між тим, 07.12.2010р. до суду надійшла телеграма відповідача ОСОБА_1, з проханням відкласти розгляд справи в звязку з його перебуванням на лікуванні в лікарні. Проте, виходячи з положень п.2ч.1ст.169 ЦПК України зі змінами від 07.07.2010р., враховуючи що неявка відповідача в судове засідання 08.12.2010р. є повторною (судове засідання 10.06.2010р. відкладено в звязку з неявкою відповідача та надходження від нього телеграми), суд вважає, що надходження телеграми відповідача не може бути обґрунтованою підставою для відкладення слухання справи.

Отже, на підставі ч. 4,5 ст. 74, ч.1 ст. 76, ч.2 ст. 77 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідача на підставі наявних в справі доказів.

За таких обставин, враховуючи, заяву представника позивача про підтримання позову, заяву відповідача від 11.02.2010р., суд вважає за можливе винесення рішення на загальних засадах ЦПК в судовому засіданні за відсутності сторін.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет

застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки,

відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом та заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк ( термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р., позивач є обтяжувачем як кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов'язанням.

Відповідно до ст. З Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р., обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних осіб і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р. предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ст. 22, 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р., обтяжувач має право в разі порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів та неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р., звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.2 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р. передбачено можливість продажу обтяжувачем (кредитором) предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Судом встановлено, що 29.11.2007р. між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № DN80AV00000430, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 17259,99 дол. США, з терміном повернення до 28.11.2014р., та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених умовами договору.

На забезпечення виконання умов кредитного договору, відповідно до укладеного між сторонами 29.11.2007р. договору застави рухомого майна, відповідачем в заставу був переданий легковий автомобіль ГАЗ модель 31105-101, 2007р.в., тип ТЗ: легковий седан -В, № кузова: Х398239, державний номер НОМЕР_1.

Зі свого боку позивач виконав, передбачені кредитним договором умови та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 17259,99 дол. США, на купівлю автомобіля, а також на сплату страхових платежів, проте відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобовязання у звязку з чим, у нього виникла заборгованість перед банком.

Станом на 15.06.2009р. відповідач мав загальну заборгованість у розмірі 13389,46 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 102141,53 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 12075,92 дол. США; по процентам за користування кредитом у розмірі 429,73 дол. США; по комісії за користування кредитом у розмірі 99,06 дол. США; пеня в розмірі 115,95 дол. США, та штрафні санкції на загальну суму 668,80 дол. США.

На день винесення рішення, тобто на 08.12.2010р., загальна заборгованість відповідача за договором не зменшилася, а навпаки, зросла та складає 17322,73 дол. США, в тому числі є прострочена заборгованість по кредиту 1342,08 дол. США та відсоткам в розмірі 2123,67 дол. США, про що свідчить довідка банку від 08.12.2010р.

Проте, в розрахунках ціни позову (судових витрат) суд буде враховувати саме первісну ціну позову, оскільки на день винесення рішення банк позовні вимоги не уточнював.

З огляду на те, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобовязань за кредитним договором, має значну суму заборгованості, в тому числі прострочену по сплаті кредиту та відсотків, суд вважає за можливе передати в заклад ПАТ КБ „ ПриватБанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставлене майно легковий автомобіль ГАЗ модель 31105-101, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий седан -В, № кузова: Х398239, державний номер НОМЕР_2, а також в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN80AV00000430 від 29.11.2007р. в розмірі 102141 грн.53коп., що є еквівалентом 13389,46 дол. США, звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль ГАЗ модель 31105 -101, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий седан -В, № кузова: Х398239, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

При винесені рішення суду, оцінюючи заяву відповідача ОСОБА_1 від 11.02.2010р., в якій він повідомив, що 14.12.2009р. автомобіль ним вже було передано банку для реалізації та погашення його грошових зобовязань за договором, суд вважає, що відповідачем фактично були визнані обставини неналежного виконання ним своїх зобовязань за кредитним договором та існування заборгованості, а отже, виходячи з положення ст. 61 ЦПК України, обставини, які визнані стороною по справі, не потребують доказування судом.

Враховуючи, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.07.2010р. заходи забезпечення позову, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.09.2009р., були скасовані в повному обсязі, наразі відсутня необхідність часткового скасування заходів забезпечення позову для реалізації предмета застави.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.09.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено в повному обсязі, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1021 грн. 42 коп. (1% від ціни позову в гривневому еквіваленті) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 589, 590, 610, 1050 ЦК України, ст. 2, З, 5, 20, 22, 23, 24, п.2 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» №1255-ІV від 18.11.2003р., ст.ст. 8, 10, 11, 60, 61, 74, 76, 77, 88, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

Передати в заклад ПАТ КБ „ ПриватБанк шляхом вилучення у ОСОБА_1 належне йому на праві власності заставлене майно легковий автомобіль марки ГАЗ модель 31105-101, 2007р.в., тип ТЗ: легковий седан -В, № кузова: Х398239, державний номер НОМЕР_1.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN80AV00000430 від 29.11.2007р. в розмірі 102141 грн.53коп., що є еквівалентом 13389,46 дол. США, звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки ГАЗ модель 31105 -101, 2007 р.в., тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова: Х398239, державний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом надання ПАТ КБ „ПриватБанк права укладати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАІ України, а також надання ПАТ КБ „ПриватБанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі - 1021 грн. 42 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Н.В.Ткаченко