№ 2-о-55/10
№ -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді :САВЧЕНКА В.О.

народних засідателів: ПОЛІЩУКОВОЇ Л.І

ОСОБА_1

при секретарі : ГОРБ С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську справу за заявою Директора неповної середньої загальноосвітньої школи-інтернату № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про визнання громадянина безвісно відсутнім

ВСТАНОВИВ:

В червні 2010 року Директор неповної середньої загальноосвітньої школи-інтернату № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з заявою, в якій просила суд відповідно до статті 43 ЦК України, статей 234, 246, 249 ЦПК України визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутньою.

В обґрунтування заявлених вимог Директор неповної середньої загальноосвітньої школи-інтернату № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови НОРОХА Н.М. вказала, що в неповній середній загальноосвітній школі-інтернаті № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови м. Дніпродзержинська знаходиться на повному державному утриманні неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відомості про батька ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - внесені до актового запису про його народження згідно ст. 135 СК України на підставі довідки, виданої Самарським відділом РАЦС 01.07.1994 року.

З моменту зарахування дитини до закладу та до теперішнього часу ніяких відомостей від його матері не надходило, що підтверджується актом невідвідування. За даними адресно- довідкового сектору ВГІРФО УМВС України в Дніпропетровській області громадянка ОСОБА_3 не значиться згідно перевірки, здійсненої школою-інтернатом № 2. Останнім місцем проживання матері дитини зазначається м. Дніпропетровськ, вул. Туркменська. 95. По теперішній час заходи щодо розшуку ОСОБА_3 не надали позитивного результату і встановити її місце перебування не вдалося.

З цієї причини 08 січня 2009 року адміністрація закладу звернулася до Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ МВС України у Дніпропетровській області із клопотанням про її розшук. Однак це не дало позитивного результату і встановити її місце перебування не вдалося.

Відповідно до статті 43 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Визнання ОСОБА_3 безвісно відсутньою необхідно для набуття її сином відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13.01.2005 року, абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року правового положення дитини, позбавленої батьківського піклування. Тому вона наполягає на задоволенні своїх вимог згідно зі статтею 43 ЦК України 2004 року та згідно статей 246-249 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника НСЗ школи-інтернату № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови, юриста цього учбового закладу ОСОБА_5. яка наполягала на задоволенні заявлених вимог з тих же правових підстав, дослідивши наявні по справі докази, вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Згідно ст. 43 ЦК України 2004 року фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно довідки Баглійського РВ з 08 січня 2009 року знаходиться у розшуку. ОСОБА_3 своїм сином за час перебування його в учбовому закладі з моменту зарахування та по теперішній час не цікавилася і не цікавиться ні усно, ні письмово, не приймала участі у його матеріальному забезпеченні. Спроби встановити місце знаходження ОСОБА_3 працівниками міліції не дали бажаного результату. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає, що заявлені Директором неповної середньої загальноосвітньої школи-інтернату № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови вимоги про визнання безвісно відсутньою матері дитини ОСОБА_3, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Тому вимоги Директора неповної середньої загальноосвітньої школи-інтернату № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови необхідно задовольнити та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, безвісно відсутньою.

Керуючись статтею 43 ЦК України, статтями 10, 60, 246-249 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Директора неповної середньої загальноосвітньої школи-інтернату № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про визнання громадянина безвісно відсутнім, --

задовольнити повністю.

МІТЬКОІННУ ІВАНІВНУ, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_5 визнати безвісно відсутньою з 08 січня 2009 року.

Протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду сторонами чи їх представниками і протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження тими ж особами може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська.

Суддя: