Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-6525/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

Секретаря Ковальської Т.Г.

За участю:

Представника позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач у жовтні 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитної угоди від 20.11.2006 р. № 03/ф067/06 відповідачеві ОСОБА_2 був наданий кредит у розмірі 5.000,00 грн. зі сплатою за користування ним 27% річних з кінцевим терміном повернення до 19.11.2008 р.

Виконання зобовязань позичальника, що випливали з цього договору, було забезпечене шляхом укладання з відповідачем ОСОБА_3 договору поруки №03/ф067-п1/06 від 20.11.2006 р.

Оскільки зобовязання позичальника не виконувалося належним чином, станом на 11.06.2009 р. утворилася заборгованість перед позивачем за кредитною угодою від 20.11.2006 р. № 03/ф067/06 у розмірі 4.698,39 грн.

З урахуванням викладеного позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь вищезазначену суму.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.

Відповідачі в судові засідання у справі не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися через оголошення у пресі (а.с. 53-54), про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 20.11.2006 р. № 03/ф067/06 відповідачеві ОСОБА_2 був наданий кредит у розмірі 5.000,00 грн. зі сплатою за користування ним 27% річних та кінцевим терміном повернення до 19.11.2008 р. (а.с. 25-26).

Виконання зобовязань позичальника, що випливали з цього договору, було забезпечене шляхом укладання з відповідачем ОСОБА_3 договору поруки №03/ф067-п1/06 від 20.11.2006 р.(а.с. 28)

Оскільки зобовязання позичальника не виконувалося належним чином, станом на 11.06.2009 р. утворилася заборгованість перед позивачем за кредитною угодою від 20.11.2006 р. № 03/ф067/06 у розмірі 4.698,39 відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 5), правильність якого відповідачами не оспорювалася.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо.

Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 131, 197, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» 4.698,39 грн. (чотири тисячі шістсот девяносто вісім гривень 39 коп.).

В порядку розподілу судових витрат стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк» 171,00 грн. (сто сімдесят одну гривню 00 коп.).

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку, при цьому строк апеляційного оскарження відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, що не брали участь у справі, втім не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.А. Мазниця