РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Свиргуненко Ю. М.

при секретарі Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа - Білопільська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на будинок із надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

З грудня 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 жовтня 2002 року помер її батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: Сумська область. Білопільський район, с. Воронівка, вул. Ватутіна, 37. За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким усе своє майно заповів позивачці. Фактично ОСОБА_1 прийняла спадщину після батька. Однак, вона не має можливості вільно розпоряджатись спадковим майном, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, а тому вона звернулася з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просила визнати за нею право власності на будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Воронівка Білопільського району Сумської області по вул. Ватутіна, 37, в порядку спадкування за заповітом після батька ОСОБА_2.

Представник відповідача - Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Воронівський сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільської ради.

Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання також не зявився. Завідуюча державною нотаріальною конторою надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що батьком позивачки ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_2) був ОСОБА_2 (а. с. 9-10).

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-БП №146966 ОСОБА_2 помер 29 жовтня 2002 року (а. с. 8).

Згідно заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Воронівської сільської ради 12 лютого 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №23, ОСОБА_2 все своє майно заповів ОСОБА_1 (а. с. 11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок, розташований у с. Воронівка Білопільського району по вул. Ватутіна, 37. Користувачем вказаного будинку є позивачка (а. с. 13-17).

З довідки Воронівської сільської ради №536 від 11 листопада 2010 року вбачається, що ОСОБА_2 до дня своєї смерті проживав у будинку, розташованому за адресою: Сумська область. Білопільський район, с. Воронівка, вул. Ватутіна, 37 разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_1 Заповіт від імені ОСОБА_2, посвідчений виконавчим комітетом Воронівської сільської ради 12 лютого 2002 року і зареєстрований в реєстрі за № 23, не змінювався і не відмінявся (а. с. 18).

Згідно заяви ОСОБА_4, посвідченої виконавчим комітетом Воронівської сільської ради, зареєстрованої в реєстрі за № 289, остання відмовилась від спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 (а. с. 12).

Згідно довідки Воронівської сільської ради Білопільського району № 1191 від 30 листопада 2010 року будинок, розташований за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Воронівка, вул. Ватутіна, 37, побудований ОСОБА_2 у 1971 році (а. с. 19).

Через відсутність правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок позивачка позбавлена можливості вільно розпоряджатися спадковим майном.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, визнати за нею право власності на будинок № 37 з надвірними будівлями, розташований по вулиці Ватутіна у селі Воронівка Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після батька ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.31б, 328 1233, 1235 ЦК України, ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Сумська область. Білопільський район, с. Воронівка, вул. Ватутіна, 37, в порядку спадкування за заповітом після батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: