Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22 - 1776/2010р Головуючий у 1-й інстанції -Мельничик Ю.С.
Категорія 57 Доповідач - Кодрул М.А.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2010 року Колегія суддів судової палати

у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого-судді - Черненко В.В. Суддів - Потапенка В.І., Кодрула М.А. при секретарі - Липі А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання здійснити перерахунок пенсій, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодськ про зобов'язання вчинити певні дії. Просила відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених свобод та інтересів, за період з 01 січня 2006 року по грудень 2008 року, визнати бездіяльність незаконною та зобов'язати відповідача нарахувати на її користь недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 - 2008 роки, та в подальшому з 01 січня 2009 року.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2009 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську, щодо нездійснення підвищення та виплати до пенсії соціальної допомоги ОСОБА_1 на 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни, відповідно до 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 червня 2009 року. Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ здійснити щомісячне нарахування та виплату підвищення до пенсії соціальної допомоги ОСОБА_1 в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням положення ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 червня 2009 року. В задоволені інших позовних вимог - відмовлено.

В апеляційний скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції встановив, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року та має статус «Дитини війни», що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Згідно ст. 6 Закону України № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Що ж стосується розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватися зазначене підвищення пенсії, то суд обґрунтовано визнав, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.І ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

З врахуванням встановлених обставин справи та з посиланням на статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, рішень Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп та від 22 травня 2008 року №10 - рп, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позову, а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови в позові з підстав відсутності бюджетних асигнувань на виплату соціальної надбавки дітям війни не можуть бути прийняті до уваги, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів яке базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Право на отримання державної соціальної допомоги позивач має, а визначення джерел, з яких будуть здійснюватися такі виплати віднесено до компетенції органів законодавчої та виконавчої влади. Відсутність такого визначення не є перешкодою для захисту порушеного права позивача.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.І ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ - відхилити.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: