Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-696/10
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Сердинського В.С.

при секретарях: - ОСОБА_1, ОСОБА_2Д-

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного виробничо-комерційного підприємства Наталка до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди та стягнення заборгованоеті та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до приватного виробничо- комерційного підприємства Наталка про визнання права власності на частку у новоствореному нерухомому майні, суд -

встановив:

ПВКП Наталка звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості.

Представник позивача зазначав, що 01 червня 2009 року між ПВКП Наталка та ОСОБА_3 було укладено Договір оренди №01/06-2009, за умовами якого ПВКП Наталка зобовязалося передати в оренду ОСОБА_3 літній майданчик площею 100 кв.м., розташований біля будівлі магазину-кафетерію Ласуня за адресою: м. Бровари, вул. Короленка, 54. ОСОБА_3 взяла на себе .обовязок своєчасно сплачувати орендну плату в сумі 2 500,00 грн., а також виконувати інші зобовязання орендаря за договором. Строк користування літнім майданчиком згідно п.4.1. та п.5.1. договору оренди встановлено з 01.06.2009р. до 30.05.2011р.

На виконання умов договору оренди між ПВКП Наталка та ОСОБА_3 було складено акт прийому-передачі від 01.06.2009р., на підставі якого Позивач передав, а відповідач прийняв обєкт оренди в користування. Таким чином, свої зобовязання за договором оренди ПВКП Наталка виконало належним чином в повному обсязі.

Проте, з червня 2009 року, відповідач жодного разу не еплатила орендної плати за користування обєктом оренди. Загальний розмір заборгованості по орендній платі за період з 01.06.2009р. по 01.12.2009р. становить 15 000,00 грн.

Крім того у вересні 2009 року ОСОБА_3 здійснила спробу самовільного поліпшення обєкту оренди шляхом встановлення нерозривно повязаних із землею стаціонарних металевих конструкцій. Зокрема, вказані конструкції були доставлені на обєкт оренди, а також було розкопано кілька ям для встановлення бетонних основ під металеві конструкції. При цьому відповідачем не було отримано ні письмової згоди ПВКП Наталка, ні відповідної дозвільної, проектної та технічної документації, яка вимагається чинним законодавством. На неодноразові вимоги припинити порушення умов договору оренди та відновити попередній стан обєкту оренди, ОСОБА_3 припинила будівництво, але відмовилась відновлювати попередній стан літнього майданчику, мотивуючи це відсутністю коштів та тим, що використані нею будівельні матеріали є належним їй на праві власності майном, яким вона розпоряджається на власний розсуд. Оскільки ОСОБА_3 не відновила попередній стан обєкту оренди відповідні роботи були проведені позивачем самостійно.

Оскільки з боку ОСОБА_3 допущено невиконання своїх обовязків, як орендар, та порушено умови договору оренди, то у ПВКП Наталка згідно п.5.5. та

п.5.7. Договору виникло право вимагати розірвання договору оренди в судовом порядку.

Посилаючись на вищевикладене, просили розірвати договір оренди №01/06- 2009 від 01.06.2009р., укладеного між Приватним виробничо-комерційним підприємством Наталка та ОСОБА_3 Стягнути зі ОСОБА_3 на користь Приватного виробничо-комерційного підприємства Наталка заборгованість по орендній платі за період з 01.06.2009р. по 01.10.2009р. в сумі 15 000,00 грн. та судові витрати.

Заперечуючи проти позову, 28 грудня 2009 року відповідачка ОСОБА_3 подала зустрічну позовну заяву, в якій зазначала, що перед укладенням договору оренди від 01.06.2009 року відповідачка з директором ПВКП Наталка домовились про те, що орендований обєкт буде використовуватись відповідачкою після реєстрації субєктом підприємництва для організації торгівлі та надання послуг в сфері громадського харчування. Про намір використовувати обєкт оренди саме в такий спосіб свідчить п.1.4 договору, де зазначено, що літній майданчик може використовуватись відповідачкою для організації торгівлі та надання послуг в сфері громадського харчування і побутового обслуговування. Також, перед укладенням договору сторони досягли попередньої домовленості щодо встановлення ОСОБА_3 в подальшому павільйону з металевих конструкцій для організації роботи в холодну пору року, з моменту укладення договору оренди і до сьогоднішнього дня орендований літній майданчик відповідачка не використовувала, тому що, по-перше, не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності, а по-друге, мала намір спочатку привести обєкт оренди до стану, який дозволяв би користування ним з тією метою для чого він орендувався. Оскільки відповідачка фактично не приступила до користування обєктом оренди і у неї були труднощі з грошовими коштами, вона звернулась до керівництва ПВКП Наталка з проханням відстрочити сплату орендних платежів на певний час, тому між ОСОБА_3 та ПВКП Наталка 25 червня 2009 року було укладено відповідну додаткову угоду до договору оренди №01/06-2009, за умовами якої, орендну плату відповідачка повинна сплатити до 01 січня 2010 року. Щодо спроби поліпшення обєкту оренди, на яку також вказує первісний позивач, як на підставу для розірвання договору, пояснила, що на початку вересня 2009 року у ОСОБА_3 виникла можливість привести орендований майданчик до стану, який би дозволяв ним користуватись. Спочатку за погодженням з керівництвом ПВКП Наталка були проведені роботи по вимощенню майданчика фігурною тротуарною плиткою. Будь- яких скарг чи заперечень з боку ПВКП Наталка з цього приводу не було. Згодом, враховуючи наближення похолодань, що унеможливлюють роботу на відкритому просторі, відповідачка вирішила почати роботи з встановлення павільйону. Задля погодження вказаних робіт, відповідачка зателефонувала до ПВКП Наталка з метою повідомити про намір розпочати будівництво. У відповідь її повідомили, що директор відсутній, а інші працівники не уповноважені вирішувати це питання. Оскільки вона мала намір якнайшвидше розпочати роботу і перед укладенням договору оренди згода на встановлення павільйону була досягнута, ОСОБА_3 вирішила розпочати підготовчі роботи з встановлення павільйону без згоди орендодавця з подальшим погодженням безпосередньо будівельних робіт. 10 вересня 2009 року на обєкт оренди були завезені металеві конструкції, з яких мав бути зібраний павільйон, та викопано дві ями для встановлення опор. В той же день зателефонувала директор ПВКП Наталка та попросила, щоб ОСОБА_3 зупинила роботи, що одразу і було зроблено відповідачкою та вивезено металеві конструкції з території обєкту оренди.

Виходячи із викладеного, вважає, що з її боку не було допущено самовільного поліпшення обєкту оренди, адже велась лише підготовча робота до будівництва павільйону. Крім того усна згода на встановлення павільйону була досягнута перед укладенням договору, а п.5.7. договору оренди передбачає випадки, коли орендодавець має право вимагати розірвання договору, не вказує на необхідність отримання згоди орендодавця на здійснення ремонту чи поліпшень в письмовому вигляді. Тобто розірвання договору можливе лише в тому разі, коли згода не отримана взагалі ні в усному, ні в письмовому вигляді. В той же час, відповідачкою були виконані роботи з поліпшення обєкту оренди, шляхом його вимощення бетонною фігурною тротуарною плиткою висотою 45 мм. Вказані роботи включали закупівлю і доставку самої плитки, піску, цементу, а також оплату робіт по укладенню плитки. Вважає, що в результаті поліпшення обєкту оренди шляхом вимощення його фігурною тротуарною плиткою, фактично було створено нову річ, а саме цілісний майновий комплекс у складі магазину-кафетерію, літнього майданчика вимощеного фігурною тротуарною плиткою та огорожі, що знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Короленка, 54. Оскільки вказане поліпшення обєкту оренди було зроблено за згодою орендодавцю, то згідно ч.4 ст.778 Цивільного кодексу ОСОБА_3 має право на те щоб стати співвласником вказаного цілісного майнового комплексу.

Посилаючись на викладене, просила у задоволенні позовних вимог приватного виробничо-комерційного підприємства Наталка відмовити в повному обсязі. Визнати право власності на магазин-кафетерій Ласуня, що знаходиться в м. Бровари по вул. Короленка, 54 площею 29,98 кв.м., та визначити право власності в наступних частках: 1/2 ПВКП Наталка, 1/2 ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 по основному позову позовні вимоги підтримала, по зустрічному позову пояснила, що ОСОБА_3 не було отримано від ПВКП Наталка письмової згоди на поліпшення обєкту оренди. Так само не було отримано дозвільної, технічної документації і не погоджено проектної документації. Тобто вказані роботи, у разі їх проведення, не могли б кваліфікуватися інакше як самовільні. Крім цього ОСОБА_3 в обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог не надала жодного документу, який би підтверджував розмір понесених нею витрат на вимощення літнього майданчика фігурною тротуарною плиткою. Таким чином, розмір частки (27,6%) в праві спільної власності, який ОСОБА_3 просить визнати за нею нічим не обґрунтований. Також не доведено сам факт виконання відповідних робіт ОСОБА_3 роботи з вимощення літнього майданчика тротуарною плиткою були виконана ПВКП Наталка ще в 2006-2007 роках, цілісний майновий комплекс магазину-кафетерію Ласуня, що знаходиться в м. Бровари по вул. Короленка, 54 і до складу якого входять магазин-кафетерій площею 29,98 кв.м., літній майданчик вимощений фігурною тротуарною плиткою площею 200,5 кв.м. та огорожа побудований ПВКП Наталка, що підтверджується відповідними платіжними документами. Будівництво здійснено на земельній ділянці, цільове призначення якої відповідає меті будівлі, і користування якою здійснюється ПВКП Наталка правомірно, що підтверджується договором оренди, просила відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні відповідачка основний позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, зустрічні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

ЗГ;

Судом встановлено, що 01 червня 2009 року між ПВКП Наталка та ОСОБА_3 було укладено договір оренди №01/06-2009, за умовами якого ПВКП Наталка зобовязалося передати в оренду ОСОБА_3 літній майданчик площею 100 кв.м., розташований біля будівлі магазину-кафетерію Ласуня за адресою: м. Бровари, вул. Короленка, 54. ОСОБА_3 взяла на себе обовязок своєчасно сплачувати орендну плату в сумі 2 500,00 грн., а також виконувати інші зобовязання орендаря за договором. Строк користування літнім майданчиком згідно п.4.1. та п.5.1. договору оренди встановлено з 01.06.2009р. до 30.05.2011р. (а.с.6-8).

На виконання умов договору оренди між ПВКП Наталка та ОСОБА_3 було складено акт прийому-передачі від 01.06.2009р., на підставі якого позивач передав, а відповідач прийняв обєкт оренди в користування, (а.с.9)

Відповідно до додаткової угоди до договору оренди № 01/06-2009 від червня 2009 року, ВКП НАТАЛКА і ОСОБА_3 досягли згоди щодо відстрочки термінів сплати ОСОБА_3 орендних платежів за перші чотири місяці оренді , у звязку з чим, сторони доповнюють договір оренди № 01/06-2009 від 01 червня 2009 року підпунктом 2.2.1. в наступній редакції: оренда плата сплачується: орендарем до 1 січня 2010 року в установленому до договору порядку.

Згідно довідки ПВКП Наталка від 17.08.2009 року за № 26, залишкове вартість кафе Ласуня станом на 01.07.2009 рік складає 42 630 грн. 52 коп.

ОСОБА_3 були виконані роботи з поліпшення обєкту оренди шляхом його вимощення бетонною фігурною тротуарною плиткою висотою 45 мм. Вказані роботи включали закупівлю і доставку самої плитки, піску, цементу, а також оплати робіт по укладенню плитки.

Згідно ч. 4 ст. 778 Цивільного кодексу України, якщо в результаті поліпшення зробленого за згодою наймача, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

В результаті поліпшення обєкту оренди шляхом вимощення його фігурною тротуарною плиткою, фактично було створено нову річ, а саме цілісний майновий комплекс у складі магазину-кафетерію А-1, літнього майданчика вимощеного фігурною тротуарною плиткою Т та огорожі N, що знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Короленка, 54. Оскільки вказане поліпшення обєкту оренди було зроблено за згодою орендодавця, тому згідно ч.4 ст.778 Цивільного кодекс ОСОБА_5 має право на те, щоб стати співвласником вказаного цілісного майнового комплексу. Виходячи із співвідношення понесених витрат на поліпшення обєкту оренди ( 38765,70 грн.) до загальної вартості магазину-кафетерію Ласуня (38 630,52 грн.), частка ОСОБА_5 у праві власності на цілісний майновий комплекс магазину-кафетерію по вул. Короленка, 54 в м. складає частину.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до обґрунтованого висновку про відмовлення в задоволенні основного позову та задоволення зустрічного позову, а саме: визнання за приватним виробничо-комерційним підприємством Наталка та ОСОБА_3 по 1/2 частині на магазин-кафетерій Ласуня, що знаходиться в м. Бровари по вул. Короленка, 54, площею 29,98 кв.м.

Керуючись ст. 778 ЦК України, ст. ст. 214-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

в задоволенні основного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Визнати за приватним виробничо-комерційним підприємством Наталка право власності на 1/2 частину магазину-кафетерій Ласуня, що знаходиться в м. Бровари по вул. Короленка, 54, площею 29,98 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину магазину-кафетерій Ласуня, що знаходиться в м. Бровари по вул. Короленка, 54, площею 29,98 кв.м.

На рішення протягом 10 днів може бути подана заява про апеляційне оскарження, а протягом 20 днів подається апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

ОСОБА_6