Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Голуб О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінської районної ради у м. Дніпропетровську ради про визнання права власності на частину квартири, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частину квартири. В обґрунтування позовних вимог вказала, що квартира № 82 в будинку № 4Ж на ж/м Комунар в м. Дніпропетровську належала на праві спільної сумісної власності їй, її сину ОСОБА_2, її тітці ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 07 травня 1997 року, згідно з розпорядженням № 6/1188-97, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» у реєстрову книгу за № 358п-12.

18 березня 1998 року помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини що квартири № 82 в будинку № 4Ж на ж/м Комунар в м. Дніпропетровську. Спадщину прийняли ОСОБА_3, як дружина, що пережила чоловіка, ОСОБА_5, дочка спадкодавця, по 1/8 частині кожна. ОСОБА_3 належало 3/8 частини зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого ДДНК 30.09.1998 року за реєстровим № 358п- 17-33 та свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 07 травня 1997 року, згідно з розпорядженням № 6/1188-97.

Позивач посилається на те, що вона отримала на 3/8 частини спадкової квартири свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 13.09.2008 року ДДНК за реєстровим № 1-5354.

15 лютого 1999 року померла ОСОБА_5. Після її смерті спадкоємців за законом та заповітом не має. За свого життя ОСОБА_5 не оформлювала правовстановлюючі документи на спадщину, що відкрилась після смерті її батька ОСОБА_4, а лише подала заяву про прийняття спадщини до ДДНК, тому 1/8 частина спірної квартири до теперішнього часу значиться за ОСОБА_4

Позивач також вказала, що вона відкрито та безперервно володіє протягом 11 років 1/8 частиною квартири яка належить ОСОБА_4, проживає у квартирі, зареєстрована в ній, користується квартирою, сплачує комунальні платежі, тому вважає себе власником зазначеної частини квартири за набувальною давністю. В даний час вона вирішила оформили правовстановлюючі документи на фактично належне їй майно, що і змусило її звертатись до суду. Просила суд визнати за нею право власності на 1/8 частину квартири № 82 в будинку № 4Ж на ж/м Комунар в м. Дніпропетровську після смерті ОСОБА_4, померлого 18.03.1998 року за набувальною давністю.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради просила розглядати справу без її участі у відповідності з діючим законодавством.

Суд, заслухавши сторону, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира № 82 в будинку № 4Ж на ж/м Комунар в м. Дніпропетровську належала на праві спільної сумісної власності позивачу, сину позивача ОСОБА_2, тітці позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 07 травня 1997 року, згідно з

розпорядженням № 6/1188-97, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» у реєстрову книгу за № 358п-12.

18 березня 1998 року помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді % частини що квартири № 82 в будинку № 4Ж на ж/м Комунар в м. Дніпропетровську. Спадщину прийняли ОСОБА_3, як дружина, що пережила чоловіка, ОСОБА_5, дочка спадкодавця, по 1/8 частині кожна. ОСОБА_3 належало 3/8 частини зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого ДДНК 30.09.1998 року за реєстровим № 358п- 17-33 та свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 07 травня 1997 року, згідно з розпорядженням № 6/1188-97.

Позивач отримала на 3/8 частини спадкової квартири свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 13.09.2008 року ДДНК за реєстровим № 1-5354.

15 лютого 1999 року померла ОСОБА_5. Після її смерті спадкоємців за законом та заповітом не має. За свого життя ОСОБА_5 не оформлювала правовстановлюючі документи на спадщину, що відкрилась після смерті її батька ОСОБА_4, а лише подала заяву про прийняття спадщини до ДДНК, тому 1/8 частина спірної квартири до теперішнього часу значиться за ОСОБА_4

Позивач відкрито та безперервно володіє протягом 11 років 1/8 частиною квартири яка належить ОСОБА_4, проживає у квартирі, зареєстрована в ній, користується квартирою, сплачує комунальні платежі.

У відповідності до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що в діях позивача є добросовісність набуття права власності, що є обовязковою умовою та юридично значимим фактом, що підлягає доведенню, при визнанні права власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 344 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 60, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину квартири № 82 в будинку № 4Ж на ж/м Комунар в м. Дніпропетровську після смерті ОСОБА_4, померлого 18.03.1998 року за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Залімська