Справа 2-1368/10
Номер провадження 2-1368/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.10 року.Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

з участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - прокурора Цинайко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Рахівського РВ ГУМВСУ в Закарпатській області про захист житлових прав, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, усунення перешкод у здійсненні

права власності і користування нерухомим майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання, виселення із житлового будинку та

вселення у житловий будинок

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася через Рахівський районний суд до гр-на ОСОБА_2 та Рахівського РВ ГУМВСУ в Закарпатській області із позовом про захист житлових прав, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, усунення перешкод у здійсненні права власності і користування нерухомим майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання, виселення із житлового будинку та вселення у житловий будинок.

Із позовної заяви гр-ки ОСОБА_1 вбачається, що відповідно до договору дарування, укладеного між гр-кою ОСОБА_4 та нею, посвідченого 24.09.2010 року нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Закарпатської області Небогою М.П. за № 1492, позивачка у цілій частині являється власником житлового будинку НОМЕР_1, що розташований по АДРЕСА_1. Будинок являє собою капітальну нерухому споруду загальною площею 80,25 м2, житловою площею - 31,96 м2 із надвірними прибудовами та господарськими спорудами та є придатним для його використання за цільовим призначенням.

Підтверджує наведене доданими до матеріалів позовної заяви копіями договору дарування та витягу про державну реєстрацію прав, виданого 14.10.2010 року комунальним підприємством «Рахівське міське бюро технічної інвентаризації» Рахівської міської ради Закарпатської області.

Позивачка зазначає, що у цьому будинку крім неї є зареєстрованим та проживає відповідач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Договору житлового найму між попереднім власником чи між нею, як дійсним власником спірного нерухомого майна, та відповідачем не укладалося.

Відповідач, ОСОБА_2, фактично протягом семи років мешкав за межами України, знаходячись на сезонних роботах в закордонних будівельних установах. Повернувшись на Україну для прийняття участі в весільному обряді своєї дочки, ОСОБА_7, відповідач знову без будь-якого дозволу та згоди власників нерухомого майна вселився у житловий будинок, а тепер на вимогу позивачки виселитися та виписатися (знятися з реєстрації місця проживання) у добровільному порядку відмовляється.

Позивачка зазначає, що у зв'язку із реєстрацією та проживанням відповідача у житловому будинку, який належить їй у цілій частині на праві приватної власності, порушується її приватне право власності на житло, як на саму власність, так право його вільного та безперешкодного використання, володіння та розпоряджання за цільовим призначенням, а вона позбавлена можливості покращити своїх житлові умови, оскільки відповідач, ОСОБА_2, на даний час проживає у житловому будинку, прописаний (зареєстрований) в ньому, не маючи вже на те правових підстав. Позивачка проживає разом із своєю сім'єю, в числі якої є неповнолітні діти, у житловому будинку батьків чоловіка.

Відповідач, ОСОБА_2, членом сім'ї позивачки не являється, не проживав у спірному житловому будинку вже близько семи років, у зв'язку із чим не веде із нею спільного господарства, не зв'язаний із позивачкою родинними відносинами, а тому не наділений правами і обов'язками, якими позивачка володіє у відповідності до приписів чинного Житлового кодексу. Позивачка вважає, що відповідач може бути визнаним таким, що втратив право користування житлом.

Для того, щоб зняти відповідача із реєстрації місця проживання позивачка звернулася до Рахівського РВ ГУМВСУ в Закарпатській області із вимогою проведення адміністративної виписки відповідача із житлової площі будинку, що належить їй в цілій частині на праві приватної власності, однак у проведенні таких дій їй було відмовлено із посиланням на положення п.4 Настанови з питань оформлення документів і контролю щодо реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 571 від 26.05.2004 року, за якою працівники органів реєстрації інструктуються та дають зобов'язання про недопущення протиправного використання і передачі персональних даних іншим фізичним чи юридичним особам, які зазначаються в документах реєстрації місця проживання та перебування.

Оскільки, у позивачки відсутнє інше житло, придатне для проживання, а в даний час вона мешкає у будинку батьків свого чоловіка, де умови проживання не відповідають вимогам Житлового кодексу, просить винести судове рішення, за яким захистити її житлові права та усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на житлове приміщення, володіння та користування житловим будинком НОМЕР_1, що розташований по АДРЕСА_1, шляхом визнання гр-на ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею будинку НОМЕР_1, що розташований по АДРЕСА_1, зняття його із реєстрації місця його прописки, а саме, із житлового будинку НОМЕР_1, що розташований по АДРЕСА_1, без його згоди.

Крім того, просить відповідним судовим рішенням виселити гр-на ОСОБА_2 із житлового будинку НОМЕР_1, розташованого по АДРЕСА_1, належного їй в цілій частині на праві приватної власності, без надання йому іншого житлового приміщення та вселити її у даний житловий будинок.

Зобов'язати Рахівський РВ ГУМВСУ в Закарпатській області (м. Рахів, вул. Шевченка буд.5, Закарпатської області) зняти гр-на ОСОБА_2 із реєстрації за адресою: будинок НОМЕР_1, АДРЕСА_1. Судові витрати просить стягнути із відповідача на її користь.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_1, та її представник, ОСОБА_3, позов підтримали та наполягали на його задоволенні у повному обсязі. Пояснили, то незаконними та протиправними діями відповідача, який на даний час самовільно вселився у спірний житловий будинок, унеможливлюється вільне та безперешкодне користування позивачкою її житловим будинком, в тому числі, внаслідок його активних дій щодо ненаданню можливості позивачці вселитися у дане житлове приміщення. Відповідач, проживаючи у спірному житловому будинку, використовує все рухоме майно, що знаходиться в ньому, без відповідного на те дозволу власника цього майна.

Крім того, позивачка та її представник, вважають, що дані незаконні дії відповідачем вчиняються свідомо з метою позбавити позивачку права на проживання в житловому будинку, оскільки, проживаючи у ньому, відповідач користується всіма відповідними благами, відмовляючись укласти договір найму, не сплачуючи при цьому за проживання в будинку, користується твердим паливом, заготовленим позивачкою, не компенсуючи відповідні втрати, спричинені позивачці його проживанням в цьому житловому будинку.

Відповідач на пропозицію попереднього власника та на пропозицію позивачки виселитися добровільно із житлового будинку у квартиру, яку позивачка та її мати згідні були винайняти для нього, відмовився.

Позивачка зазначила, що членом її сім'ї відповідач, ОСОБА_2, не являється, не проживав у спірному житловому будинку вже близько семи років, у зв'язку із чим не веде із нею спільного господарства, не зв'язаний з нею родинними відносинами, а тому не наділений правами і обов'язками, якими вона володіє у відповідності до приписів Житлового кодексу УРСР.

Просить задовольнити у повному об'ємі позовні вимоги та стягнути із відповідача на її користь судові витрати.

Відповідач, ОСОБА_2, позов не визнав та пояснив суду наступне. Дійсно, проживав у даному житловому будинку із матір'ю позивачки у фактичному шлюбі з 1986 року. Із-за певних об'єктивних причин, в тому числі, із-за тривалого перебування за кордоном, не проживав у даному будинку з 1994 року по червень 2009 року. У 2009 році вселився у житловий будинок самовільно, оскільки там прописаний, після того, як приїхав на весілля своєї дочки, ОСОБА_3.

Виселятися не бажає, оскільки вважає, що приймав участь у перебудові будинку, вкладав у нього гроші, утримував дітей. Будь-яких доказів того, в тому числі, документальних (квитанцій, накладних, угод тощо) надати не може за відсутності таких. Виселитися не має куди, оскільки його родинний будинок, який знаходиться у с. Калини, Тячівського району, Закарпатської області, залишив для проживання своїм дітям від першого шлюбу.

Вважає, що позиватися до нього має не гр-ка ОСОБА_1, а його співмешканка, як являється матір'ю позивачки, бо вона є винуватою у всіх обставинах, які є предметом судового розгляду. Він добросовісно виконував свої батьківські обв'язки відносно дочки. ОСОБА_7, регулярно пересилав із-за кордону грошові кошти на її утримання, а його співмешканка, не зважаючи на це, відмовилася проживати із ним, нанесла йому побої.

Просить у позові відмовити, оскільки із доводами позовної заяви не згідний.

Прокурор, ОСОБА_6, яка діє в інтересах відповідача, позов визнала частково та пояснила суду.

Представляє відповідача у судовому засіданні відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру», як малозабезпечену особу. Вважає, що позов ОСОБА_1. підлягає до задоволення, однак в частині виселення відповідача із спірного житлового будинку слід відмовити з наступних доводів.

Не заперечує проти того, що позивачка, як власника, на свій розсуд може використовувати, розпоряджатися та володіти спірним майном, оскільки право приватної власності не може бути порушеним. Однак, виселити відповідача із нерухомого майна до весни, а саме, до закінчення опалювального сезону є недоцільним, бо останній не забезпечений іншим житлом. Всі інші доводи позовної заяви не спростовує, оскільки вони були доведені в ході судового розгляду справи.

Просить винести судове рішення, за яким в частині виселення відповідача із житлового будинку відмовити, оскільки дане питання у зв'язку із доводами, наведеними нею вище, є передчасним.

Відповідач, Рахівський РВ ГУМВСУ в Закарпатській області, в судове засідання повторно не з'явився, надіслав через канцелярію суду заяву про розгляд даної справи у відсутності представника. Позов залишають на розсуд суду.

У відповідності до положень статті 38 ЦНК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Суд не позбавив відповідача, Рахівський РВ ГУМВСУ в Закарпатській області, взяти участь у судових засіданнях у формі представництва, а тому суд вважає, що їхні процесуальні права на судовий захист через свого представника, судом не порушено.

Свідок, ОСОБА_7, яка була допитана в ході судового розгляду справи, пояснила, що являється рідною дочкою відповідача, ОСОБА_2 та сестрою по лінії матері позивачки, ОСОБА_1

З приводу заявлених позовних вимог має власну думку, згідно якої позовні вимоги є обґрунтованими та підставними з наступних доводів.

Відповідач, він же її рідний батько, покинув її у семирічному віці, виїхав за кордон, з її матір'ю, як своєю співмешканкою, перебував у поганих відносинах у зв'язку із чим по його вині були припинені фактичні шлюбні відносини. Щодо спірного житлового будинку, то відповідач постійно говорив, що йому цієї хати не треба, можемо його звідти вигнати. Коли провадилася добудова спірного житлового будинку, своїх власних коштів у нього не вкладав, крім того, що забезпечив проведення трьохфазного електрообладнання до будинку та телефон.

У будинок після семирічної відсутності вселився самовільно після того, як приїхав на її весілля. Вважає, що позивачка обгрунтовано ставить питання про його виселення, оскільки сама проживає у чужому будинку.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов гр-ки ОСОБА_1 щодо захисту її житлових прав, визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, усунення перешкод у здійсненні її права власності і користування нею нерухомим майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання відповідача, його виселення із житлового будинку та вселення позивачки у житловий будинок, підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.

У ході судового дослідження достовірно встановлено, що позивачка відповідно до договору дарування, укладеного між попереднім власником, гр-кою ОСОБА_4, та нею, ОСОБА_1, посвідченого 24.09.2010 року нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу п. Небогою М.П. за № 1492, являється в цілій частині власником житлового будинку НОМЕР_1, що розташований по АДРЕСА_1.

Позивачкою, ОСОБА_1, її представником, ОСОБА_3, в ході судового розгляду справи доведено, відповідачем не спростовано, а судом не здобуто інших доказів щодо не проживання відповідача у житловому будинку вже близько семи років.

Позивачкою в суді доведено, а відповідач не заперечив той факт, що повернувшись на Україну для прийняття участі в весільному обряді своєї дочки, ОСОБА_3, відповідач знову без будь-якого дозволу та згоди власників нерухомого майна вселився у житловий будинок, і виселитися та виписатися (знятися з реєстрації місця проживання) у добровільному порядку відмовляється.

В ході розгляду справи судом встановлено той факт, що позивачка проживає у будинку батьків її чоловіка, має на утриманні малолітню дитину, іншого житлового майна, яке б було придатне для проживання, не має.

Суд бере до уваги покази свідка, ОСОБА_7, оскільки вважає їх неупередженими та правдивими, оскільки свідок перебуває у родинних відносинах із відповідачем, а наявність неприязних відносин між ними, не встановлено.

Разом з тим, суд не може вважати доводи представника відповідача щодо відмови у позові в частині виселення відповідача із житлового будинку передчасними та недоцільними на час опалювального сезону, а вирішувати їх лише навесні майбутнього юку, оскільки дані доводи не базуються на чинних правових нормах.

У відповідності до положень частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачка з ході судового розгляду справи позовні вимоги не зменшила, а тому суд повинен їх вирішити у відповідності до положень цивільно-процесуального законодавства в обсязі, заявленим позивачкою.

Суд, задовольняючи позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання та виселення із житлового будинку відповідачів без надання іншого житлового приміщення, вселення у житловий будинок, бере до уваги всі обставини справи, наведені сторонами під час розгляду справи, в тому числі, ті, які підтверджують чи спростовують доводи збільщеного цивільного позову.

Відповідно до положень ч.ч.1,3 статті 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Вичерпний перелік обставин, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців, наводиться законодавцем у ч.3 ст.71 ЖК УРСР.

При розгляді справи суд посилається на положення статей 58-59 ЦПК України, згідно яких належними є ті докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, керуючись положеннями статті 212 ЦПК України суд оцінює всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При розгляді даної справи суд бере до уваги посилання позивача на положення статті 321 ЦК України, згідно яких право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправною позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій особою, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Враховуючи те, що в ході судового розгляду справи відповідач, як сторона справи, у відповідності до положень статті 60 ЦПК України не надав суду доказів належності спірного нерухомого майна саме йому та- права на проживання в ньому, суд вважає, що за таких обставин порушуються права позивачки на нерухоме майно та законне право на проживання в такому.

У відповідності до положень статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною (ст.3 ЦПК України).

В силу приписів статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

За таких обставин суд, задовольняючи позов щодо захисту житлових прав, зняття з реєстрації місця проживання та виселення відповідача із житлового будинку без надання ІНШОГО житлового приміщення, вселення позивачки у житловий будинок приходить до висновку, що відповідачем порушується приватне право позивачки на житло, право на його вільне та безперешкодне використання за цільовим призначенням.

Позов заявлений у відповідності до положень цивільно-процесуального законодавства, а виходячи із доказів, наведених позивачкою та отриманих судом в ході розгляду справи, останній є достатнім, аргументованим та підставним.

Заслухавши та дослідивши пояснення учасників справи, суд вважає доводи позивачки належними та достатніми для задоволення позову, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене та зважаючи на обставини справи, ті докази, які були здобуті судом в ході розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов гр-ки ОСОБА_1 є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення у повному об'ємі.

Керуючись положеннями ст.ст.10, 58, 60, 83, 88, 209, 212, 213, 223 ЦПК України,

суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Захистити житлові права гр-ки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, мешканки АДРЕСА_2 та усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на житлове приміщення, володіння та користування житловим будинком НОМЕР_1, що розташований по АДРЕСА_1, та визнати гр-на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування житловою площею будинку НОМЕР_1, що розташований по АДРЕСА_1.

Зняти гр-на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації місця його прописки, а саме, із житлового будинку НОМЕР_1, що розташований по АДРЕСА_1, без його згоди.

Виселити гр-на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 із житлового будинку НОМЕР_1, розташованого по АДРЕСА_1, належного гр-ці ОСОБА_8 в цілій частині на праві приватної власності, без надання йому іншого житлового приміщення.

Вселити гр-ку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у житловий будинок НОМЕР_1, що розташований по АДРЕСА_1.

Зобов'язати Рахівський РВ ГУМВСУ в Закарпатській області (м. Рахів, вул. Шевченка буд.5, Закарпатської області) зняти гр-на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 із реєстрації за адресою: будинок НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із 8,50 грн. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.