23.12.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Категорія 53 Доповідач : Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2010 року грудня місяця 23 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Кузнєцової О.А.

Суддів : Приходько Л.А.

ОСОБА_2

при секретарі : Пащекун К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного вищого навчального закладу Херсонський економіко-правовий інститут на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 11 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного вищого навчального закладу Херсонський економіко-правовий інститут про стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 25 серпня 1997 року по 27 березня 2006 року працював у приватному вищому навчальному закладі Херсонський економіко-правовий інститут (далі за текстом ПВНЗ ХЕПІ) на посаді завідуючого кафедрою економічних та спеціальних дисциплін.

За час перебування у трудових відносинах з ПВНЗ ХЕПІ, відповідач у порушення вимог ст.57 Закону України «Про освіту» не здійснював нарахування та виплату щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 30% до посадового окладу та допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при надані щорічної відпустки.

Вважаючи, свої трудові права щодо одержання заробітної плати у повному обсязі порушеними, просив стягнути з відповідача на його користь 25045грн.95коп. надбавки за вислугу років, 1347грн.02коп. допомоги на оздоровлення, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 5000грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1000грн.

02 жовтня 2009 року ОСОБА_4 помер.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 13 травня 2009 року була проведена заміна первісного позивача на правонаступника ОСОБА_3.

Під час розгляду справи позивачка збільшила розмір позовних вимог, зазначивши, що за час роботи ОСОБА_4 в ПВНЗ ХЕПІ йому також не нараховувалася та не виплачувалася доплата за науковий ступень кандидата наук та за учене звання доцента, а тому з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь доплату за науковий ступень у розмірі 1356грн.46коп., надбавку за вислугу років у розмірі 12546грн.80коп., доплату за вчене звання 2260грн.78коп., допомогу на оздоровлення 3202грн., відпускні та розрахункові 3250грн.58коп., на відшкодування моральної шкоди 5000грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1000грн. та судові витрати пов»язані з проведенням експертизи в сумі 11472грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 11 жовтня 2010 року позов задоволений частково, ухвалено стягнути з ПВНЗ Херсонський економіко-правовий інститут на користь ОСОБА_3 невиплачену її чоловіку ОСОБА_4 за час роботи в навчальному закладі 12546грн.80коп. надбавки за вислугу років, 3202грн. допомоги на оздоровлення, 2260грн.78коп. доплати за вчене звання доцента, 1356грн.46коп. доплати за науковий ступінь кандидата наук, 3250грн.58коп. відпускних, 11472грн. витрат пов»язаних з проведенням комісійної судово-економічної експертизи та 1000грн. витрат пов»язаних з наданням правової допомоги.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з ПВНЗ ХЕПІ на користь держави судовий збір у розмірі 226грн.16коп. та на користь Державної судової адміністрації України витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30грн.

В апеляційній скарзі ПВНЗ ХЕПІ просить рішення суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представники ПВНЗ ХЕПІ просили апеляційну скаргу задовольнити, пояснивши, що надбавка за вислугу років нараховувалася та була виплачена ОСОБА_4 під час роботи в інституті. З посиланням на роз»яснення Міністерства освіти та науки України пояснили, що доплата за вчене звання та науковий ступень встановлюється працівникам при обов»язковій умові, якщо їхня діяльність за профілем діяльності збігається з їх науковим степенем та наявним вченим званням. Оскільки ОСОБА_4 обіймав посаду, яка за профілем не відповідала його науковому ступеню та вченому званню відповідні надбавки йому не нараховувалися.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на висновки проведеної експертизи, надавши письмові заперечення. В судове засідання 23 грудня 2010 року не з»явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Заслухавши доповідача, осіб, які з"явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 25 серпня 1997 року ОСОБА_4 працював у ПВНЗ ХЕПІ, обіймаючи з 01 вересня 2000 року посаду доцента кафедри «Менеджменту зовнішньо - економічної діяльності підприємств» та 27 березня 2006 року був звільнений на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що вищі навчальні заклади, незалежно від форми власності, зобов»язанні в порядку ст.57 Закону України «Про освіту» нараховувати та виплачувати педагогічним працівникам надбавки за вислугу років та інші визначені законодавством доплати та допомоги. Оскільки ОСОБА_4 зазначені надбавки та допомоги у повному обсязі виплачені не були, то вони підлягають стягненню на користь його правонаступників.

Проте погодитися з таким висновком суду у даній справі не можна.

Відповідно ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім»ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Вирішуючи спір по суті та допустивши правонаступництво у справі, поза увагою суду залишилася та обставина, що спірні грошові суми не були нараховані ОСОБА_4 за життя.

У відповідності до вимог чинного цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише призначена сума заробітної плати, яка належала та не була одержана спадкодавцем. При цьому, право на її призначення та виплату згідно зі статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в порядку ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Керуючись ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, ст.1218, 1219, 1227 ЦК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу приватного вищого навчального закладу Херсонський економіко-правовий інститут задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 11 жовтня 2010 року в частині стягнення з ПВНЗ Херсонський економіко-правовий інститут на користь ОСОБА_3 невиплачену її чоловіку ОСОБА_4 за час роботи в навчальному закладі 12546грн.80коп. надбавки за вислугу років, 3202грн. допомоги на оздоровлення, 2260грн.78коп. доплати за вчене звання доцента, 1356грн.46коп. доплати за науковий ступень кандидата наук, 3250грн.58коп. відпускних, 11472грн. витрат пов»язаних з проведенням комісійної судово-економічної експертизи та 1000грн. витрат пов»язаних з наданням правової допомоги; стягнення з ПВНЗ ХЕПІ на користь держави судового збору у розмірі 226грн.16коп. та на користь Державної судової адміністрації України витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30грн., с к а с у в а т и, ухвалити в зазначеній частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до приватного вищого навчального закладу Херсонський економіко-правовий інститут про стягнення заборгованості по заробітній платі, відмовити.

В решті частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :