Справа №2-94/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2010 року Цюрупинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Сіденко С.І.,

при секретарі Демехи Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Цюрупинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання. І за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання від 19 січня 2001 року, внаслідок вчинення перешкод відчужувачем при виконанні набувачем своїх обов'язків.-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання укладеного 19 січня 2001 року, згідно якого вона передала відповідачці - належні їй 63/100 частини житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, інвентарною вартістю 10139 грн.. в м. Цюрупинську по вул. Первомайській 55/1. Згідно вимог зазначеного договору ОСОБА_2 повинна утримувати її до самої смерті, забезпечувати її одягом, необхідною медичною та іншою допомогою, передати їй в безкоштовне користування кімнату площею 13 м.кв.. Вартість матеріального забезпечення сторонами встановлена у 70 грн. на місяць. Поряд з тим, відповідачка не виконує взяті на себе зобов'язання по укладеному договору, за весь час дії договору вона не тратила на неї власні копни, комунальні витрати оплачувала вона, хоча власником будинку є відповідачка. Зараз їй 78 років стан її здоров'я погіршується вона потребує посиленої уваги, хворіє ішемічною хворобою серця, аритмією серця, страждає на підвищений тиск (гіпертонія) зміщений суглоб голені, пересувається з зусиллями на милицях, майже щороку лягає в лікарню для стаціонарного лікування, постійно купує ліки за власний кошт, відповідачка не витрачає власні кошти на її утримання, обмежує її своєю увагою та допомогою. Останнім часом, коли її стан здоров'я погіршився і вона потребує максимальної уваги та піклування, відносини з відповідачкою погіршились, остання почала грубити рідше її навідувати, а починаючи з 5 лютого 2009 року взагалі перестала проявляти до неї будь який інтерес. Починаючи з 2003 року позивачка перебуває на обліку в «Управлінні соціального захисту населення», на даний час за нею піклується працівник управління соціального захисту населення у Цюрупинському районі ОСОБА_3. Так як ОСОБА_2 неналежним чином її доглядала вона не відмовлялася від послуг працівників соціального захисту. ОСОБА_2 не виконує умови договору як в частині піклування та догляду за нею, так і в частині матеріального забезпечення, не менш як 70 грн. на місяць.

Враховуючи вище викладене вона вимушена була звернутися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду. В судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просить розірвати договір довічного утримання між нею та відповідачкою та визнати за нею право власності на 63/100 частин житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами розташованого у м. Цюрупинську.

Представники позивачки ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги, просили суд розірвати договір довічного утримання укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. 19.01.2001 року, посвідчений приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу ОСОБА_6 у зв'язку з тривалим невиконанням відповідачкою умов договору в частині догляду, піклування та фінансового утримання позивачки.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, вважає, що вимоги по утриманню відповідачки, нею виконані в повному обсязі, на протязі дії договору довічного утримання (понад 8 років) остання дбала про неї як про рідну людину, ремонтувала їй будинок, доглядала, піклувалася, возила до лікарні, купувала медикаменти, купила за власний кошт багато речей, вирішувала комунально-побутові проблеми, допомогла з похоронами чоловіка ОСОБА_1, тому твердження позивачки, що вона не виконувала покладені на неї обовязки відповідно до договору довічного утримання є безпідставними

На стадії попереднього розгляду справи відповідачка заявила зустрічний позов, в якому просила розірвати договір довічного утримання, укладений між нею та ОСОБА_1, від 19 січня 2001 року, внаслідок чинення перешкод відчужувачем при виконанні набувачем своїх обов'язків. З урахуванням тривалості виконання нею обов'язків по договору більше 8 років, просить залишити за нею право власності на частину набутого за договором довічного утримання майна, відповідно до вартості наданого за час виконання договору утримання, 6860 грн.. Просить стягнути з ОСОБА_1 вартість невід'ємних поліпшень 63/100 частини житлового будинку з господарськими побудовами та спорудами, розташованого в м. Цюрупинськ по вул. Першотравневій,55, проведених для збереження та поліпшення майна за час переходу майна у її власність за договором, провести будівельно-технічну експертизу для визначення вартості невід'ємних поліпшень, та можливих варіантів виділення їй частини нерухомого майна в рахунок відшкодування понесених витрат за час виконання договору утримання. В судові засідання призначені на 19.02.2010 року, 26.02.2010 року ОСОБА_2,не з'явилася без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, наведені відповідачем причини неявки у друге, визнані судом неповажними, за таких обставин, друга неявка відповідача у судове засідання без поважних причин не є перешкодою для розгляду справи.

Представник відповідача та позивача за зустрічним позовом, адвокат ОСОБА_7 підтримала зустрічну позовну заяву та суду показала, що ОСОБА_2 піклувалася за ОСОБА_1 належним чином, договір довічного утримання необхідно розривати з підстав зазначених в зустрічній позовній заяві, тому що виконанню договору довічного утримання перешкоджає саме ОСОБА_1, ОСОБА_2 виконувала належним чином умови договору, витратила значні кошти на ремонт та утримання будинку та самої ОСОБА_1, в зв'язку з чим позивачка за зустрічним позовом має право на відшкодування понесених нею витрат на утримання ОСОБА_1 за рахунок нерухомого майна відповідачки за зустрічним позовом, частку якого необхідно встановити в судовому засіданні. В судові засідання призначені на 19.02.2010 року, 26.02.2010 року не з'явилася,про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Неявка представника відповідача за первісним позовом в судове засідання без поважних причин, або неповідомлення ним причини неявки, не є перешкодою для розгляду справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, суду показав, що у 2006 році по вул. Первомайській вели водопровід, в зв'язку з чим був створений кооператив, на чолі з чоловіком позивачки ОСОБА_9, збирали кошти близько 1000 гривень з кожного двору, гроші в кооператив вносила сімя ОСОБА_9, чи здавала ОСОБА_1 кошти на ведення водогону йому невідомо. Допомогав також вести водогон від центральної магістралі в будинок де проживає ОСОБА_1 та родина ОСОБА_9.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10, суду показав, що він працює начальником служби обліку та реалізації послуг МКП «Міськ-водоканал». В серпні 2009 було виготовлено технічну документацію та договір на водопостачання на ОСОБА_2. Перед цим існував також і договір на водопостачання з ОСОБА_1, склалася парадоксальна ситуація, що на один лічильник питної води існувало 2 договори постачання, що є порушенням ЗУ «Про питну воду та водопостачання» так як власником будинку на даний момент є ОСОБА_2. договір водопостачання з ОСОБА_1 було розірвано.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11, суду показав, що вона працює у ЦРЛ завідуючою терапевтичного відділення, у 2006 році у її відділенні на протязі близько 2 тижнів знаходилася на стаціонарному лікуванні ОСОБА_1, у неї хворе серце, страждає гіпертонією. В цей період відповідачка ОСОБА_2, допомогла їй проходити процедури, навідувала. Більшість ліків на лікування позивачки виділила лікарня, ті які були відсутні купляла ОСОБА_1, чи купляла їх за власний кошт ОСОБА_2 їй невідомо. Позивачку знає давно, на протязі 35 років, остання часто лікується, як амбулаторно так і стаціонарно, періодично потребує медичного огляду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12, суду показала, що у 2003 році переїхала до Цюрупинська разом зі своєю родиною (батько, мати), де проживають в окремій половині будинку, яку раніше їм продала ОСОБА_13. У 2005 році вона дізналася, що існує між її мамою та відповідачкою договір довічного утримання. Вона мати, батько допомагали ОСОБА_1 у вирішенні комунально-побутових проблем. Батьки зробили ремонт у 2007 році зали, коридору, ванної, спальні в тій половині де проживала позивачка, у вільний від навчання час, вона купувала їй різні речі, за проханням ОСОБА_1, так як самій їй ходити до магазину тяжко. І взагалі до лютого 2009 року вони з бабусею жили мов одна щаслива родина, разом святкували свята, разом готували різні страви, жваво спілкувалися, ділилися порадами. З лютого 2009 року між бабусею та її мамою відбулася сварка, причини якої їй невідомі, відносини погіршилися, вони припинили спілкуватися.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що у 2007 році допомогла робити ремонт житлового будинку в тій частині де проживає позивачка ОСОБА_1, ремонт робили на кухні, ванній та коридорі, в літній надвірній споруді, безпосередньо допомогала на протязі 1 дня, до цього теж приїздила, давала практичні поради, така як вона знається на ремонті.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15, суду показав, що відповідачка, ОСОБА_2 є його дружиною, позивачку знає 10 років, в 2005 році вони з родиною переїхали до м. Цюрупинська вул.. Першотравнева, 55/2, сусідкою їхнього домоволодіння є позивачка ОСОБА_1,з якою в нього дружні стосунки. Так як позивачка мешкає одна, є жінкою похилого віку він часто допомагав їй по господарству, проводив водогін, зробив ряд сантехнічних робіт в жилій половині будинку ОСОБА_1, лагодив ворота, підвозив власним автотранспортом у разі потреби, допомагав по господарству у вільний час. Про наявність договору довічного утримання і проте, що фактично з 2001 року власником будинку є його дружина, він не знав ОСОБА_2 йому з цього приводу нічого не розповідала, допомагав ОСОБА_1 від щирого серця, а не в рахунок умов договору довічного утримання про який йому нічого відомо не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16, суду показала, що позивачка перебуває з 2000 року на обліку в «Управлінні соціального захисту населення». Починаючи з 2007 року вона як «соціальний працівник» доглядає ОСОБА_1, надає їй різноманітні послуги, прибирає в кімнатах, сплачує від її імені комунальні послуги, купляє за її кошт продукти харчування та надає ряд інших послуг. Відповідачку ОСОБА_13 бачила декілька разів, за весь часи догляду за ОСОБА_1не бачила, щоб їй хтось допомагав.

Допитана в судовому засіданні свідок, ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_1, суду показала, що позивачка є її давньою подругою і вона дуже часто навідується до неї у гості. Бачила, що їй допомагають соціальні робітники, щоб ОСОБА_2 допомагала вона не бачила. Хоч вона й сама вже давно не молода, вона особисто теж допомагає своїй подрузі, з її слів знає, що вона з початку зими посварилася з ОСОБА_2, та до неї перестала взагалі навідуватися в звязку з чим вона стала заходити до ОСОБА_1 частіше.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показала, що вона сусідка позивачки ОСОБА_1, знає її років з 30. Про наявність договору довічного утримання позивачки дізналася нещодавно. Наскільки часто допомагала їй по господарству ОСОБА_2 відповісти не може, натомість соціальних працівників в будинку ОСОБА_1 бачить постійно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду показав, що ОСОБА_1 дружина його батька, він з нею підтримує стосунки, але часто не навідується. Похорони батька організував він та ОСОБА_1, ОСОБА_2 до цієї події ніякого відношення не мала.

Суд заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, свідків по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши наявні у суду докази по справ, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обємі, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає за необґрунтованістю позовних вимог.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19.01.2001 року був укладений договір довічного утримання, згідно якого вона передала відповідачці належні їй 63/100 частини житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, інвентарною вартістю 10139 грн., в м. Цюрупинську по вул. Первомайській 55/1. Згідно вимог зазначеного договору ОСОБА_2 зобовязалась довічно повністю утримувати ОСОБА_1. забезпечувати її харчуванням, одягом, турботою, необхідною медичною та іншою допомогою і зберегти в її безоплатному довічному користуванні одну житлову кімнату площею 13 кв.м., згідно поверхневого плану житлового будинку. Вартість матеріального забезпечення ОСОБА_1 ( харчування, одяг, турбота, необхідна медична та інша допомога) визначається сторонами в розмірі 70 гривень на місяць.

Доводи позивачки ОСОБА_1, що ОСОБА_2, взагалі не виконує і не виконувала взяті на себе договірні зобов'язання за договором довічного утримання, свого підтвердження не знайшли, відповідно до показів свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_14, відповідачка по первісному позову ОСОБА_2 приймала участь у догляді, забезпеченні турботою, медичною допомогою. Поряд з тим відповідно до показів свідків ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_20, ОСОБА_15, ОСОБА_19 договір довічного утримання в частині забезпечення її харчуванням, одягом, турботою, необхідною медичною та іншою допомогою, матеріального забезпечення ОСОБА_1 виконувались ОСОБА_2 неналежним чином.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань передбачених договором довічного утримання, ОСОБА_1, звернулася за допомогою до управління соціального захисту населення Цюрупинського району Херсонської області, відповідно до наданої суду довідки зазначеного управлінням, ОСОБА_1 починаючи з 18.03.2003 року перебуває на обслуговуванні у відділі соціальної допомоги на дому Цюрупинського територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян.

Крім того, відповідно до умов договору ОСОБА_2 повинна нести матеріальні витрати по утриманню позивачки за первісним позовом у розмірі 70 грн. на місяць. Загалом з моменту підписання договору і до звернення ОСОБА_1 за захистом свої прав та законних інтересів, ця сума склала б не менше 7070 грн., без урахування коефіцієнту індексації коштів. В судовому засіданні ОСОБА_2 не надала суду доказів того, що за час дії зазначеного договору остання витратила на утримання ОСОБА_1 вказаної вище суми коштів.

Доводи зустрічної позовної заяви, що на час дії договору довічного утримання , позивачка за зустрічним позовом витратила значні кошти на невід'ємне поліпшення житлового будинку та надвірних споруд ОСОБА_1, за її підрахунками ця сума склала більш ніж 40 000 тис грн.. Крім того, як стверджує позивачка за зустрічним позовом остання витратила 6860 грн. безпосередньо на ОСОБА_1, так як пенсіонерка похилого віку ОСОБА_1 перешкоджає їй у виконанні умов договору, просить розірвати договір довічного утримання та стягнути вартість невід'ємних поліпшень 63/100 частин житлового будинку та визнати за ОСОБА_2 право власності на частину набутого майна за договором довічного утримання з урахуванням вартості матеріальної допомоги за час утримання, є необґрунтованими та не підтверджуються відповідними доказами та суперечать вимогам, як чинного законодавства так і законодавства яке діяло на час укладання вказаного вище договору довічного утримання.

Так, посилання позивачки за зустрічним позовом на те, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути кошти на ремонт будинку є безпідставними, так як з моменту укладання договору довічною утримання власником житлового будинку в м. Цюрупинську по вул. Первомайській 55/1. стала ОСОБА_2, а ОСОБА_1 мала право лише у безоплатному довічному користуванні однією житловою кімнатою площею 13 кв.м.. Тому як власник зазначеного будинку ОСОБА_2, володіла, розпоряджалася, користувалася ним на власний розсуд, жодна з перелічених у зустрічній позовній заяві сум, як на ремонт будинку так і на матеріальне забезпечення ОСОБА_1 не підтверджуються належними доказами, обов'язок подавати які відповідно до вимог ст..60 ЦПК України лежить на сторонах по справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так як зазначені правовідносини виникли та продовжили існувати до набрання чинності Цивільного Кодексу в редакції 2004 року, відбувалися в період, часу з 2001 по 2009 рік, то до даних правовідносин необхідно застосувати також і Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частин), інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

В силу п.1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно, від його вини.

Відповідно до п.1 ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання(догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане і має право його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до ст. 425 ЦК України (в редакції 1963 р.) за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров'я (відчужувач), передає у власність іншій стороні(набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобов'язується надавати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги.

Відповідно до ст. 428 ЦК України (в редакції 1963 р.) договір довічного утримання може бути розірваний: за вимогою відчужувача майна, якщо набувач майна не виконує обов'язків взятих ним на себе за договором; за вимогою набувача майна, якщо з незалежних від нього обставин, його майновий стан змінився настільки, що він не має змоги надавати відчужувачеві обумовлене забезпечення. При розірванні з зазначених вище підстав будинок повинен бути повернутий відчужувачеві. Витрати по утриманню відчужувача, зроблені набувачем майна до розірвання договору не відшкодовуються.

Оцінюючи покази учасників процесу та надані докази в сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти безумовного невиконання відповідачкою умов договору щодо довічного утримання ОСОБА_1, ОСОБА_2 частково виконувала вимоги договору, але не в повному обсязі, однак договір слід все ж таки розірвати на підставі п. 1 ч. 1 ст.756 ЦК України, оскільки договір може бути розірваний у разі неналежного виконання або ж невиконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 425,428 ЦК України(в редакції1963 р.), ст.ст. 744, 755,756 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання від 19 січня 2001 року, внаслідок вчинення перешкод відчужувачем при виконанні набувачем своїх обов'язків, та визнання право власності на частину набутого за договором майна, стягнення з ОСОБА_1 вартості невід'ємних поліпшень 63/100 частин житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, відмовити за необґрунтованістю позовних вимог.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання від 19 січня 2001 року, задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від 19.01.2001 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 63/100 частин Житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами розташованого за адресою м. Цюрупинськ вул. Первомайська 55/1.

На рішення може бути подана заява про його апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом 20 днів після падання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд Херсонської області.

Суддя Цюрупинського районного суду

Херсонської області ОСОБА_21

________________