Справа №2-1763/09 08.04.2010 08.04.2010 08.04.2010
Справа № 22ц-449/10р. Головуюча першої інстанції Ротар М.М.
Категорія 20 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Завтурі О.С.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2009 року за позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про стягнення боргу за договором купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И Л А:

11 серпня 2009 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку № 60 по вул. Шкільній с. Мартинівка Вознесенського району Миколаївської області дійсним та зменшення ціни у звязку з неналежною якістю будинку.

Позивачка зазначала, що 15 вересня 2002 року уклала з відповідачами у простій письмовій формі договір купівлі-продажу зазначеного будинку з визначенням його вартості у 3500 доларів США. На виконання цього договору вона сплатила відповідачам часткову вартість будинку, а саме 1900 доларів США. В липні 2005 року вона

виявила скриті недоліки будинку, а саме: будинок побудований без фундаменту. Вважає, що вони домовились щодо усіх істотних умов договору, відбулося часткове виконання договору, але відповідачі відмовляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Посилаючись на викладене, позивачка просила позов задовольнити.

13 жовтня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу зазначеного будинку мотивуючи тим, що остання зобовязалась сплатити за спірний будинок 3500 доларів США, а сплатила тільки 1900 доларів США. Так як договір був укладений без обумовлення виявлення скритих недоліків, ОСОБА_4 надала розписку про заборгованість за договором купівлі-продажу в сумі 1600 доларів США, тому просили стягнути з неї на їх користь 12 304 грн. 16 коп.

03 грудня 2009 року в судовому засіданні ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про залишення її позову без розгляду та ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2009 року позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та зменшення його ціни у звязку з неналежною якістю будинку залишена без розгляду.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2009 року в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та справу направити на новий розгляд. На думку апелянта, рішення суду є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши зазначені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, в межах заявлених вимог, повно з'ясував обставини справи, дав належну правову оцінку доказам, які були представлені сторонами, і виходячи з положень ч. 2 ст. 220, ст. 328, ст. 331, 319 ЦК України, дійшов правильного висновку про те, що у позивачів не виникло право власності на вказаний будинок у передбаченому законом порядку, в зв'язку з чим вони були позбавлені права розпоряджатися ним, що між сторонами у простий письмовій формі була досягнута домовленості щодо купівлі-продажу спірного будинку, але нотаріально цей договір не був посвідчений та не пройшов державної реєстрації, що передбачено вимогами ст. 657 ЦК України та є нікчемним. Тому суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Судом встановлено, що між позивачами та ОСОБА_4 відбулася домовленість про купівлю-продаж житлового будинку № 60 по вул. Шкільний с. Мартинівка Вознесенського району Миколаївської

області, але нотаріально вказаний договір посвідчений не був (а.с. 6-8, 27-29).

Згідно довідки КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09 вересня 2009 року право власності на спірний будинок не зареєстровано. Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердив відсутність реєстрації права власності вказаного будинку та пояснив, що цей житловий будинок незавершений будівництвом, а тому правовстановлюючі документи на нього відсутні.

Право власності на новостворено нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), що передбачено нормою ст. 331 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Вимогами ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Таким чином, норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків сторін. Зазначене було роз'яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3Я , суд першої інстанції правильно виходив з того, що у них право власності у передбаченому законом порядку на вказаний будинок не виникло, а тому у них не було повноважень на розпорядження вказаним майном, оскільки тільки власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, в тому

числі і продавати його та договір купівлі-продажу між сторонами не був укладений.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, так як при розгляді справи судом першої інстанції при ухваленні рішення правильно застосовано норми матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статями 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді