Апеляційний суд Черкаської області
Справа №22ц-934/2010 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 41, 42, 44 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Храпка В.Д.

суддів Вініченка Б.Б., Карпенко О.В.

при секретарі Пономаренко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Групи з питань ГІРФО Золотоніського МРВ ГУМВС України в Черкаській області про визнання такою, що втратила права на проживання в будинку.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши сторони, представника позивача, колегія суддів, -

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та Групи з питань ГІРФО Золотоніського МРВ ГУМВС України в Черкаській області про визнання такою, що втратила права на проживання в будинку.

Свою позовну заяву позивач мотивував тим, що йому належить на праві приватної власності житловий будинок, який знаходиться за адресою с. Домантово, вул. Садова, 12. З відповідачкою ОСОБА_4 він перебував у шлюбі з 01.08.1987 року по 23.04.1992 року, на даний час шлюб розірваний. Від шлюбу у них є двоє повнолітніх дітей, які проживають з ним у вказаному будинку. Відповідачка до цього часу прописана в його будинку та час від часу проживає в ньому. В даний момент відносини між ним та його колишньою дружиною повністю розірвані, він пропонував їй добровільно знятися з реєстрації в його будинку та виселитися з нього, так як вона постійно зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки, відмовляється вести господарство, не турбується про забезпечення нормального існування своїх дітей, так як зароблені гроші витрачає виключно на свої власні потреби. Такі систематичні дії відповідачки порушують правила нормального співжиття, роблять неможливими для нього проживання в одному будинку з відповідачем при тому, що шлюб давно розірвано. А та обставина, що ОСОБА_4 значиться зареєстрованою в будинку, створює позивачеві незручності, оскільки вказана обставина перешкоджає позивачеві в повній мірі реалізувати його право володіти та розпоряджатися своєю власністю, бо без зняття відповідача з реєстрації він не зможе продати, подарувати чи іншим чином розпорядитися своїм майном, хоча й має намір це зробити, підтвердженням чому є

І

укладений попередній договір про продаж даного будинку. На виконання якого він уже отримав 1000 доларів США завдатку та зобов'язався перед майбутнім покупцем вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку всіх осіб, що зареєстровані за даною адресою. Тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом про виселення і визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право на проживання в жилому приміщенні по вул. Садова, 12 в с. Домантово, Золотоніського р-ну, оскільки для цього є всі підстави, адже відповідачка відсутня за місцем свого колишнього проживання уже більше шести місяців і під час проживання вела аморальний спосіб життя. І як наслідок, з покладенням зобов'язання зняти її з реєстраційного обліку.

28 січня 2010 року позивач частково відмовився від позовних вимог в частині примусового виселення відповідачки з його будинку, оскільки вона там перестала мешкати. Відмова була прийнята судом, а провадження в справі в цій частині було закрите.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Групи з питань ПРФО Золотоніського МРВ ГУМВС України в Черкаській області про визнання такою, що втратила права на проживання в будинку, відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій просить його скасувати як таке, що постановлене з суттєвими порушеннями норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, заслухавши учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим на зібраних по справі доказах, відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги були предметом судового розгляду, суд дав їм належну юридичну оцінку і вони не дають підстав для його відміни або зміни.

Керуючись ч.І ст. 308, ст.ст. 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Групи з питань ГІРФО Золотоніського МРВ ГУМВС України в Черкаській області про визнання такою, що втратила права на проживання в будинку, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/