КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-812/2010
Провадження № 812
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2010 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Пелих Н.М.

За участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, стягнення грошової компенсації за частину спільного майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання майна спільною сумісною власністю, стягнення грошової компенсації за частину спільного майна у розмірі 15 000 грн. посилаючись на те, що вона з 24.04.1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 24.09.2009 року. У грудні 2006 року за спільні сімейні кошти сторонами був придбаний автомобіль Рено, днз ВІ 2044АК,який зареєстрований на ім.»я відповідача. 23.06.2009 року відповідачем був знятий даний автомобіль з реєстрації та реалізований за 30 000 грн. Оскільки транспортний засіб був придбаний в період шлюбу, то він повинен бути визнаний об»єктом права спільної сумісної власності , а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню ? частина вартості реалізованого автомобіля.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просила позов задовольнити, визнати автомобіль Рено, 2001 року випуску, днз ВІ 2044 АК об»єктом права спільної сумісної власності сторін, стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію ? частини даного автомобіля , що становить 15 000 грн..

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та пояснив, що 06.02.2007 року у період шлюбу був придбаний спірний автомобіль за грошові кошти еквівалентні 9 тисяч доларів США. Ним був проданий автомобіль Опель,який був придбаний у 2004 році за 7 тисяч грн.., решту суми він позичив у ОСОБА_4 та розрахувався за придбаний автомобіль. За час спільного проживання сторонами було виплачено 12 тисяч грн.. Шлюбні стосунки сторони припинили у червні 2008 року, що підтверджується і позивачем при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Решту суми боргу за автомобіль відповідач віддавав самостійно, просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 09.02.2010 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_5

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома.

Суд,заслухавши сторони,свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 24.04.1996 року сторони зареєстрували шлюб.

24 вересня 2009 року рішенням Київського районного суду м. Полтави шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили.

06 лютого 2007 року ОСОБА_2 придбав автомобіль Рено , 2001 року випуску,днз ВІ 2044АК.

У судовому засіданні сторонами не заперечувався факт придбання спірного автомобіля у період шлюбу.

Як встановлено в судовому засіданні частина коштів в рахунок оплати вартості автомобіля була виручена від продажу автомобіля Опель,який був придбаний сторонами у 2004 році та проданий за 3 тисяч доларів США, що є еквівалентом 7 тис. грн.

Решта суми 31 500 грн., згідно боргової розписки була позичена ОСОБА_2 у ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що є рідним дядьком позивача. У 2007 році до нього звернувся відповідач , який на той час перебував у шлюбі з ОСОБА_3 та він йому позичив 31 500 грн. на придбання автомобіля Рено. Спочатку відповідачем повернуто було 5 тис. грн., потім він написав розписку про отримання коштів у розмірі 20 000 грн. На сьогоднішній день борг відповідача складає 6 500 грн.

Відповідно до наданих суду розписки від 02.06.2008 року ОСОБА_2 повернув ОСОБА_4 кошти за період з травня 2007 р. по травень 2008 р. у розмірі 5 000 грн. та розписки від 20.12.2009 року ОСОБА_2 повернув кошти за період з червня 2008 р. по грудень 2009р. в сумі 20 000 грн.

Представником позивача в судовому засіданні не заперечувався факт позики коштів на придбання спірного автомобіля у свідка ОСОБА_4

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24.09.2009 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу встановлено, що з травня 2008 року шлюбні стосунки припинені, сторони проживають окремо, спільний бюджет не ведеться.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь у справі ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, рішенням суду встановлено, що сторони припили шлюбні стосунки з травня 2008 року, тому з цього часу спільний бюджет сторонами не ведеться.

Відповідно до вимог ст. 61 СК України та ст. 368 ЦК України отримані кошти за реалізацію автомобіля «Опель» у розмірі 7 тисяч грн. та кошти ,які повернуті згідно розписки від 02.06.2008 року в сумі 5 000 грн. є спільною власністю подружжя .

Решта суми за придбаний автомобіль у вигляді боргу , повернута ОСОБА_2 після припиненням сторонами шлюбних відносин, а тому не підлягає розподілу.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом.

До спільної сумісної власності не належить майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу, набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування, набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин (ч. 6 ст. 57 Сімейного кодексу України).

Згідно ч. 7 цієї статті, якщо у придбанні майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

У судовому засіданні встановлено, що сторонами спільно внесені кошти на придбання спірного автомобіля у розмірі 12 тисяч грн., решта суми,яка була взята у борг виплачувалась відповідачем ОСОБА_2 після припинення з позивачем ОСОБА_3 шлюбних відносин, тому за таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню ? частина вказаних коштів, а саме 6 тисяч грн.

За таких обставин позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6 тисяч грн..

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 57,61 СК України, ст..ст.10,11,60,209,212, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 6 тисяч гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Ж.В.Кузіна