Справа №2-42/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Воскресенській Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю відповідача ОСОБА_3,

за участю представника відповідача ОСОБА_4,

за участю третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріаль-ного округу ОСОБА_7, про визнання недійсним договору дарування жилого будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, та про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок,

встановив:

В липні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати недійсним договір дарування жилого будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами в с. Вороньків Бориспільського району по вул. Польовій, 3, який 11 березня 2008 року був укладений між ОСОБА_8 та відповідачем ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєс-трований в реєстрі за №974.

В ході розгляду цивільної справи представник позивача ОСОБА_2 збільшила позовні вимоги: крім на-веденого вище договору, вона просила визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,3734 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :01: 016:0074 в с. Вороньків Бориспільського району по вул. Польовій, 3, який 11 березня 2008 року був укладений між ОСОБА_8 та відповідачем ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №978. Крім того, представник позивача ОСОБА_2 просила визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,2499 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, з кадастровим номером :01:016:0073 в с. Вороньків Бо-риспільського району по вул. Польовій, 3, який 11 березня 2008 року був укладений між ОСОБА_8 та відпові-дачем ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №982.

В обґрунтування предявленого позову позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 посилались на те, що 8 травня 2002 року ОСОБА_8 склала заповіт, яким все своє майно заповіла тільки позивачу ОСОБА_1 4 травня 2008 року ОСОБА_8 померла, у звязку з цим відкрилась спадщина на її жилий будинок з надвір-ними будівлями та господарськими спорудами та на її дві земельні ділянки, що розташовуються в с. Вороньків Бо-риспільського району по вул. Польовій, 3. Позивач ОСОБА_1 в шестимісячний строк звернулась до Бориспіль-ської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, разом з тим правоустановчі доку-менти на спірні обєкти нерухомого майна вона не отримала, оскільки, як стало відомо, 11 березня 2008 року спадко-давиця ОСОБА_8 за договорами дарування відчужила спірний жилий будинок з надвірними будівлями та гос-подарськими спорудами, та спірні земельні ділянки, що знаходяться в с. Вороньків Бориспільського району по вул. Польовій, 3, на користь відповідача ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 вважали, що у момент укладення цих договорів спадкодавиця ОСОБА_8 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, що у відповідності до ч.1 ст.225 ЦК України є підставою для визнання цих договорів недійсними.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_2 підтримують предявлений по-зов в повному обсязі, на його задоволенні наполягають.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 позов не визнають, проти його задоволення за-перечують. В обґрунтування власних заперечень вони посилаються на те, що в момент укладення оспорюваних до-говорів спадкодавиця ОСОБА_8 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. Тому підстави для визнання їх недійсними на підставі ч.1 ст.225 ЦК України, відсутні.

Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_7 при вирішенні спору по-кладається на думку суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_5 позов не підтримує, проти його задоволення заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання ОСОБА_7 та ОСОБА_5, допитаних у судо-вому засіданні в якості свідків, показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 та ОСОБА_20, дослідивши до-кази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були рідними дочками ОСОБА_8, якій належав жилий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, розташований в с. Во-роньків Бориспільського району по вул. Польовій, 3. Крім того, ОСОБА_8 належала земельна ділянка площею 0,2499 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, з кадастровим номером :01:016:0073 та земельна ділянка площею 0,3734 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :01:016:0074, що знаходяться за цією ж адресою. Достовірність цих обставин підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії ІІ-АВ №421029 від 19 квітня 1972 року, виданого на ім'я ОСОБА_1 (а.с.7 т.1), копією рішення Бориспільського районного суду від 7 серпня 2002 року (а.с.12 т.1) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №196794 від 20 березня 2003 року (а.с.13 т.1).

8 травня 2002 року ОСОБА_8 склала заповіт, посвідчений секретарем Вороньківської Коновал В.І., за-реєстрований в реєстрі за №91 (а.с.17 т.1). За цим заповітом ОСОБА_8 заповіла все своє майно на користь пози-вача ОСОБА_1

Разом з тим, 11 березня 2008 року ОСОБА_8 та ОСОБА_3 уклали договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №974 (а.с.22 т.1). За цим договором ОСОБА_8 безоплатно відчужила на користь ОСОБА_3 жилий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташовується в с. Вороньків Бориспільського району по вул. Польовій, 3.

Крім того, того ж дня ОСОБА_8 та ОСОБА_3 уклали ще два договори дарування, посвідчені прват-ним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровані в реєстрі за №982 та №978 (а.с.199, 201г т.1). За цими договорами ОСОБА_8 безоплатно відчужила на користь ОСОБА_3 зе-мельну ділянку площею 0,2499 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, з кадастровим номером :01:016:0073 та земельну ділянку площею 0,3734 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :01:016:0074, що знаходяться за цією ж адресою: в с. Вороньків Бориспільського району по вул. Польовій, 3.

4 травня 2008 року ОСОБА_8 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК №119144 від 5 травня 2008 року, виданого на її ім'я (а.с.23зворот). 17 травня 2008 року позивач ОСОБА_1 звер-нулась до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак отри-мати свідоцтво про право на спадщини за заповітом на спірний жилий будинок та земельні ділянки вона не може ос-кільки, у звязку з їх відчуженням ці обєкти нерухомого майна не входять до складу спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.16 постанови №9 від 6 листопада 2009 року „Про су-дову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобовязаний призначити судово-психіат-ричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК.

Судом встановлено, що внаслідок укладення вказаних договорів дарування позивач ОСОБА_1 позбавлена права успадкувати спірний жилий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, а також спірні зе-мельні ділянки. У звязку з цим, вона є заінтересованою особою у розумінні ч.1 ст.225 ЦК України та має право ос-порювати їх дійсність.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що в 2008 році ОСОБА_8 виповнилось 82 роки, вона була в не лежачому стані та погано орієнтувалась у часі. Навіть на прості запитання ОСОБА_8 не завжди могла відповісти, мала значні порушення у памяті на поточні події, особливо була порушена її фіксаційна пам'ять. Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_13, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 підтвердили, що в 2008 році ОСОБА_8, дійсно, була в не лежачому стані та оточуючих вже не впізнавала.

З акту посмертної судово-психіатричної експертизи №117 від 24 березня 2010 року вбачається, що станом на 11 березня 2008 року спадкодавиця ОСОБА_8 страждала на хронічне психічне захворювання у формі органічно-го ураження головного мозку змішаного (судинно-ендокринного) генезу (церебральний атеросклероз, аутоімунний тіреоідит) з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням та вираженими емоційно-вольовими розладами. Сту-пінь виразності психічних розладів була такою, що спадкодавиця ОСОБА_8 під час складання оспорюваних до-говорів дарування усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не могла.

З огляду на це, суд вважає, що для відновленого порушеного права ОСОБА_1 оспорювані договори дару-вання спірного жилого будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, та спірних земельних діля-нок належить визнати недійсними.

Показання ОСОБА_7 та ОСОБА_5, допитаних у судовому засіданні в якості свідків, показання свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_21, з яких вбачається, що спадкодавиця ОСОБА_8 ніби-то була адекватною та спроможною усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд оцінює критично. Адже достовірність цих показань спростовується показаннями інших свідків ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_19 та ОСОБА_20, а також актом посмертної судово-психіатричної експертизи №117 від 24 березня 2010 року.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 посилався на те, що акт посмертної судово-пси-хіатричної експертизи №117 від 24 березня 2010 року є неналежним доказом, оскільки в його резолютивній частині вказано про те, що спадкодавиця ОСОБА_8 не була спроможною усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складення якогось заповіту, а не під час укладення оспорюваних договорів дарування. Посилання пред-ставника відповідача ОСОБА_4 суд оцінює критично, адже вважає, що в акті посмертної судово-психіатричної експертизи №117 від 24 березня 2010 року була допущена лише описка, яка не впливає на його достовірність.

У відповідності до ч.1 та п.1, п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення, а також з витрат, повязаних з проведенням судових експертиз. Згідно з ч.1 ст.88 цього ж Кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З квитанцій (а.с.1, 2 т.1) вбачається, що при предявленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у роз-мірі 662 гривень та збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень. Крім того, позивач витратила грошові кошти в загальному розмірі 2575 гривень 79 копійок на проведення посмертної судово-психіатричної експертизи. Це підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів №8092 від 1 грудня 2008 року та №1149 від 19 березня 2010 року.

Рішення суду ухвалюється на користь ОСОБА_1, тому з відповідача ОСОБА_3 на її користь нале-жить стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 662 гривень, витрати на оплату збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень та витрати на проведення посмертної судово-психіат-ричної експертизи в загальному розмірі 2575 гривень 79 копійок.

Керуючись ст.225 ЦК України, ч.1 та п.1, п.4 ч.3 ст.79, ч.1 ст.88, ст.ст.208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, приватний нотаріус Борис-пільського районного нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання недійсним договору даруван-ня жилого будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, та про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок, задовольнити.

Договір дарування жилого будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами в с. Вороньків Бо-риспільського району по вул. Польовій, 3, який 11 березня 2008 року був укладений між ОСОБА_22 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нота-ріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №974, визнати недійсним.

Договір дарування земельної ділянки площею 0,2499 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуго-вування жилого будинку, з кадастровим номером :01:016:0073 в с. Вороньків Бориспільського району по вул. Польовій, 3, який 11 березня 2008 року був укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_23, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №982, визнати недійсним.

Договір дарування земельної ділянки площею 0,3734 га з цільовим призначенням для ведення особистого се-лянського господарства, з кадастровим номером :01:016:0074 в с. Вороньків Бориспільського району по вул. Польовій, 3, який 11 березня 2008 року був укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_23, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №978, визнати недійсним.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 662 гривні 00 копійок, витрати на оплату збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 30 гривень 00 копійок та витрати на проведення посмертної судово-психіатричної екс-пертизи у розмірі 2575 гривень 79 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з часу оголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, або у порядку, передбаченому в ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_24