Справа № 2-208/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2010 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Скрипченко Д.М., при секретарі Левкович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадщину за законом.

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадщину за законом, мотивуючи наступним:

23 березня 2005 року в с.Кисличувата Томаківського району Дніпропетровської області померла громадянка ОСОБА_2, смерть якої зареєстрована виконкомом Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області /актовий запис № 11 /.

Зі смертю ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну ділянку /пай/ площею 7.88 га , яка розташована на території Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до довідки Держкомзему у Томаківському районі - складає 83509 грн..

Право власності померлої ОСОБА_2 на вказану вище земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії 1У ДП № 053879 .

На належне їй майно ОСОБА_2 заповіту не залишила, спадкоємців за законом у неї також немає.

За відсутності заповіту від імені спадкодавця має місце спадкування за законом.

ОСОБА_1, що є позивачем у справі, зі спадкодавцем проживала однією сімєю та вела спільне особисте господарство з 5 січня 2000 року і до дня ОСОБА_2 , тобто до 23 березня 2005 року.

Вказана вище обставина підтверджується довідкою Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 12 березня 2010 року за № 113/2-13.

Відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу України як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини, позивач має право на спадщину після смерті ОСОБА_2 як спадкоємець за законом четвертої черги.

Незважаючи на те, що прав позивача на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_2 ніхто не оспорює, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в державній нотаріальній конторі вона позбавлена можливості в звязку з відсутністю доказів щодо родинних стосунків зі спадкодавцем та в звязку з тим, що в шестимісячний строк від дня відкриття спадщини вона не подала заяву про прийняття нею спадщини до державної нотаріальної контори.

Саме із вказаних вище причин і виникла необхідність у вирішенні питання про визнання за нею права на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, шляхом подання відповідного позову до суду.

Також позивач додає, що останні більш, як 5 років свого життя ОСОБА_2 за віком та станом свого здоровя потребувала стороннього догляду, який позивач їй і забезпечувала. І оскільки позивачу потрібно було знаходитись біля неї постійно, то вони вирішили, що вона перейде до неї проживати. Позивач з ОСОБА_2 фактично були однією сімєю, бо мали спільний бюджет, що складався із її пенсії, та заробітної плати позивача. Саме за їхні спільні кошти вони купували продукти харчування, ліки та інші предмети домашнього вжитку. Проживаючи разом з ОСОБА_2 в її будинку, позивач не вважала за необхідне реєструватись за місцем свого фактичного проживання, а залишилась зареєстрованою у своєму будинку, що розташований в смт.Томаківка Дніпропетровської області по вулиці Підгірній 9. Але, відповідною довідкою сільської ради підтверджується факт її сумісного проживання разом з ОСОБА_2 саме в її будинку.

Між позивачем та ОСОБА_2 за тривалий час їхнього сумісного проживання та її постійного піклування про неї склались близькі, сімейні стосунки, як між тіткою та племінницею.

Прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_2 та являючись по відношенню до неї спадкоємцем четвертої черги, позивач має право на судовий захист свого права на спадщину.

Вище приведені обставини свідчать про наявність правових підстав для встановлення позивачу в судовому порядку юридичного факту та визнання права власності на спадщину за законом,.

В судовому засіданні позивач підтримала позов повністю і прохає суд його задовольнити.

Відповідач - Кисличуватська сільська рада Томаківського району Дніпропетровської області проти позову ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадщину за законом не заперечує і прохає суд дану справу слухати у його відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що даний позов підлягає задоволенню.

Суд вважає, що як вбачається зі змісту ст.1264 ЦК України / за відсутності спадкоємців першої, другої та третьої черги / у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи , які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом та мають взаємні права та обовязки. Саме на таких підставах позивач і проживала з померлою ОСОБА_2 на протязі тривалого часу з січня 2000 року і по день її смерті, тобто по 23 березня 2005 року. Проживали вони в будинку спадкодавця в с.Кисличувата Томаківського району Дніпропетровської області по вулиці Кисличуватській 5, як це вбачається з довідки Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 12 березня 2010 року за № 113/2-13.

Похорони спадкодавця здійснювались також за рахунок позивача, що підтверджується іншою довідкою Кисличуватської сільської ради від 28 березня 2005 року за № 132, в якій вказано, що позивач у справі, дійсно похоронила тітку, ОСОБА_2 за свій рахунок.

Таким чином, вказані вище обставини, що підтверджуються належними доказами, які долучені до матеріалів даної справи, свідчать про те, що позивач у справі, являється спадкоємцем четвертої черги за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2

Також суд вважає, що як спадкоємець, який проживав сумісно зі спадкодавцем на день його смерті за однією адресою, відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України та відповідно до п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року № 20/ 5 позивач у справі являється особою, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 Доказом прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця є відповідна довідка сільської ради про їхнє сумісне зі спадкодавцем проживання на день його смерті.

Як вбачається із письмової відповіді Томаківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, що згідно витягу зі Спадкового реєстру №23329051 від 02.04.2010 року інформація стосовно заведення спадкової справи після ОСОБА_2, померлої 23.03.2005 року відсутня, а отже, спадкових прав на майно ОСОБА_2 ніхто не оспорює, в тому числі і відповідач у справі орган місцевого самоврядування, який не звертався із заявою до суду про визнання спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2, відумерлою, а також відповідачем надано суду заяву, в якій зазначено, що він проти позову ОСОБА_1 не заперечує.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.5,7,15,60,212-215,256-259 ЦПК України, ст.ст.1264,1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадщину за законом - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: с.Кисличувата Томаківського району Дніпропетровської області по вулиці Кисличуватській 5, в період часу з 05 січня 2000 року і по 23 березня 2005 року.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем четвертої черги, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку /пай/ площею 7.88 га, яка розташована на території с.Кисличувата Томаківського району Дніпропетровської області, і що належала на праві приватної власності на землю на підставі Державного акту серії 1У-ДП № 053879 померлій 23 березня 2005 року, ОСОБА_2.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_3