Справа № 2-1435/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2010 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого -судді НевойтаП.С.

при секретарі с/з - ОСОБА_1

за участю представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20.04.2006року,-

установив:

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить суд постановити рішення про стягнення з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 20.04.2006року № 30/06-МК у розмірі 70311 грн. 84 коп. та судові витрати.

Заяву мотивує тим, що 20.04.2006 року між Банком «Фінанси та Кредит», правонаступником, якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та громадянином ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 30/06-МК, відповідно до якого банк надав останньому кредит в сумі 6000,00 грн., відповідач зобовязався повернути кредитні ресурси до 19.11.2006р. Оскільки ОСОБА_5 скориставшись кредитними ресурсами не проводив сплату кредиту та нарахованих по ньому відсотків згідно встановленого графіку, і по закінченню терміну дії кредитного договору не повернув банку кошти, тому станом на 05.08.2009р. виникла заборгованість на загальну суму 70311,84 грн. яку і просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити.

Заочним рішенням від 26 листопада 2009 року Шевченківський районний суд м. Львова позовні вимоги задовольнив. За заявою відповідача суд переглянув заочне рішення та ухвалою від 29.01.2010 року заочне рішення від 26.11.2009 року скасував. Судовий розгляд справи призначений на 24.02.2010 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується актом ЛКП «Тополя-406» від 18.02.2010 року, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому згідно вимог ст. 169 ЦПК України суд вважає, що розгляд справи слід провести на підставі наявних доказів.

Третя особа, ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується актом ЛКП «Тополя-406» від 18.02.2010 року, заперечень на позовну заяву нею до суду подано не було, а тому згідно вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності третьої особи.

Заслухавши думку представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.04.2006 року було укладено кредитний договір № 30/06-МК, на підставі якого "Банк "Фінанси та кредит" ТОВ, правонаступником якого є ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит" видав відповідачу - ОСОБА_3 кредитні ресурси в сумі 6000 гривень із сплатою 25 % річних, які відповідач зобовязувався повністю повернути до 19.11.2006року (а.с.11-17). За прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, відповідач зобовязаний сплачувати банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення, крім цього сплата пені не звільняє відповідача від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами. Погашення заборгованості повинно було здійснюватись в порядку та в строки згідно графіку повернення кредиту і сплати відсотків.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Як вбачається з довідки позивача від 24.09.2009 року (а.с.31) єдина проплата відповідачем була здійснена 31.05.2006 року на суму 172,61 грн. погашення нарахованих відсотків та 42,39 грн. погашення заборгованості по тілу кредиту.

У відповідності до умов договору та вимог закону, позивачем 07.11.2008 року було скеровано лист-вимогу за № 12 з вимогою дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати нарахованих процентів по них та неустойки відповідно до умов договору, однак вимога залишилась не виконаною (а.с.8-9).

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором №30/06-МК від 20.04.2006р. відповідач - ОСОБА_3 станом на 05.08.2009 року має заборгованість перед ПАТ "Банк"Фінанси та Кредит", яка становить - 70311 грн. 84 коп., з них: 5957,61 грн. сума заборгованості по простроченому тілу кредиту, 4946,90 грн. сума заборгованості по прострочених відсотках, 59407,33 грн. пеня за простроченими кредитними коштами, що стверджується довідкою-рахунком щодо виникнення заборгованості по клієнту ОСОБА_3 (а.с.5).

Відповідно до ч.2,3 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з вищезгаданої довідки позивача, пеня за порушення зобовязання є більшо у пять разів розміру збитків, а тому суд вважає, що з врахуванням зазначено та ситуації, яка повязана зі світовою кризою, розмір неустойки слід зменшинти до 10000 грн.

Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 526,543,551,553,625 ЦК України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Львівської філії 5957 (пять тисяч девятсот пятдесят сім) гривень 61 коп. заборгованості по простроченому тілу кредиту, 4946 (чотири тисячі девятсот сорок шість) гривень 90 коп. заборгованості по прострочених відсотках, 10000 (десять тисяч) гривень 00 коп. пеня за простроченими кредитними коштами за кредитним договором від 20 квітня 2006 року №30/06-МК, 209,05 гривень судового збору та 30 гривень 00 копійок витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді, а всього 21143 (двадцять одну тисячу сто сорок три) гривні 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТУ ДСА у Львівській області 90 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя ОСОБА_7