Справа №22-ц-4641/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

21 жовтня 2010 року м.Суми

суддя судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_1,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 25 березня 2010 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Кролевецької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, неповнолітнього ОСОБА_5,

треті особи: Кролевецький районний відділ Сумської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру», відділ Держкомзему в Кролевецькому районі Сумської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

про визнання незаконним рішення міської ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 25 березня 2010 року позов задоволено.

Визнано незаконним рішення шостої сесії двадцять четвертого скликання Кролевецької міської ради Сумської області від 08 листопада 2002 року «Про передачу у спільну власність земельної ділянки громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3О.».

Визнано недійсними видані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 державні акти від 18 лютого 2003 року СМ №026540, СМ №026541, СМ №026542, СМ №026543, СМ №026544, СМ №026545, СМ №026546, СМ №026547, СМ №026548 на право спільної сумісної власності на три земельні ділянки по вул.Тельмана, 17 у м.Кролевці Сумської області.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області 15 червня 2010 року апеляційні скарги представника ОСОБА_4 та представника неповнолітнього ОСОБА_5 відхилено, а вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

До Апеляційного суду Сумської області надійшло звернення ОСОБА_2 від 09 жовтня 2010 року, назване нею «касаційна скарга», у якому вона посилається на невиконання відповідачами рішення місцевого суду. Крім того, доводить, що відповідачі ОСОБА_5 своїми діями та раніше зведеними у дворі загального користування спорудами і прибудовами перешкоджають їй та членам її сімї у вільному доступі до свого житла, а тому просить апеляційний суд усунути ці перешкоди у користуванні житлом і стягнути з родини ОСОБА_5 на свою користь 80000 грн. моральних і матеріальних збитків та 50000 доларів США для придбання нового житла.

Дослідивши матеріали, вважаю необхідним повернути вказане звернення заявнику з таких підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України та п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року №8, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таке звернення до суду здійснюється у формі, порядку, випадках та особами, передбаченими процесуальним законом.

Згідно з вимогами ст.107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

В силу ст.292 ЦПК України, сторони вправі оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Питання виконання судових рішень, які набрали чинності, а також оскарження рішень, дій чи бездіяльності компетентних органів під час їх виконання, вирішуються не шляхом звернення з апеляційною скаргою, а в іншому порядку передбаченому чинним законодавством, зокрема, Розділом VI ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що ОСОБА_2 є позивачем, позовні вимоги якої були задоволені у повному обсязі. Вона особисто брала участь у засіданнях судів першої та апеляційної інстанції, в яких її позов та апеляційні скарги іншої сторони були вирішені по суті. Вимог про усунення перешкод у користуванні власністю ОСОБА_2 у цій справі не заявляла.

Фактично, дане її звернення від 09 жовтня 2010 року зводиться до невиконання відповідачами ОСОБА_5 рішення Кролевецького районного суду від 25 березня 2010 року та до нових позовних вимог до цих осіб.

Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає можливість вирішення цих питань лише судом першої інстанції з врахуванням правил підсудності.

До того ж, звернення ОСОБА_2 за формою і змістом не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, які ставляться до апеляційної скарги (ст.295 ЦПК України) і взагалі не містить критики рішення суду першої інстанції та будь-яких вимог щодо його зміни чи скасування. Воно також не оплачене судовими витратами та подане з пропуском визначеного ч.1 ст.294 ЦПК України строку апеляційного оскарження і заява про його поновлення відсутня.

Таким чином, за відсутності предмету апеляційного розгляду, не вбачається підстав для відкриття апеляційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись.ч.1 ст.292, ч.3 ст.294, ст.ст.295, 297 ЦПК України,

у х в а л и в :

Звернення ОСОБА_2, назване нею «касаційна скарга на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 25 березня 2010 року», повернути даному заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, однак протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена до компетентного суду касаційної інстанції України.

Суддя Апеляційного суду Сумської області О.М. Білецький