Свалявський районний суд Закарпатської області
Справа №2-478/2010р.
Рядок статзвіту №56
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Н И

30.07.10 року м. С в а л я в а

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого судді Вінер Е.А.

з секретарем Богдан В.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представникив відповідачів

по дорученню ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ МВС України в Закарпатській області, Свалявського РВ ГУМВС України в Закарпатській області про визнання права на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань під час відпусток, грошової допомоги на оздоровлення та стягнення цих виплат,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ГУ МВС України в Закарпатській області, Свалявського РВ ГУМВС України в Закарпатській області про визнання права на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань під час відпусток, грошової допомоги на оздоровлення та стягнення цих виплат посилаючись на те, що з червня 1995 року по вересень 2009 роки він працював в Свалявському РВ УМВС України в Закарпатській області.Наказом від 16.09.2009 року № 389 о/с був звільнений з посади начальника ІТТ Свалявського РВ ГУМВС України в Закарпатській області. Зазначає в позові, що має право на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення з 1996 по 2009 рр., які повинні були виплачуватись щорічно протягом служби на виконання п. 2 Указу Президента України № 926/96 від 04.10.1996 року.Враховуючи те, що він не отримував зазначеної допомоги просить стягнути її з відповідачів та стягнути грошову допомогу на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги і просить стягнути з Головного Управління МВС України в Закарпатській області через Свалявський РВ УМВС України в Закарпатській області на його користь матеріальну допомогу за 1996-2009 рр. в розмірі 9790,63 гривень та стягнути з Головного Управління МВС України в Закарпатській області через Свалявський РВ УМВС України в Закарпатській області на його користь грошову допомогу на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 4464,24 гривень.

Згідно заперечень поданих представником ГУ МВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 позов вважають безпідставним, просять в задоволенні позову відмовити, оскільки матеріальна допомога не являється основним видом грошового утримання, витрати проводяться в межах асигнувань бюджетних коштів.Допомога особовому складу УМВС напротязі 1996-2007 рр. не нараховувалась і не виплачувалась так як кошти для виплати допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на рік та соціальних виплат протягом цього періоду з Державного бюджету не виділялось.

Позивач та адвокат позивача змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні змінені позовні вимоги не визнали, просять в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до слідуючого висновку.

Статтею 15 ч.1 п.2 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них.

Судом встановлено, що позивач працював міліціонером в Свалявському РВ ГУМВС України в Закарпатській області та отримував грошове утримання, що стверджується довідкою №3274 від 10.06.2010 року (а.с.91-94 ).

Листом №2380 від 30 квітня 2010 року наданого в.о. начальника Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 стверджується, що протягом проходження служби в Свалявському РВ ГУМВС України в Закрпатській області ОСОБА_1 не звертався до керівництва РВ ГУМВС з рапортом про надання йому разової грошової допомоги на оздоровлення. Заборгованості з грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги на оздоровлення не значиться (а.с.64).

В судовому засіданні судом було встановлено, що позивач не звертався з рапортом до керівництва про надання йому матеріальної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення і це ствердив в судовому засіданні й сам позивач.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про міліцію» фінансування і матеріально-технічне забезпечення міліції здійснюються за рахунок коштів республіканського і місцевих бюджетів, а також за рахунок коштів, які надходять на підставі договорів від міністерств, відомств, підприємств, установ, організацій і громадян. Чисельність міліції, що утримується на кошти республіканського бюджету, і витрати на її утримання визначаються Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до цього відповідач вправі здійснювати доплату та преміювання лише в межах бюджетних асигнувань.

Керівники державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання мають право установлювати та надавати особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомогу для оздоровлення при щорічній відпустці у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що встановлення такої доплати є правом керівника, а не обовязком.

Так, пунктом 2 Указу Президента України «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» від 04.10.1996 року №926 встановлено виплачувати особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ матеріальну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення на рік.

Вказаний вище Указ Президента України втратив чинність згідно з Указом Президента України від 18 грудня 2007 року N 1234/2007, крім того наведений вище Указ Президента України є підзаконним нормативно-правовим актом, а Закон України «Про державний бюджет України» на відповідні роки, який визначає обсяг бюджетних асигнувань має вищу юридичну силу.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні змінених позовних вимог позивача до ГУ МВС України в Закарпатській області, Свалявського РВ ГУМВС України в Закарпатській області про стягнення матеріальної допомоги за 1996-2009 рр. в розмірі 9790,63 гривень та грошової допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення в розмірі 4464,24 гривень слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 57,60, 88, 212, 215, 218 ЦПК України, п. 2 Указу Президента України «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» від 04.10.1996 року №926, Указом Президента України від 18 грудня 2007 року N 1234/2007, суд

Р І Ш И В :

В задоволенні зміненого позову ОСОБА_1 до ГУ МВС України в Закарпатській області, Свалявського РВ ГУМВС України в Закарпатській області про стягнення матеріальної допомоги на 1996-2009 рр. в сумі 9790 грн.63 коп. та грошової допомоги на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення за 2008-2009 рр. в сумі 4464 грн. 24 коп. відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга та заява про апеляційне оскарження рішення суду подаються до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ Е.А. ВІНЕР