Справа № 2-600/2010
Провадження № б/н
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2010 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сивоконь Т.І.

при секретарі Комерзан Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1 до Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, посилаючись на наступні обставини.

15 лютого 2008 року в с.Зарічне Татарбунарського району Одеської області помер батько позивача ОСОБА_2, який за життя 17 березня 2003 року вчинив на користь позивача заповіт, згідно якого заповів йому земельну ділянку площею 4,32 га, розташовану на території Трапівської сільської ради Татарбунарського району, яка належала йому на праві приватної власності згідно Державного акту про право власності на землю серії ІІ-ОД №063126 від 06.08.2002 року.

ОСОБА_1 своєчасно звернувся на адресу нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але йому було відмовлено в звязку з тим, що успадковуваній земельній ділянці не присвоєно кадастрового номеру, а також не надано витягу з державного реєстру земель відносно зазначеної ділянки, тому він вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивач у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги.

Представник Трапівської сільської ради Татарбунарського району до судового засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглянути у його відсутність.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення та доводи позивача, дослідивши матеріали справи та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №132267 від 16.02.2008 року (а.с.5) ОСОБА_2 помер 15.02.2008 року.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №063126 (а.с.9), ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,32 га на території Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

Із копії заповіту від 17.03.2003 року (а.с.7) видно, що ОСОБА_2 після своєї смерті заповів ОСОБА_1 державний акт на право власності на землю серії ІІ-ОД №063126 від 06 серпня 2002 року. Вказаний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі і на день смерті спадкодавця був чинний, не змінювався та не скасовувався , згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.10-12,15).

Як вбачається з витягу відділу Держкомзему у Татарбунарському районі Одеської області про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки(а.с.8), вартість земельної ділянки по Татарбунарському районі з урахуванням коефіцієнта 2,623 загальною площею 4,32 га складає 50463,89 гривень.

З листа № 09-14967/09 від 15.02.2010 р. Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (а.с.14) видно, що відповідно до даних автоматизованої системи державного земельного кадастру, ведення якої здійснюється згідно Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему України № 174 від 02.07.2003 року, відсутні відомості щодо виникнення права власності на земельні ділянки, державні акти на які виготовлялися в період до 01.09.2003 р.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що земельна ділянка площею 4,32 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №063126, що розташована на території Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області належала при житті ОСОБА_2, а позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом.

За таких обставин, суд вважає, що за ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на земельну ділянку площею 4,32 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №063126, що розташована на території Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що залишилася після смерті ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.58-60, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.1216, 1233, 1235 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,32 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №063126, що розташована на території Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що залишилася після смерті ОСОБА_2, який помер 15 лютого 2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Сивоконь