Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2- 177/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Камхі А.Д.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивач та її представник просять суд розірвати шлюб між ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4, який зареєстрований 13 березня 1976 року виконкомом Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 07, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_2, перебуває у шлюбі з відповідач ОСОБА_3. Даний шлюб було зареєстровано Слобідською сільською радою Кагарлицького району Київської області від 13 березня 1976 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 7.

Від шлюбу мали спільного сина, який загинув внаслідок дорожньо транспортної пригоди в 2006 році.

Спільне життя з відповідачем не склалося.

На даний час, шлюбні відносини фактично між ними припинені, а подальше сумісне життя із збереженням: сім'ї вважає неможливим.

Спору про розподіл майна у них не виникає, оскільки все нерухоме, яким вона володіє та користується є її приватною власністю.

Відповідач позов визнав та просить суд його задовольнити.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

13 березня 1976 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований виконкомом Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 07.

Шлюбно сімейні стосунки між сторонами припинені.

Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Спільне життя у них не склалося, оскільки як виявилося згодом, їхні характери є зовсім різними, погляди на подружнє життя не співпадають, а тому сторони разом не проживають.

Примирення між сторонами є неможливим, оскільки попередні намагання примиритись не дали позитивного результату, а тому сторони як подружжя проживати у спільному шлюбі безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між ними.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Виходячи з вищенаведених норми СК України позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, а тому суд задовольняє вимоги позивача в повному обсязі.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд стягує із позивача державне мито на користь держави, а відповідача звільняє від його сплати.

На підставі ст.. ст. 110, 112 СК України, керуючись ст..ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4, який зареєстрований 13 березня 1976 року виконкомом Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 07 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд стягує з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 8 (вісім) грн. 50 коп. з кожного державного мита в доход держави.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до апеляційного суду Київської області на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Київської області на протязі двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.І. Шевченко