АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа 22-ц-2966/2010р. Головуючий 1 інстанції: Мішуровська С.Т.
Категорія: стягнення суми Доповідач: Пилипчук Н.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кірсанової Л.І.,

ОСОБА_1,

при секретарі - Козир Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, та представника комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника» - товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Український центр Нерухомої власності» в особі ОСОБА_4

на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 лютого 2010 року

по цивільній справі за позовом комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач є абонентом КП «ДЄЗ» та користується послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого теплопостачання, утримання будинків та при будинкових територій. Між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Однак відповідач не в повному обсязі сплачує вартість спожитих житлово-комунальних послуг, тому станом на 01.01.2009 року заборгованість складає 10 484,99 грн. з них: 873,28 грн. - борг за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, 8449,13 грн. - борг за послуги з централізованого теплопостачання (6846,54 грн. - основного боргу, 1405,48 - втрат від інфляційних процесів, 197,11 грн. - 3% річних); 1162,58 грн. - борг за послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, квартирна плата, (832,17 грн. - основного боргу, 283, 93 грн. - втрат від інфляційних процесів; 41,48 грн. - 3% річних).

Представник відповідача проти позову заперечував, пояснив, що між відповідачем та комунальними установами не укладені належним чином оформлені договори про надання послуг та їх оплату, тому він звільнений від їх оплати.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 лютого 2010 року позов задоволений частково, вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь КП «Дирекція єдиного замовника» заборгованість за послуги з теплопостачання та квартирної плати у сумі 4 651,81 грн., на користь держави судовий збір 51,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30,00 грн. В інший частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить змінити рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 лютого 2010 року, позовні вимоги КП «Дирекція єдиного замовника» задовольнити в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на порушення судом норм матеріального права. Вказує, що судом невірно вирахувано загальний строк позовної давності, оскільки він переривається частковими періодичними оплатами комунальних послуг. Не погоджується із висновком суду про відмову у задоволенні позову в частині стягнення боргу за послуги водопостачання, оскільки лічильник в квартирі відповідача був встановлений лише у 2004 році, а заборгованість існувала ще до встановлення лічильника. Наполягає на обґрунтованості вимог про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми за прострочення боржником виконання грошового зобов'язання, відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 лютого 2010 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на неповне з*ясування судом обставин справи, на порушення судом норм процесуального права. Наполягає, що договір між сторонами про надання послуг, де зазначено умови, права та обов'язки сторін, не укладався і дані про те, що відповідач ухилявся від пропозиції укласти такий договір з позивачем, відсутні. Вказує, що матеріали справи не містять відомості про вартість та дані про конкретно надані послуги щодо обслуговування будинку та прибудинкової території.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач як власник квартири № З0 у будинку 27, мірорайоні 4 у м. Лозова Харківської області є абонентом комунального підприємства "Дирекція єдиного замовника" Лозівської міської ради Харківської області, та користуються послугами з центрального водопостачання, водовідведення та центрального теплопостачання, утримання будинків і прибудинкових територій.

Житловий будинок № 27 четвертого мікрорайону, в якому проживає відповідач, знаходиться на балансі комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника», що підтверджується довідкою підприємства від 17.02.2010 року.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 з 1996 року належним чином не сплачував комунальні послуги в зв'язку з чим виникла заборгованість за теплопостачання, водовідведення та водопостачання, утримання будинків та прибудинкових територій.

Рішенням Лозівської міської ради Харківської області за № 982 від 24 квітня 2009 року запропоновані послуги для збереження та підтримки будівель у належному стані та виконання санітарних норм та встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Лозова.

Між КП «Дирекція єдиного замовника» Лозівської міської ради та КП «Водоканал», ПП «Добробут-1», Комунальним підприємством «Теплові мережі» належним чином врегульовані договірні правовідносини, згідно яких останні надають споживачам послуги, а КП «ДЕЗ» здійснює збір комунальних платежів, розраховується за надані послуги та інше.

Квартира відповідача приєднана до системи теплопостачання, згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач зобов'язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За змістом п.2.ст.10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках ( до них належать і власники квартиро оперативних будинків та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир.

Відповідно до п.п.5 ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги від 24.06.04 року № 1875-ІУ споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі Типового договору і оплачувати послуги у строки встановлені договором або законом.

Доводи представника відповідача про необґрунтованість позову за відсутності договірних відносин між виконавцями комунальних послуг та відповідачем не ґрунтуються на законі, оскільки між зазначеними комунальними підприємствами та ОСОБА_3 склались фактичні договірні відносини, вони надавали і продовжують надавати відповідні послуги, а відповідач користувався такими послугами, від них не відмовлявся, претензій щодо їх якості в межах строку позовної давності не висловлював, ці послуги сплачував, але в неповному обсязі.

Таким чином, відсутність договору не свідчить про те, що відповідач має право користуватися послугами, які фактично надаються, і їх не оплачувати. Так, згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають не лише з підстав, передбачених законодавством, а й з дій громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, які надаються позивачем. Недотримання простої письмової форми договору не тягне за собою автоматичну недійсність досягнутої згоди.

Відповідач свого розрахунку суми заборгованості не надав, належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості не спростував.

Водночас, ухвалюючи рішення суд першої інстанції правильно застосував загальний строк позовної давності. Доводи позивача про те, що строк позовної давності переривався частковими періодичними оплатами комунальних послуг не обґрунтовані, оскільки відповідач сплачував поточні платежі, даних про те, що він погашав заборгованість за минулі роки матеріали справи не містять. Суду не надано доказів щодо поважності причини пропуску строків позовної давності.

За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь КП «Дирекція єдиного замовника» заборгованості за послуги з теплопостачання та квартирної плати у сумі 4 651,81 грн., яка підтверджена матеріалами справи.

Судова колегія погоджується також з висновками суду в частині відмови у стягненні заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується представником відповідача в квартирі відповідача з 2004 року встановлений лічильник і він здійснює оплату за воду згідно показників. Позивач не представив акт звірки між показниками лічильника та поточними платежами, не довів заборгованості відповідача за водопостачання та водовідведення. Заборгованість, що мала місце до встановлення лічильника утворилась поза межами строку позовної давності.

Судова колегія вважає, що до правовідносин, що склались між сторонами до ухвалення судового рішення про стягнення суми не підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України, тому суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову в частині стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції за час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми за прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, та представника комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника» - товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Український центр Нерухомої власності» в особі ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді