Автозаводський районний суд м.Кременчука
Справа № 2-135/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Савічева В.О.

при секретарі Кобеляцької Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» про відшкодування моральної шкоди, зазначаючи, що 12 серпня 2008 року він уклав з ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» договір № 1-1/97952 про банківський строковий вклад /депозит/ ФК «Класік» в національній валюті. Договір було укладено у відділенні №2 філії «Придніпровське РУ» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» з терміном дії з 12 серпня 2008 року по 12 лютого 2010 року.

На виконання умов п. 1.1. Договору, 12.08.2008 року по квитанції № 7,50 він перерахував кошти в сумі 8000 грн. на рахунок банку.

30 січня 2009 року він звернувся до Філії «Придніпровське регіональне управління» ВАТ «Банку «Фінанси та кредит» з письмовою заявою про дострокове розірвання договору № 1-1/97952.

В заяві про закриття депозитного рахунку від 30.01.2009 року він просив повернути вклад з нарахованими на суму процентами не пізніше 12 лютого 2009 року. В зазначений термін кошти йому не було повернуто, і він 13.02.2009 року звернувся до банку з повторною заявою про дострокове розірвання договору та повернення вкладу з нарахованими процентами.

Оскільки йому було відмовлено в достроковому поверненні вкладу, 13 березня 2009 року він особисто зявився до відділення банку «Фінанси та кредит», що розташоване по вул. Київській, 24 в м. Кременчуці та намагався зустрітися з представниками банку для вирішення конфліктної ситуації що виникла через відмову в задоволенні законних вимог. Охоронник банку категорично відмовив в допуску до посадових осіб відділення банку та застосував відносно нього фізичну силу, спричинивши побої. З цього приводу він звернувся до ОСОБА_2 з відповідною заявою, за якою 16.03.2009 року було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

Вважає, що у звязку з незаконними діями охоронника Банку йому було завдано значної моральної шкоди. Як вбачається із Постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, в ході проведеної за його заявою перевірки було встановлено, що охоронник відділення банку «Фінанси та кредит» ОСОБА_3 виводив його з приміщення банку, і він був доставлений до чергової частини ОСОБА_2 В той же день, у звязку з затриманням, він не мав змоги звернутися до лікувальної установи для обстеження, а 14.03.2009р. звернувся до травмопункту 3-ї міської лікарні, де у нього були виявлені забій правої кисті та забій лівого плечового суглоба.

Через такі дії співробітника охорони банку він переніс стрес, відчував фізичний біль, було принижено гідність як громадянина, так як він нічого протиправного не скоював, а до нього застосували методи фізичного впливу.

Вважає що його законні права та інтереси були порушені відповідачем через застосуванням до нього сили з боку співробітника служби охорони банку. Завдану моральну шкоду оцінює в 5000 гри. та вважає що саме така сума підлягає стягненню з відповідача на його користь в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Просив суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5000 гривень, а також судові витрати по справі, а саме витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. та витрати на надання юридичної допомоги в сумі 200 грн., а всього судові витрати в сумі 207 грн. 50 коп.

В судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві і просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» позовні вимоги не визнав посилаючись на обставини викладені в заперечені на позовну заяву і просив суд в позові відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходе до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Так, судом встановлено, що 12 серпня 2008 року позивач ОСОБА_1 уклав з ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» договір № 1-1/97952 про банківський строковий вклад /депозит/ ФК «Класік» в національній валюті. Договір було укладено у відділенні №2 філії «Придніпровське РУ» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» з терміном дії з 12 серпня 2008 року по 12 лютого 2010 року.

30 січня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Філії «Придніпровське регіональне управління» ВАТ «Банку «Фінанси та кредит» з письмовою заявою про дострокове розірвання договору № 1-1/97952.

13.02.2009 року позивач звернувся до банку з повторною заявою про дострокове розірвання договору та повернення вкладу з нарахованими процентами.

13 березня 2009 року позивач ОСОБА_1 особисто зявився до відділення банку «Фінанси та кредит», що розташоване по вул. Київській, 24 в м. Кременчуці та намагався зустрітися з представниками банку для вирішення конфліктної ситуації, при цьому здійснюючи відеозапис на фотоапарат у приміщені банку. Охоронник банку категорично відмовив в допуску до відділення банку та викликав наряд ВДСО, які затримали позивача ОСОБА_1 та доставили до ОСОБА_2

Охоронник ОСОБА_3 діяв у відповідності з інструкцією з охорони пропускного та внутрішньо обєктового режимів відділення № 2 філії «Придніпровське регіональне управління» ВАТ Банку «Фінанси та кредит» за адресою: м. Кременчук вул. Київська, 24, затвердженої ВАТ Банк «Фінанси та кредит» та ПП ОДА «Кобра» 15.12.2008 року.

З цього приводу позивач звернувся до ОСОБА_2 з відповідною заявою, за якою 16.03.2009 року було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи по відносно охоронника ОСОБА_3

У відповідності до ст. 1172 ЦК України - юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових /службових/ обовязків.

Ст. 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно довідки приватного підприємства «охоронно-детективна агенція» «Кобра» № 1 від 22.02.2010 року ОСОБА_3 прийнятий на роботу до ПП ОДА «Кобра» черговим по охороні обєктів з 01.12.2008 року за наказом № 25-К, і знаходиться на охороні другого відділення ПАТ Банку «Фінанси та кредит» на підставі договору на охорону другого відділення ПАТ Банку «Фінанси та кредит» № 05-Б від 15.12.2008 року.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 не було надано жодних належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України сторони зобовязані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є не обґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя: