Справа №2-671/10 17.11.2010 17.11.2010 17.11.2010
Провадження №22-ц-8316/10
Справа №22ц -8316/10 Суддя по 1 інстанції: Муругова В.В.
Категорія: 23 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Рішення

Іменем України

17 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів Кутової Т.З., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання Голубкіної О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 вересня 2010 року у справі за

позовом

ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Біоленд-Херсон» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

встановила :

У серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Біоленд-Херсон» (далі - Товариство) про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позивач посилався на те, що 29 вересня 2008 року він уклав з відповідачем договір оренди належної йому на праві власності земельної ділянки розміром 8 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Баштанського району. Запис про його реєстрацію внесено до Державного реєстру земель 12 березня 2009 року.

Договір оренди землі укладений строком на 10 років, за його умовами відповідач зобовязався сплачувати орендну плату в розмірі 3200 грн. до 31 грудня щорічно, проте земельну ділянку не обробляє та не сплачує орендну плату.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Заочним рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 вересня 2010 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необгрунтованість судового рішення, просив його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що несплата відповідачем орендної плати за один рік не дає підстав для розірвання договору оренди, оскільки не створює системи порушень.

Між тим, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької діяльності.

Відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом (ч.8 ст. 93 ЗК України).

Таким спеціальним законом, що регулює орендні земельні відносини та підлягає застосуванню до спірних правовідносин є ОСОБА_1 України від 2 жовтня 2003 року «Про оренду землі» (далі ОСОБА_1).

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Він підлягає державній реєстрації і після цього набирає чинності (ст.ст.14, 18, 20 Закону).

Відповідно до ст. 13 Закону за договором оренди землі орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.15 Закону орендна плата, її розмір, форма платежу, строк і порядок виплати є суттєвими умовами договору оренди землі.

Статтями 24, 25 Закону передбачені права та обовязки орендодавця та орендаря, зокрема, орендодавець зобовязаний своєчасно вносити орендну плату в розмірі та строки обумовлені договором.

За змістом ст. 32 Закону договір оренди землі на вимогу однієї із сторін може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24, 25 Закону та умовами договору.

Як вбачається із матеріалів справи, за ОСОБА_2 є власником земельної ділянки розміром 8 га, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Баштанського району та передана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 15 березня 2001 року Новоолександрівською сільською радою Баштанського району Миколаївської області (а.с.7).

29 вересня 2008 року позивач уклав з відповідачем письмовий договір оренди належної йому земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстрований в Державному реєстрі земель 12 березня 2009 року.

За умовами договору відповідач зобовязався сплачувати орендну плату в грошовій формі в розмірі 3200 грн. до 31 грудня щорічно та використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням.

Проте, відповідач до листопада 2010 року орендну плату не виплатив навіть частково, чим порушив суттєві умови договору оренди землі. Зазначене, у відповідності до ст. 32 Закону та п. 36 укладеного договору оренди дає підстави для дострокового розірвання договору в судовому порядку.

Крім того, відповідач ні за місцем зазначеним у договорі, ні за місцем реєстрації юридичної особи не знаходиться.

Посилання суду першої інстанції при вирішенні спору на вимоги ст.141 ЗК України є помилковим, оскільки ця стаття передбачає підстави примусового припинення права користування земельними ділянками у разі порушення вимог земельного законодавства, а у ст. 144 ЗК України передбачена процедура такого припинення.

За такого, рішення районного суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 вересня 2010 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 29 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Біоленд-Херсон», зареєстрований у Державному реєстрі земель 12 березня 2009 року за № 27, яка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 15 березня 2001 року Новоолександрівською сільською радою Баштанського району Миколаївської області.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Біоленд-Херсон», на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 86,75 грн. (вісімдесят шість грн. 75 коп.)

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: