Справа № 2-2147/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року м. Хорол

Хорольський районний суд

Полтавської області

в складі судді Винниченко Ю.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в залі суду м. Хоролі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської

області про перерахунок та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської областіпро перерахунок та стягнення коштів, вказавши, що він є ліквідатором наслідків катастрофи на ЧАЕС І категорії і знаходиться на обліку в УПСЗН Хорольської РДА в Полтавській області та є інвалідом 3-ї групи.

Відповідно до ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачу передбачено щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат та одноразової компенсації учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС в розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

Крім того, ст. 13 Закону Украйни " Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціальногозахисту, позивачу як інваліду війни 3-ї групи" , повинно виплачуватись 7 мінімальних пенсій за віком.

Позивач звернувся із заявою про до відповідача про перерахунок та здійснення виплат на оздоровлення за 2001-2010 роки та одноразової компенсації учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС в розмірі 30 мінімальних заробітних плат та виплат до 5 травня за 2009,2010 роки, у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, згідно ЗУ " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок катастрофи на ЧАЕС", та ЗУ Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту"

Згідно відповіді відповідача позивачу було відмовлено у перерахунку виплати на оздоровлення та одноразової компенсації учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС та одноразова допомога до 05 травня, а тому позивач звернувся в суд із даною заявою.

Позивач просить визнати неправомірними дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області щодо невиплати йому одноразової компенсації при встановленні йому 3-ї групи інвалідності у відповідності до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, та щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2001-2010 роки та щорічної разової допомоги до 05 травня за 2009,2010 роки і зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області виплатити йому недоотриману ним суму одноразової компенсації у розмірі 30 мінімальних заробітних плат та 7 мінімальних пенсії одноразової допомоги до 05 травня за 2009,2010 роки та щорічної допомоги на оздоровлення за 2001-2010 роки.

Позивач ОСОБА_1 подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та прохав суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Хорольської РДА Полтавської області також подав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, подавши письмові заперечення.

З огляду на наявність вказаних клопотань відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України розгляд справи здійснюється в письмовому провадженні.

Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та має захворювання, яке пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС .

Згідно статті 48 Закону України " Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплата щорічно їдопомоги на оздоровлення є компенсацією за шкоду або відшкодуванням шкоди, заподіяноїздоров'ю особам, якістали інвалідами внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи" , учасникам ліквідаціїаваріїна Чорнобильській АЕС та сім'ям за втрату годувальника.

Абзацом третім частини першоїст. 48 Закону України "Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ передбачено, що одноразова компенсація учасникам ліквідаціїнаслідків аваріїна Чорнобильській АЕС, якістали інвалідами внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідаціїнаслідків аваріїна Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам 3-оїгрупи - 30 мінімальних заробітних плат.

Відповідно ст. 13 Закону Украйни Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту, позивачу як інваліду війни 3-їгрупи, повинно виплачуватись 7 мінімальних пенсій за віком одноразовоїдопомоги до 05 травня.

Відповідно до ст.8 КонституціїУкраїни в Українівизнається ідієпринцип верховенства права.

Відповідно до ст.64 КонституціїУкраїни конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені крім випадків, передбачених Конституцією України.

Позивач перебуваєна обліку в управлінніпраціта соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавськоїобласті івідповідно до положень ст.48 Закону України Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи, маєправо на одноразову компенсацію при встановленні групи інвалідності

Судом встановлено, що позивачем дотримано умови отримання вказаноїкомпенсації при встановленігрупи інвалідності- він перебуваєна обліку у відповідача, він має законні сподівання на отримання зазначених Законом коштів. Відповідач не виконав своїх обовязків по виплаті позивачу вказаної компенсації Оскільки вказана компенсація позивачу взагаліне

виплачувалася, то за таких обставин відповідач повинен виплатити позивачу одноразову

компенсацію при встановленнігрупи інвалідності передбачену ст.48 Закону України Про

статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи, у розміріЗО мінімальних заробітних плат із розрахунку мінімальноїзаробітноїплати станом на момент виплати.

Відповідно до ст.48 Закону України ?Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи позивач маєправо на щорічну допомогу

на оздоровлення.

Згідно статті48 Закону України ?Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи виплата щорічноїдопомоги на

оздоровлення єкомпенсацією за шкоду або відшкодуванням шкоди, заподіяноїздоров'ю

особам, якістали інвалідами внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи, учасникам ліквідаціїаваріїна Чорнобильській АЕС та сім'ям за втрату годувальника.

Відповідно до ст.76 Закону України ?Про використання ядерноїенергіїта радіаційну

безпеку? право на подання позову про відшкодування ядерноїшкоди,заподіяноїжиттю іздоров?ю особи, не обмежується строком давності Під ядерною шкодою зазначений Закон

розумієвтрату життя, будь-якіушкодження, завданіздоров?ю людини, або будь-яку втрату

майна, або шкоду, заподіяну майну,або будь-яку іншу втрату чи шкоду, що єрезультатом

небезпечних властивостей ядерного матеріалу на ядерній установціабо ядерного матеріалу,

який надходить з ядерноїустановки чи надсилається до неї крім шкоди, заподіяноїсамій

установціабо транспортному засобу,яким здійснюється перевезення.

Абзацом 2 ч.4 ст.48 Закону України ?Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи передбачено, що щорічна допомога на

оздоровлення інвалідам 3 групи виплачується в розмірі4-х мінімальних заробітних плат.

Згідно ч.7 ст.48 вищенаведеного закону розмір мінімальноїзаробітноїплати

визначається на момент виплати.

Позивачу згідно повідомлення управління праціта соціального захисту населення

ХорольськоїрайонноїдержавноїадміністраціїПолтавськоїобластівід 28.12.2010 року №

01-20/4052 щорічна допомога на оздоровлення за 2001-2004 роки була виплачена згідно

постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року, але даних про дату виплати допомоги немаєза 2005 році- в сумі26,70 грн.. - / березень 2005 року/,

за 2006 рік в сумі100,00 грн. - /серпень 2006 року/,

за 2007 рік в сумі100,00 грн.- /квітень 2007 року/,

за 2008 рік в сумі100,00 грн. /липень 2008 року/

за 2009 рік в сумі100,00 грн. / листопад 2009 року/

за 2010 рік в сумі100,00 грн. / травень 2010 року/.

Зізмісту законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на

2001-2005 роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостізастосування розміру

мінімальноїзаробітноїплати з метою реалізаціїнорми ст.48 Закону України „Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи.

Слід зазначити, що встановлений ще в 1996 роціпостановою Кабінету Міністрів

України „Про компенсаційнівиплати особам, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи від 26.07.1996 року за № 836 розмір щорічноїдопомоги на оздоровлення

протягом тривалих років не змінювався іне відповідаєрозміру, встановленому іншими

законами України. Оскільки ніВерховна Рада України, ніКабінет Міністрів України в

наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад

пріоритетностізаконів над підзаконними нормативними актами при вирішенніданого спору,

при нарахуванніта виплатіщорічноїдопомоги на оздоровлення у 2001-2005 роках

застосуванню підлягаєсаме ст.48 „Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали

внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи та законодавство щодо розмірів мінімальних

заробітних плат на 2001-2005 роки, а не Постанова Кабінету Міністрів України „Про

компенсаційнівиплати особам, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи від

26.07.1996 року за № 836, на підставіякоїпозивачу у 2001-2005 роках були здійсненівказанівиплати в сумі26,70 грн.

За таких обставин та з урахуванням вимог ст.48 Закону України „Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи,

відповідач по справіповинен виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за

2001-2005 роках у розмірі4-х мінімальних заробітних плат, виходячи із розмірів

мінімальних заробітних плат на момент виплати.

В цьому звязку вимоги позивача в частинізобовязання відповідача провести виплату

йому щорічноїдопомоги на оздоровлення за 2001-2005 роки у відповідностіз вимогами

ст.48 Закону України „Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок

Чорнобильськоїкатастрофи, підлягають задоволенню повністю.

Щостосуєтьсявимогпозивачапроздійсненняйомувиплативказаноїдопомогиза2006рік тосудзазначаєслідуюче

Протягом 2006 року дія абзацу 2 ч.4 ст.48 Закону України „Про статус ісоціальний

захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи, була зупинена в

частинівиплати компенсацій ідопомоги у розмірах відповідно до мінімальноїзаробітноїплати на 2006 рік згідно із п.37 ст.77 Закону України Про Державний бюджет України на

2006 рік від 20 грудня 2005 року, який до теперішнього часу Конституційним Судом

України не визнаний неконституційним, тому відповідач, здійснивши виплату позивачу

щорічноїдопомоги на оздоровлення у 2006 роціу розмірі визначеному постановою КМУ №

562 від 12.07.2005 року Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи, тобто сумі100 грн., діяв правомірно. &

Отже, вимоги позивача в частинізобовязання відповідача провести виплату йому

щорічноїдопомоги на оздоровлення за 2006 рік у відповідностіз вимогами ст.48 Закону

України „Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок

Чорнобильськоїкатастрофи, задоволенню не підлягають.

Щостосуєтьсявимогпозивачапроздійсненняйомувитативказаноїдопомогина'

оздоровленняза2007рікта2008рік судзазначаєслідуюче

Зазначенівиплати здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином,

право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити

таківиплати припиняється з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час

їх здійснення.

Пунктом 30 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію

абзаців другого, третього, четвертого, пЯтого, шостого та сьомого частини першої частини

третьої абзаців другого, третього, четвертого, пЯтого, шостого, сьомого частини четвертоїта частини сьомоїст.48 Закону України "Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи", було зупинено в частинівиплати

компенсацій ідопомог у розмірах відповідно до мінімальноїзаробітноїплати. Рішенням

Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року положення пункту 30 статті71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" визнано неконституційним в

частинівизначення розміру виплати компенсацій ідопомог.

Позивачу за 2007 рік виплату щорічноїдопомоги на оздоровлення проведено в квітні2007 року в сумі100,00 грн. згідно постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 року Про

щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи. Отже, відповідач, здійснивши зазначену виплату у період до 09.07.2007 року

згідно постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 року, діяв правомірно, у відповідностіз

приписами діючого законодавства, а враховуючи разовий характер цих виплат, в момент їх

здійснення позивач реалізував своєправо на їх отримання, іяк наслідок, у відповідача

припинився обовязок щодо їх виплати, тому вимоги позивача в частинізобовязання

відповідача провести виплату йому щорічноїдопомоги на оздоровлення за 2007 рік у

відповідностіз вимогами ст.48 Закону України „Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи, задоволенню не підлягають, оскільки

протягом часу з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року положення базового Закону не діяли.

Відповідно до пп.11 п.28 розділу 11 Закону України ?Про Державний бюджет на 2008

рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України? ст.48 Закону України "Про

статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи", викладена в новій редакції ?одноразова компенсація учасникам ліквідаціїнаслідків аваріїна Чорнобильській АЕС, якістали інвалідами внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи, та сім?ям, яківтратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників

ліквідаціїнаслідків аваріїна Чорнобильській АЕС та смерть яких пов?язана з

Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку

та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, згідно із якою щорічна допомога на

оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених ПКМУ?.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 вказанізміни в редакцію ст.48 Закону України "Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи" визнанінеконституційними.

Позивачу за 2008 рік виплату щорічноїдопомоги на оздоровлення проведено в липні2008 року в сумі100,00 грн. згідно постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 року Про щорічну

допомогу на оздоровлення- громадянам, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи. Отже, відповідач, здійснивши зазначену виплату після 22.05.2008 року у

розмірах, визначених вищевказаною постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року, діяв

неправомірно, оскільки з 22.05.2008 року згідно Рішення Конституційного Суду України від

22.05.2008 року № 10-рп/2008 діючими були положення базового Закону, тому вимоги

позивача в частинізобовязання відповідача провести виплату йому щорічноїдопомоги на

оздоровлення за 2008 рік у відповідностіз вимогами ст.48 Закону України „Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи,^

підлягають задоволенню.

Застосування законодавства України у такий спосіб грунтується на висновках

Конституційного Суду України, наведених у мотивувальній частинірішення від 03.10.1997

року № 4-зп, який у п.З зазначив наступне: Конкретна сфера суспільних відносин не може

бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однаковоїсили, якіза змістом суперечать один одному. Звичайною єпрактика, коли наступний у часіакт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього.

Загальновизнаним єте, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим

актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часіраніше.

Щостосуєтьсявимогпозивачапроздійсненняйомувиплативказаноїдопомогинаоздоровленняза2009,2010роки,судзазначаєслідуюче

У 2009,2010 роках ніякими законодавчими актами дія ст.48 Закону України "Про

статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи"

не зупинялася ідо неїне вносилися зміни, отже, у 2009,2010 роках діючими були

положення ст.48 вказаного Закону, яківизначають кратність щорічноїдопомоги на

оздоровлення залежно від розміру мінімальноїзаробітноїплати. Отже, відповідач повинен

був виплати позивачу у 2009,2010 роках щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі4-х

мінімальних заробітних плат відповідно до вимог ст.48 Закону України "Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи" із

розміру мінімальноїзаробітноїплати на час виплати.

Таким чином, відповідач, здійснивши позивачу у 2009,2010 роках нарахування

щорічноїдопомоги на оздоровлення у в сумі100,00 грн. згідно постанови КМУ № 562 від

12.07.2005 року Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, якіпостраждали

внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи, діяв неправомірно, тому вимоги позивача в частинізобовязання відповідача провести виплату йому щорічноїдопомоги на оздоровлення за

2009 рік у відповідностіз вимогами ст.48 Закону України „Про статус ісоціальний захист

громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи, підлягають задоволенню.

Щостосуєтьсявимогпозивачапроздійсненняйомувиплатиразовоїгрошовоїдопомогидо5 травняза2009,2010роки ,судзазначаєслідуюче

Відповідно до положень ч.5 ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни,

гарантіїїх соціального захисту позивачу, як інваліду війни, повинна виплачуватися щорічно

до 5 травня разова грошова допомога

Згідно вказаних положень інвалідам війни 111-їгрупи щорічно виплачується до 5

травня разова грошова допомога в розмірі7 мінімальних пенсій за віком.

Оскільки відповідач не надав ніяких даних про розмір та дату виплати разовоїгрошовоїдопомоги до 5 травня за 2009,2010 роки, хоча позивач звертався із данною заявою

про це, тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Зазначенівиплати до 5 травня здійснюються щороку та мають разовий характер.

Таким чином, право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту

населення здійснити таківиплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких

визначається відповідно до законодавства, що дієна час здійснення цих виплат.

Застосування законодавства України у такий спосіб стосовно здійснення виплат

щорічноїдопомоги до 5 травня також ґрунтується на висновках Конституційного Суду

України, наведених в мотивувальній частинірішення від 03.10.1997 року № 4-зп, який у п.З

зазначив наступне: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас

врегульована однопредметними нормативними правовими актами однаковоїсили, якіза

змістом суперечать один одному. Звичайною єпрактика, коли наступний у часіакт містить

пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього.

Загальновизнаним єте, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим

актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часіраніше.

Виходячи з наведеного, підлягають задоволенню позовнівимоги щодо покладення на

органи соціального захисту населення обовязку здійснити виплату щорічноїдопомоги до 5

травня особам, якіотримали таку допомогу 2009,2010 роках.

Законами ?Про Державний бюджет України на 2009 рік? та ЗУ ?Про Державний

бюджет України на 2010 рік? дія ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантіїїх соціального захисту не зупинялася ідо неїне вносилися зміни, отже, у 2009,2010 роках ідо даного часу діючими єположення ч.5 ст.13 Закону, яківизначають кратність разовоїгрошовоїдопомоги до 5 травня залежно від розміру мінімальноїпенсіїза віком.

Відповідно до ч.2 ст.54 Закону України ?Про Державний бюджет України на 2009

рік? розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від

прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та

нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Оскільки розмір мінімальноїпенсіїза віком згідно із ст.28 Закону України від 9 липня

2003 року № 1058-ІУ ?Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування?

встановлюється в розмірівизначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, яківтратили працездатність, то відповідним Законом, який встановлюєрозмір разовоїгрошовоїдопомоги до 5 травня, єЗакон України ?Про статус ветеранів війни, гарантіїїх соціального

захисту?. Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетностізаконів над урядовими

нормативними актами, УПСЗН ХорольськоїрайонноїдержавноїадміністраціїПолтавськоїобластіу 2009,2010 роках при виплатівказаноїдопомоги до 5 травня повинно було діяти у

відповідностіз приписами діючоїнорми ч.5 ст.13 Закону України ?Про статус ветеранів

війни, гарантіїїх соціального захисту?.

Таким чином, діївідповідача, який здійснив виплату позивачу разовоїгрошовоїдопомога до 5 травня за 2009,2010 роках на підставіпостанови Кабінету Міністрів України

?Про розміри разовоїгрошовоїдопомоги, що виплачуються в 2009 роцівідповідно до

Законів України ?Про статус ветеранів війни, гарантіїїх соціального захисту? та ?Про

жертви нацистських переслідувань? від 18 березня 2009 р. № 211, а не відповідно до ч.5 ст.13

Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантіїїх соціального захисту від 22.10.1993

року № 3551-ХІТ у розмірі7 мінімальних пенсій за віком єнеправомірними, івимоги

позивача в частинізобов'язання відповідача провести виплату йому грошовоїдопомоги до 5

травня за 2009,2010 роки у відповідностіз вимогами ч.5 ст.13 Закону України „Про статус

ветеранів війни, гарантіїїх соціального захисту підлягають задоволенню.

Розмір разовоїгрошовоїдопомоги до 5 травня визначається із розрахунку мінімальноїпенсіїза віком на момент виплати такоїдопомоги.

Таким чином, відповідач повинен виплатити позивачу недоотриману позивачем суму

разовоїгрошовоїдопомоги до 5 травня за 2009,2010 роки саме із розрахунку мінімальноїпенсіїза віком на момент проведення йому виплати такоїдопомоги.

Суд не приймаєдо уваги доводи відповідача про те, що управління праціта

соціального захисту населення ХорольськоїрайонноїдержавноїадміністраціїПолтавськоїобластіне єголовним розпорядником коштів, а тому не може бути належним відповідачем у

справі виходячи з наступного.

Ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантіїїх соціального захисту"

встановлено, що щорічну виплату разовоїгрошовоїдопомоги до 5 травня в розмірах,

передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праціта соціального захисту

населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на

особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії а особам, якіне єпенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256,

якою затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення

заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій

з державного бюджету, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення

заходів з виконання державних програм соціального захисту населення єкерівники головних

управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих

держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенціїяких належить питання праціта

соціального захисту населення (даліголовнірозпорядники коштів).

Таким чином, управління праціта соціального захисту населення ХорольськоїрайонноїдержавноїадміністраціїПолтавськоїобластієголовним розпорядником коштів місцевого

бюджету за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Отже, звернення з позовними вимогами до управління праціта соціального захисту

населення щодо стягнення зазначених видів допомоги та компенсаціїєобгрунтованим.

Зазначене доводить, що управління праціта соціального захисту населення

ХорольськоїрайонноїдержавноїадміністраціїПолтавськоїобласті як розпорядник коштів

Державного бюджету України, єналежним відповідачем.

На підставінаведеного та керуючись ст.ст. 2,8-11,69-71,79,86,158-163,185,186,254

Кодексу адміністративного судочинства України , ст. ст. 8, 19, 22,152 КонституціїУкраїни,

ст. ст.1,13, 48, 63,70 Закону України ?Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи?, ст.ст. 13,.17-1 Закону України "Про

статус ветеранів війни, гарантіїїх соціального захисту", Рішенням Конституційного Суду

України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р., Рішенням Конституційного Суду України № 4-зп

від 03.10.1997р. , Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р.,

ст.76 Закону України ?Про використання ядерноїенергіїта радіаційну безпеку?, Постановою

Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, суд

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праціта

соціального захисту населення ХорольськоїрайонноїдержавноїадміністраціїПолтавськоїобластіпро перерахунок та стягнення коштів, задовольнити частково.

Визнати діїуправління праціта соціального захисту населення ХорольськоїрайонноїдержавноїадміністраціїПолтавськоїобластіщодо відмови у виплатіТарабану МиколіГригоровичу одноразовоїкомпенсаціїпри встановленнігрупи інвалідності передбаченоїст.48 Закону України "Про статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок

Чорнобильськоїкатастрофи, щорічноїдопомоги на оздоровлення у розмірі4-х мінімальних

заробітних плат, передбаченому ст.48 Закону України "Про статус ісоціальний захист

громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи", за 2001-2005 роки та за

2008-2010 роки, та разовоїгрошовоїдопомоги до 5 травня за 2009,2010 роки у розмірі7

мінімальних пенсій за віком, передбаченому ст.13 Закону України "Про статус ветеранів

війни, гарантіїїх соціального захисту, неправомірними.

Зобов'язати управління праціта соціального захисту населення ХорольськоїрайонноїдержавноїадміністраціїПолтавськоїобластіздійснити нарахування та виплату ОСОБА_1

МиколіГригоровичу одноразовоїкомпенсаціїпри встановленнігрупи інвалідностіу розмірі30 мінімальних заробітних плат відповідно до ст.48 Закону України "Про статус ісоціальний

захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи ,із розрахунку

мінімальноїзаробітноїплати станом на 01.12.2010 року.

Зобов'язати управління праціта соціального захисту населення ХорольськоїрайонноїдержавноїадміністраціїПолтавськоїобластіздійснити нарахування ОСОБА_1 МиколіГригоровичу щорічноїдопомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України "Про

статус ісоціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильськоїкатастрофи, У розмірі4-х мінімальних заробітних плат за 2001-2005 роки та за 2008-2010

роки із розрахунку мінімальноїзаробітноїплати станом на момент виплати та провести

відповіднівиплати з врахуванням проведених виплат.

Зобов'язати управління праціта соціального захисту населення ХорольськоїрайонноїдержавноїадміністраціїПолтавськоїобластіздійснити нарахування ОСОБА_1 МиколіГригоровичу разовоїгрошовоїдопомоги до 5 травня за 2009ДО 10 рокиу розмірі7

мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни,

гарантіїїх соціального захисту " та провести відповіднівиплати з врахуванням проведених

виплат.

В іншій частиніпозовних вимог ОСОБА_1 Григоровича- відмовити

Судовийзбірусправівіднестизарахунокдержави

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання

апеляційноїскарги до Апеляційного адміністративного суду Харківськоїобластічерез

Хорольський районний суд протягом 10 днів з дня їїпроголошеная.

Головуючий