Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О.А.

представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання права власності на спадкове майн

встановив:

Позивачка ОСОБА_3 звернулась у Рівненський міський суд з позовом до виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Представник позивачки ОСОБА_1 позов в судовому засіданні підтримала, покликається на ті обставини, що 10 січня 2006 року померла ОСОБА_4, яка при житті склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_3 все своє майно. Спадкове майно складається з квартири АДРЕСА_1. Позивачка прийняла спадщину, подавши заяву в Другу рівненську державну нотаріальну контору. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не може у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкову квартиру.

Свідоцтво про право на спадщину від 22 січня 2003 року та договір купівлі-продажу від 27 лютого 1997 року, які є правовстановлюючими документами на спадкову квартиру, були вилучені у ОСОБА_4 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 при посвідченні договору довічного утримання між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 26 вересня 2003 року.

Рішенням Рівненського міського суду від 23 квітня 2010 року вказаний договір був визнаний недійсним за позовом ОСОБА_3

Для оформлення спадщини на квартиру позивачка звернулась в Першу рівненську державну нотаріальну контору та просила видати запити для отримання дублікатів правовстановлюючих документів, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутись в суд з позовом про визнання права на спадкове майно.

Просить задоволити позов, визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, померлої 10 січня 2006 року, а саме на квартиру АДРЕСА_2.

Представник відповідача - виконавчого комітету Рівненської міської ради ОСОБА_2 пояснила, що виконком не має претензій до даної квартири і не заперечує проти заявленого позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 10 січня 2006 року померла ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть І-ГЮ № 097339, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 23 вересня 2010 року.

05 лютого 2003 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстром № 178, яким заповіла ОСОБА_3 все своє майно.

До складу спадкового майна входить квартира АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8 27 лютого 1997 року за реєстром № 1471, та свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою рівненською державною нотаріальною конторою 22 січня 2003 року за реєстром № 3-53. Квартира була зареєстрована в КП РМБТІ за ОСОБА_4 на підставі вказаних документів на праві приватної власності, номер запису 14- 26094 в книзі № 94.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_3.

Рішенням Рівненського міського суду від 10 червня 2009 року по справі № 2- 4566/2009 р. ОСОБА_3 визначений додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої 10 січня 2006 року, згідно заповіту від 05 лютого 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_7 Рішення суду вступило в законну силу.

Рішенням суду встановлено, що інших спадкоємців, крім ОСОБА_3, за законом та заповітом у ОСОБА_4 немає, виконавчий комітет Рівненської міської ради проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_3 не заперечує.

Позивачка ОСОБА_3 вказала в позовній заяві, що вона прийняла спадщину шляхом подачі заяви в Другу рівненську державну нотаріальну контору, на підставі якої Першою рівненською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа. Вказане в позові підтвердила в судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1

Рішенням Рівненського міського суду від 23 квітня 2010 року по справі № 2-581/10 р. задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5О, про визнання недійсним договору довічного утримання. Суд визнав недійсним договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 26 вересня 2003 року за реєстром № 1886.

Судом по вказаній справі встановлено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, подавши заяву про прийняття спадщини в Другу рівненську державну нотаріальну контору, що стверджується оглянутою в судовому засіданні спадковою справою до майна ОСОБА_4, заведеною на підставі заяви ОСОБА_3 Першою рівненською державною нотаріальною конторою. ОСОБА_3 не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом по тій причині, що спірна квартира перебуває у приватній власності відповідача ОСОБА_6 на підставі договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 26 вересня 2003 року.

Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 31 серпня 2010 року рішення Рівненського міського суду від 23 квітня 2010 року в частині визнання договору довічного утримання недійсним залишено без змін.

Судом по справі про визнання права на спадкове майно встановлено, що ОСОБА_3 не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 26 вересня 2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на підставі правовстановлюючих документів, якими є свідоцтво про право на спадщину, видане Другою рівненською державною нотаріальною конторою 22 січня 2003 року за реєстром № 3-53 (ВАС № 892514), та договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_8 27 лютого 1997 року за реєстром № 1471 (ААЕ № 602820), що посвідчували право приватної власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з посвідченням договору довічного утримання правовстановлюючі документи на квартиру, що належали ОСОБА_4, залишились в архівній справі приватного нотаріуса ОСОБА_5 як підстава посвідчення договору.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернулась з заявою 07 жовтня 2010 року (вх. № 1483/02-14) в Першу рівненську державну нотаріальну контору про надання запитів для виготовлення дублікатів правовстановлюючих документів на підставі матеріалів спадкової справи. 18 жовтня 2010 року Перша рівненська державна нотаріальна контора надала відповідь за № 1703/02-14 на подану заяву, з якої вбачається, що видача запитів для виготовлення дублікатів правовстановлюючих документів є неможливою, оскільки немає підстав вважати, що документи, які слугували підставою для укладення договору довічного утримання, є втраченими або зіпсованими.

Відповідно до п. 27 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії з них, які необхідні для вчинення нотаріальної дії, обовязково долучаються до примірника правочину, свідоцтва, тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

У звязку з цим у ОСОБА_3 немає можливості оформити спадкові документи в нотаріальній конторі.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до розяснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2, яка є спадковим майном після смерті ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: