РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-217/2010 рік

18 червня 2010 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді Вирста М.М.

при секретарі: Фещак Г.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача

ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Козівської селищної ради Козівського району про визнання права власності на 2/5 частки житлового будинку та господарських будівель після смерті спадкодавців за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності на 2/5 частки житлового будинку та господарських будівель після смерті спадкодавців за законом, в якому вказують, що їх батьком ОСОБА_4 та бабою ОСОБА_5 при житті було збудовано житловий будинок, що в смт. Козова по вул. Стефаника 12, Козівського району, Тернопільської області.

Згідно довідки Козівської селищної ради Козівського району № 146/3-16 від 29 січня 2010 року станом на 01 січня 1991 року їхній двір належав до колгоспного двору, та у ньому проживає пять осіб, тобто кожному мешканцю належало 1/5 частка житлового будинку.

13 жовтня 1996 року померла баба позивачів ОСОБА_5, а батько позивачів ОСОБА_4 помер 13 липня 1990 року.

Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 позивачі являються спадкоємцями за законом згідно ст. 1261 ЦК України, та ч. 1 ст. 1266 ЦК України, оскільки внуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхньому батькові, якщо б він був живим на час відкриття спадщини.

В даний час позивачі мають намір прийняти спадкове майно, але не можуть цього зробити, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами.

Позивачі звернулися у Козівське районне бюро технічної інвентаризації для отримання свідоцтва про право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на власність, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності на житловий будинок на померлого не видається.

Позивачі просять визнати за ними право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в смт. Козова по вул. Стефаника 12, Козівського району, Тернопільської області, після смерті батька ОСОБА_4, який помер 13 липня 1990 року, та після смерті баби ОСОБА_5, яка померла 13 жовтня 1996 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити.

Від відповідача в судове засідання поступив відзив на позов, в якому він позовні вимоги ОСОБА_2, та ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить слухати справу за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, враховуючи відзив на позов відповідача, оцінивши зібрані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 13 липня 1990 року, та спадкують за правом представлення після смерті баби ОСОБА_5, яка померла 13 жовтня 1996 року.

В судовому засіданні встановлено, що позивачі після смерті батька та баби постійно проживали в даному житловому будинку, фактично вступили в управління спадковим майном, доглядають прибудинкову територію та присадибну ділянку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

А тому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Козівської селищної ради Козівського району про визнання права власності на 2/5 частки житлового будинку та господарських будівель після смерті спадкодавців за законом слід задоволити.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст 328, 1261, ч. 1 ст. 1266 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Козівської селищної ради Козівського району про визнання права власності на 2/5 частки житлового будинку та господарських будівель після смерті спадкодавців за законом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 2/5 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, а саме, житловий будинок жилою площею 49,1 кв.м, який побудований із цегли, літню кухню побудовану із цегли-1/2 та каменю-1/2, сарай побудований із цегли-1/2 та каменю-1/2, огорожу із металевої сітки, що знаходяться в смт. Козова по вул. Стефаника № 12, Козівського району, Тернопільської області, після смерті батька ОСОБА_4, який помер 13 липня 1990 року, та після смерті баби ОСОБА_5, яка померла 13 жовтня 1996 року.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або без подання такої заяви в строк встановлений законом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно