06.05.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-694,2010р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: 5 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року травня місяця 06 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого ОСОБА_3

Суддів: Цуканової І.В., Полікарпової О.М. при секретарі - Кримцевій І.В. з участю адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 серпня 2009 року

за позовом

ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9 міської ради, третя особа на стороні відповідача- Крива ОСОБА_10 про визнання права власності,

встановила:

Позивачі звернулися в суд із зазначеним позовом до ОСОБА_9 міської ради, мотивуючи тим, що двоє з них-Кривий 1.1, та ОСОБА_11, на подвірї своїх батьків, що знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Фортус, 51 і за їхньою згодою побудували жилі будинки для своїх сімей. ОСОБА_11 1.1.- у1957 році, а ОСОБА_11- у 1965 році. ОСОБА_7 побудував свій жилий будинок поруч з подвірям батьків, на вільній земельній ділянці, яка належить ОСОБА_9 міській раді. Всі будинки занесені у технічний паспорт під літерами «В», «Г» і «Д». Земельна ділянка, яка належала їх батькам, має площу 910 кв.м. Зараз, разом з будинком під літерою «Д», земельна ділянка має площу 2115 кв.м.

Оскільки жилі будинки зведені багато років тому і їх існування не створює перешкод іншим особам, з метою їх узаконення ОСОБА_9 міська рада надала дозвіл на виготовлення технічної документації, а рішенням сесії від 26.10.05 року затвердила

проекти землеустрою та технічну документацію зі складання Державного акту на земельну ділянку, яку займають ОСОБА_7 1.1., ОСОБА_11,ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_5 площею 2115 кв.м. Однак технічна документація не погоджена одним із співвласників- Кривою В.І., яка не визнає їх право на земельну ділянку, оскільки вважає, що їх будинки збудовані самовільно.

Під час розгляду справи в суді позивач ОСОБА_11 помер і ухвалою суду до участі у справі допущено його

правонаступника - ОСОБА_8Г.(т.2,а.с. 19а)

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 серпня 2009 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_8 1.1, право власності на жилий

будинок під літерою «В» з надвірними будівлями та спорудами на земельній ділянці площею 2151 кв.м.

Визнано за ОСОБА_7І право власності на жилий

будинок під літерою «Д» з надвірними будівлями та спорудами, розташований на тій самій земельній ділянці.

Визнано за ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування на жилий будинок під літерою «Г» з надвірними

будівлями та спорудами, розташований на тій самій земельній ділянці.

В апеляційній скарзі третя особа - ОСОБА_5 просить; скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким]! відмовити позивачам у задоволенні їх позовних вимог. Апелянт посилається на неповне зясування судом обставин, що мають 1 значення по справі та недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, а також - на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 1.1., ОСОБА_7, ОСОБА_8 її доводи не визнають та вважають рішення суду законним й обгрунтованим.

Судова колегія, заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної 1 скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

До висновку про задоволення позову Кривих суд | прийшов з урахуванням того, що жилі будинки під літерами «В» і ] «Г» побудовані позивачами на земельній ділянці, яка виділена під І будівництво їхнім батькам, за згодою останніх. Жилий будинок під І літерою «Д» побудовано ще в 1962 році на землі ОСОБА_9 міської ради, яка претензій до цього не мала і погодилась надати 1 мешканцям домоволодіння по вул. Фортус,51, для його І обслуговування, земельну ділянку, яку вони фактично займають, у 1 спільну власність. Але оскільки третя особа -ОСОБА_5, яка також ] є співвласницею домоволодіння, заперечує проти цього, питання і узаконення в адміністративному порядку самовільних будівель 1 вирішено бути не може. Тому спір, з урахуванням цих обставин, ; вирішено судом.

Судова колегія вважає, що судом повно встановлено обставини по справі, дано належну оцінку наданим сторонами : доказам, спір вирішено з урахуванням прав та інтересів всіх сторін ; по справі.

Судом встановлено і матеріалами справи і підтверджується, що ОСОБА_6 - батько позивачів та третьої особи, на підставі свідоцтва про право власності, виданого за рішенням народного суду від 25 травня 1949 року, був власником жилого будинку, розташованого за адресою: вул.Фортус,51 у /

м.Херсоні (т. 1,а.с.54). Співвласником будинку була його дружина - І ОСОБА_13М(т. 1 ,а.с.79). У 1957 та 1975 роках їхні сини - ОСОБА_6 та ОСОБА_8І, на їхній земельній ділянці, за згодою батьків побудували жилі будинки, позначені у технічному паспорті літерами «В» і «Г». У 1962 році ще один їх син - ОСОБА_7, і побудував свій будинок за межами будинку батьків, на земельній ділянці міської ради. Цей будинок має ту ж саму поштову адресу і позначений на технічному паспорті літерою «Д».

Таким чином, на одній земельній ділянці побудовано чотири окремих будинки, з окремими комунікаційними та електричними мережами, розмежовані між собою парканами, які є складовою одного домоволодіння (т.2,а.с.38).

Після смерті батьків будинок, позначений на технічному плані літерою «А», прийняли у спадок їхні діти, частки яких складають: ОСОБА_7 1.1,- 1/18, ОСОБА_11- 1/18 та 1/12, ОСОБА_7- 1/12, ОСОБА_7- 1/12 та 5/9 (т. 1, а.с.31,76-78).

За заявою позивачів ОСОБА_9 міська рада дала дозвіл на розробку проекту землеустрою для відведення додаткової земельної ділянки площею 1056 кв.м з метою розширення забудованої земельної ділянки, яка по документах має площу 910 кв.м, до того розміру, який забудований фактично - 2151кв.м. (т. 1,а.с. 134,зворот). Позивачі узгодили проект у всіх відповідних

службах (т. 1,а.с. 136- 139,т.2,а.с. 114-121,132-153). Але

міська рада була позбавлена можливості надати позивачам згоду на отримання Державного акту на земельну ділянку, виходячи з того, що один із співвласників - ОСОБА_5І,- не подала заяву на отримання земельної ділянки у спільну сумісну власність. Рада рекомендувала вирішити це питання у судовому порядку (т.1,а.с.56,103,т.2 а.с.35,36,т.2 а.с.109).

Відповідно до висновку будівельно-технічної

експертизи(т. 1 ,а.с. 102) жилі будинки, побудовані 1957- 1975

роках, в яких проживають позивачі, не відповідають вимогам сучасного ДБН В.2.2-15-2005 в частині площі окремих кімнат та їх висоти. Однак, вони не порушують вимоги щодо інсоляції ділянки, не перешкоджають проживаючим переміщенню по ділянці, не є джерелом шуму, забруднення, вібрації та іншого негативного впливу.

З урахуванням викладених обставин, судова колегія погоджується з висновками районного суду про те, що узаконення жилих будинків, позначених літерами «В» і «Г», які побудовані за згодою попередніх власників домоволодіння та при наявності погодження міської ради на виділ земельної ділянки під зазначені будинки, в тому числі і під будинок «Д», не порушує права третьої особи-Кривої В.І.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта в тій частині, що будинки позивачів не відповідають технічним нормам і виходить з того, що вони побудовані до затвердження сучасних будівельних норм.

Посилання апелянта на те, що міська рада не погоджується виділити земельну ділянку під існуючі жилі будинки спростовується доказами, які підтверджують протилежний факт (т.1, а.с134, зворот, а.с.136-139, т.2, а.с.114-121, 132-153), (т.1, а.с.56, 103, т.2 а.с.35, 36, т.2 а.с.109).

ОСОБА_5 не довела, що визнання права власності на жилі будинки «В» і «Г» , які побудовані на земельній ділянці спільного користування, за згодою попередніх власників будинку, порушує її права.

Твердження апелянта про те, що її права порушуються зведенням будинку,позначеного літерою «Д» також не можуть бути враховані колегією суддів, оскільки цей будинок знаходиться на земельній ділянці, яка їй не належить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги підстав для скасування рішення суду не дають.

Керуючись ст.ЗОЗ, 304, п.1 ч.І ст.307 ЦПК України, судова

колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 25 серпня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: