Справа № 2-2557/10/02
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

07 липня 2010 року Київський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Божко В.В.

за участю секретаря Грецьких М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту самочинного будівництва житлового будинку, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 Харківської міської ради про встановлення факту самочинного будівництва житлового будинку її матір*ю ОСОБА_3, визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 15 літ. «А-1» загальною площею 93 кв.м. з підвальними приміщеннями літ. «а-п», «А-п», сеней літ. «а-2», «а-1», сараїв літ. «Б», «Г», туалет літ. «В», погребу літ. «Д», огороджень №1,2, по 2-му в*їзду Жилярді в м. Харкові.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне.

Матері позивача, ОСОБА_3 у 1957 р. під забудову була виділена земельна ділянка по 2-му в*їзду Жилярді, 15 в м. Харкові, в подальшому був укладений договір про безстрокове користування зазначеною земельною ділянкою. На виділеній земельній ділянці ОСОБА_3 був збудований будинок, однак реєстрація на нього оформлена не була. 04 лютого 2003 р. ОСОБА_3 померла, позивач є єдиною спадкоємицею за законом, після померлої матері вона фактично прийняла все спадкове майно, здійснює догляд за ним, призводить усі необхідні платежі.

Відповідно технічного висновку від 28.05.2008 р., вищезазначений будинок знаходиться в технічно задовільному стані та гідний до експлуатації, відповідно до експертизи №256-3.1 від 04.07.2008 р., прилегла до нього територія задовільна. Оскільки при житті її матір не встигла узаконити самовільну будівлю, вона як її спадкоємиця, вимушена звернутися до суду, оскільки без встановлення факту самочинного будівництва житлового будинка її матер»ю, вона не має можливості здійснити своє право спадкування за законом.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному

обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з*явився, про місце та час розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, причини суду не повідомив, надав до суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Кагановичської районної ради депутатів трудящих від 07.05.1857 р. біла виділена земельна ділянка по 2-му в»їзду Жилярді, 15 в м. Харкові для індивідуального будівництва будинку.

28.01.1958 р. між ОСОБА_3 та начальником Київського районного житлового управління ОСОБА_4 був укладений договір про безстрокове користування земельною ділянкою по 2-му в»їзду Жилярді, 15 в м. Харкові.

В 1972 році ОСОБА_3 був збудований житловий будинок та надвірні будівлі.

Зазначені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5. ОСОБА_6, ОСОБА_7, які пояснили, що вони є сусідами померлої ОСОБА_3 і вони разом будували свої будівлі, в тому числі і ОСОБА_8. Позивачка є її донькою, все життя проживає в будинку 15 по 2-му в*їзду Жилярді в м. Харкові, після смерті матері вона фактично прийняла домоволодіння у спадок та на теперішній час продовжує проживати там разом зі своїм неповнолітнім сином. Позивач самостійно здійснює догляд за домоволодінням, сплачує всі необхідні комунальні платежі. Інших спадкоємців на зазначене домоволодіння не має.

Відповідно до ст. 128 ЦК України 1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене законом або договором.

Згідно матеріалів справи, позивачка зареєстрована та мешкає по 2-му в»їзду Жилярді в м. Харкові з 1980 року та на момент смерті своєї матері ОСОБА_8О., яка померла 04.02.2003 року, проживала із нею по вищевказаній адресі

Відповідно до ст. 376 п. 5 ЦК України, на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

Відповідно до технічного висновку ТОВ «Інститут Харківпроект» від 28.05.2008 р., вищезазначений будинок знаходиться в технічно задовільному стані та гідний до експлуатації /а.с. 64/.

Згідно до висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи будинок з підсобними приміщеннями відповідає вимогам діючого санітарно-епідеміологічного законодавства України/а.с.66/.

Сусіди, які мешкають по 2-му в»їзду Жилярді, будинок 13 та будинок 17 надали заяви, в яких не заперечують проти розміщення житлового будинку та надвірних будівель по 2-му в»їзду Жилярді, 15

Виходячи з вищенаведеного, позивачкою доведений факт самочинного будівництва житлового будинку її матір»ю ОСОБА_3 на земельній ділянці, яка є у неї в користуванні.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті.

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_3 /а.с. 7/. Після померлої матері вона фактично прийняла все спадкове майно, здійснює догляд за ним, призводить усі необхідні платежі, про що в матеріалах справи маються відповідні квитанції.

Статтею 1270 ЦК України передбачений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, позивач фактично прийняла у спадок все майно, що залишилось після смерті її матері, ОСОБА_3

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.376 ч.5, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт самочинного будівництва житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 93 кв.м. з підвальними приміщеннями літ. «а-п», «А-п», сеней літ. «а-2», «а-1», сараїв літ. «Б», «Г», туалет літ. «В», погребу літ. «Д», огороджень №1,2 за адресою: м. Харків, 2-й в*їзд Жилярді, 15, на земельному участку 510 кв. м. в період 1960-1972 р.р. ОСОБА_3 Онуфрієвою.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_3 на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 93 кв.м. з підвальними приміщеннями літ. «а-п», «А-п»,сеней літ. «а-2», «а-1»,сараїв літ. «Б», «Г», туалет літ. «В», погребу літ. «Д», огороджень №1,2 за адресою: м. Харків, , 2-й в*їзд Жилярді, 15.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача,поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий -