Справа № 22ц-1528 Категорія: 57
Головуючий у 1-й інстанції- Головатий В.Я.
Доповідач в 2-й інстанції - ОСОБА_1
РІШЕННЯ ІМЕНЕМУКРАЇНИ

ЗО серпня 2010 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області складі:

головуючого: Каблака П.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Курій Н.М. при секретарі: Качмар М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 10 лютого 2010 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною постановою частково задоволено позов ОСОБА_2 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення сум недоплаченої допомоги. Зобов"язано Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради провести ОСОБА_2 нарахувати та виплатити недоплачену суму разової щорічної допомоги на оздоровлення як інваліду 3-ої групи, внаслідок захворювання, пов"язаного з ліквідацією аварії на ЧАЕС за 2007, 2008 роки у розмірі п"яти мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду оскаржили ОСОБА_2 та Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Позивач просить винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги за 2009 рік, покликаючись на порушення судом матеріального та процесуального права. Відповідач в своїй апеляційній скарзі просить постанову скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вимоги апеляційної скарги відповідач обгрунтовує тим, що суд, вирішуючи даний спір, повинен був залучити до участі у справі державні органи, які є розпорядниками коштів Державного бюджету по виплаті такої допомоги, якими є Міністерство фінансів України, Міністерство праці та соціальної політики та Державне казначейство України. Також вказує, що видатки, пов"язані з соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначалися в обсягах, виходячи з реальних фінансових ресурсів державного бюджету та з огляду на те, що більшість інших видатків державного бюджету мали також соціальну направленість. Таким чином, Кабінет міністрів України, виконуючи закон України про Державний бюджет України на відповідний рік, здійснює видатки на реалізацію положень Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в межах асигнувань. Також вважає, що суду слід було застосувати положення ст.ст. 99, 100 КАС України та відмовити у задоволенні позову у зв"язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, колегія судців вважає, що апеляційна скарга Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради підлягає частково до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 згідно копій посвідчення та вкладки (а.с. 7) є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії (є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС), згідно копії довідки (а.с. 6) є інвалідом 3-ої групи.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інвалідам 3-ої групи у розмірі п"яти мінімальних заробітних плат.

Згідно ч. 5,7 ст. 48 Закону щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати, визначається на момент виплати щорічної допомоги на оздоровлення згідно із Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік

У 2007-2009 роках відповідачем таку допомогу виплачено на підставі Закону України «Про державний бюджет України". Проте після прийняття Конституційним судом України 09.07.2007 року рішення про неконституційність положень Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», що призупинили дію ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та рішення від 22.05.2008 року про неконституційність положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесено зміни в ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відновлено їх право на щорічну допомогу на оздоровлення.

З висновками районного суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог за 2009 рік погодитися не можна, оскільки дія норми ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 2009 рік не була зупинена чи обмежена іншими нормативними актами.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування на передбачену Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічну допомогу на оздоровлення, не може бути причиною невиконання покладених на місцеві органи виконавчої влади зобовязав»язань, оскільки реалізація особою права що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Позивач звернувся до суду з вимогою про виплату недоплачених сум одноразової щорічної допомоги на оздоровлення за період 2007-2009 роки лише 05 січня 2010 року.

Оскільки ч.2 ст. 99 КАС України передбачений річний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, відповідач у письмовому запереченні на позов від 02.02.2010 року просив відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення позивачем річного строку звернення до суду (а.с. 13)

Разом з тим, судом не було враховано положень ч.І ст. 100 КАС України, згідно з якою пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З врахуванням наведеного, колегія судців вважає, що правові підстави для задволення позову за період 2007-2008 роки були відсутні, тому судове рішення у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові в цій частині.

Керуючись ст.ст.307 ч.І п.2, 309 ч.1.п.4, 314 ч.2, 316, 317 ЦПК України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту

департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 10 лютого 2010 року в частині невиплатіи ОСОБА_2 недоплачену суму разової щорічної допомоги на оздоровлення як інваліду 3-ої групи, внаслідок захворювання, пов"язаного з ліквідацією аварії на ЧАЕС за 2007, 2008 роки та зобов'язання відповідача здійснити нарахування і виплати скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 за пропуском строку звернення до суду.

Зобов"язати Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 суму одноразової щорічної допомоги на оздоровлення як інваліду 3-ої групи, внаслідок захворювання, пов'Язаного з ліквідацією аварії на ЧАЕС за 2009 рік у розмірі п'Яти мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в користь держави судовий збір в розмірі 25,50 грн. (двадцять п'Ять гривень п'Ятдесять копійок) та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. ( сто двадцять гривень)

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. ( сто двадцять гривень).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: