Справа № 2-1598/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2010 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Митрофанової Є.Г.,

при секретарі Довгій С.Б.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом Житлово-комунального підприємства № 3 Приморського району м. Маріуполя до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1, зобовязані сплачувати надані житлово-комунальні послуги у вигляді утримання будинку та прибудинкової території. Однак в період з травня 2007 року по березень 2010 року відповідачі оплату не здійснюють, у звязку з чим виникла заборгованість в сумі 2921 гривень 32 копійки. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті експлуатаційних витрат по утриманню будинку та прибудинкової території в сумі 2921 гривень 32 копійки та понесені судові витрати у вигляді сплаченого збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. Згодом позовні вимоги уточнив та просив стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.05.2007 року по 01.01.2010 року в сумі 2638 гривень 87 копійок, та понесені судові витрати у вигляді сплаченого збору за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та суду пояснила, що відповідачі квартирну плату не сплачують, у звязку з чим у них мається заборгованість перед позивачем за надані останнім послуги в розмірі 2638 гривень 87 копійки. Також заявила, що позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території, де мешкають відповідачі, надаються належним чином. Просила стягнути з відповідачів вказану суму боргу та понесені судові витрати у вигляді сплаченого збору за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гривень. Також доповнила, що відсутність власника за місцем проживання не позбавляє його обовязку сплачувати за надані послуги. Послуги надавалися належним чином відповідно до затвердженого переліку робіт. Зі скаргами або з заявами про перерахунок відповідачі не зверталися.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимог не визнала, посилаючись на те що вона в квартирі не проживає, тому вважає, що не повинна сплачувати послуги. Однак с письмовими заявами про перерахунок до ЖКП №4 не зверталася. Надалі подала суду заяву, якою не визнала змінені позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимог не визнав та заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що послуги позивачем надаються не повному обсязі та не якісно. Також зазначив, що в квартирі він та відповідачка ОСОБА_3 чотири роки не проживають та послугами не користуються. Однак, з письмовими заявами та скаргами на неналежне виконання ЖКП№4 їх обовязків не зверталися. Крім того, на його думку, позивачем у розрахунку збільшена загальна площа його квартири, в звязку з чим сума заборгованості завищена та повинна бути перерахована. Просив допитати свідків по справі, але так і не надав суду письмову заяву, де зазначені прізвища та адреси осіб, яких бажав викликати в судове засідання, та в наступному від допиту свідків відмовився. Не заявляючи самостійних вимог та не звертаючись до суду із зустрічним позовом, просив зобовязати ЖКП№4 провести перерахунок заборгованості відповідно до вартості фактично виконаних робіт.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 в період з 01.05.2007 року по 01.01.2010 року була відповідачка ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-2180 від 05.07.1999 року. 04.01.2010 року відповідачка ОСОБА_3 подарувала вказану квартиру відповідно до договору дарування №6 від 04.01.2010 року (а.с.45).

Відповідно до особового рахунку № 581 в квартирі АДРЕСА_2 з 31.05.1995 року та на час розгляду справи в квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, загальна площа квартири складає 58,48 кв. метри(а.с.3). Відповідно до технічного паспорту на квартиру від її загальна площа складає 58,5 кв. метри, що перебільшує розмір площі, виходячи з якої проведено розрахунок заборгованості позивачем /40-41/.

Зазначений будинок знаходиться на балансі Житлово-комунального підприємства №3 Приморського району міста Маріуполя.

Згідно рішення виконавчого комітету Маріупольської міської Ради від 16.08.2006 року № 214 розмір плати за користування житлом (квартирна плата) та плата за утримання будинків і при будинкових територій по 2-му типу житла складає 1,47 грн за 1 кв.м. загальної площі, а відповідно до рышення №351/2 від 17.09.2008 року 1,61 грн. (а.с.5).

З довідки-розрахунку вбачається, що відповідачі мають заборгованість перед позивачем за період з червня 2007 року по січень 2010 року в сумі 2638 гривень 87 копійок (а.с.85), а не з травня 2007 року, як на то вказує позивач у зміненій позовній заяві.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території включають в себе прибирання внутрішньо будинкових приміщень та при будинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Згідно «Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями» власник житла за рахунок власних коштів сплачує всі витрати, повязані з утриманням житлового будинку та закріпленої прибудинкової території. Відповідно до п.п.17, 65 цих Правил власники квартир зобовязані своєчасно вносити плату за обслуговування та ремонт будинку.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року з наступними змінами та доповненнями власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

На підтвердження доводів, що фактично позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території в період з червня 2007 року по січень 2010 рік не надаються, відповідачем не надано суду ніяких доказів. Крім того, ці ствердження спростовуються наданими представником позивача звітами про фактичні витрати у 2007-2009 роки /а.с.80-82/, актами виконаних робіт /а.с.83-84/, звітами про накладні витрати у 2007-2009 роки /а.с.90-103/, актами на виробництво та списання матеріалів /а.с.95,104,105,106,107,109,110,111-112,113,114,115,116,117/, нарядами-завданнями /а.с.108,118/.

Крім того, в судовому засіданні з пояснень сторін достовірно встановлено, що відповідачі зі скаргами до Житлово-комунального підприємства №3 на неналежне надання послуг не зверталися, а також те, що вони більш, як чотири роки квартирі не мешкають та, на думку суду, не можуть достовірно свідчити про якість наданих послуг.

Суд не приймає як доказ по справі надані відповідачами фотокартки, оскільки з них не вбачається в який час вони зроблені та який будинок на них зображений /а.с.17-20, 24-26/.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому тимчасове не проживання власника у квартирі не позбавляє його від обовязку утримувати належне йому майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК України повнолітні члени сімї власника зобовязані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведення ремонту. Спори між власником та членами його сімї про розмір участі у витратах вирішується в судовому порядку.

Тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_4, оскільки він не є власником квартири, а лише зареєстрований в ній як член сімї власника, та в цьому випадку за заборгованість з оплати послуг у зазначений період відповідає відповідачка ОСОБА_3, як власник квартири, з якої і підлягає стягненню вся сума заборгованості, а не солідарно з відповідачем ОСОБА_2, як того вимагає позивач.

Заявлені вимоги відповідачем ОСОБА_4 про зобовязання позивача зробити перерахунок, суд не розглядає, оскільки останній не звертався до суду з відповідним позовом, а згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Прийшовши до висновку про обґрунтованість позовних вимог, суд згідно ст. 88 ЦПК України стягує з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача понесені ним та підтверджені відповідним платіжним дорученням судові витрати в сумі 30 гривень (а.с.1) та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, стягує з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 51 гривні.

На підставі ст. 322 ЦК України, ст. 156, 162, 179 ЖК України, ст. 7, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 7, 17, 65 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Житлово-комунального підприємства № 3 Приморського району міста Маріуполя до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ЖКП №3 Приморського району міста Маріуполя (ОКПО 32457542, р/р 7000 у відділенні ЗАТ «Донгорбанк» в м. Маріуполі, МФО 334970) заборгованість по сплаті експлуатаційних витрат на утримання будинку та прибудинкової території за період з червня 2007 року по січень 2010 року в розмірі 2638 гривень 87 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, а всього стягнути 2668 гривень 87 копійок.

В задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (міський бюджет Приморського району, ОКПО 3486694, ГУДКУ в Донецькій області, МФО 834016, р/р 0055) судовий збір в розмірі 51 гривня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя