Апеляційний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати в

цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого: Міщія О .Я.,

Суддів: Ткача З.Є., Бершадської Г.В.

при секретарі Галкіній О.О.,

з участю ОСОБА_1, представника ПАТ

"Родовідбанк" ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Родовідбанк" (далі ПАТ "Родовідбанк") про стягнення відсотків, пені за користування коштами та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2010 року ОСОБА_1 Пред'явив позов до ПАТ "Родовід банк" про стягнення відсотків та пені за користування грошовими коштами понад строк, визначеним договором банківського вкладу.

Позивач вказав, що 18 грудня 2009 року ним та банком був укладений договір про строковий банківський вклад, згідно якого банк прийняв від нього на 6 місяців 37 000 грн і зобов'язався повернути їх 18 червня 2010 року, а також нараховані проценти.

В зазначений договором термін відповідач вклад та нараховані проценти не повернув, а продовжував користуватись коштами, повертаючи його частинами з 18 червня 2010 року по 29 липня 2010 року.

У зв'язку з щоденним зверненням до банку для отримання коштів він, як літня та тяжко хвора людина, зазнавав моральних та фізичних страждань, у результаті чого йому була заподіяна моральна шкода, на відшкодування якої просив стягнути з відповідача 10000 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14 квітня 2009 року вирішено: "В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" про зобов'язання банку сплатити позивачу проценти, пені за договором банківського вкладу та стягнення моральної шкоди - відмовити."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, так як рішення винесено без належної оцінки встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 161 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акта планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Встановлено, що 18 грудня 2009 року позивач та ПАТ "Родовід Банк" в особі Начальника відділу супроводження операцій з фізичними особами Відділення "Тернопільське РУ" AT "РОДОВІД БАНК", уклали договір банківського вкладу №ДРГ.201.А06-4094/ 12-2009, по якому ОСОБА_1А передав банку 37000,00 грн. під 23 % річних на шість місяців, з терміном повернення вкладу 18 червня 2010 року.

18 червня 2010 року кошти в сумі 37000 грн. та проценти були перераховані на відкритий ОСОБА_1 поточний рахунок № 26386201.1-.980.004094, а з нього, 23 червня 2010 року, переховані на картковий рахунок № 7590 (в гривнях), який був відкритий 03 листопада 2009 року.

З платіжного доручення № 1430-1 від 23 червня 2010 року, підписаного ОСОБА_1, вбачається, що 37000 грн. перераховані на картковий рахунок у зв'язку з закінченням строку дії договору №ДРГ.201.А06-4094/12-2009 від 18.12.2009 р.

Вказане платіжне доручення підписане ОСОБА_1, що вказує на його волевиявлення у розпорядженні належних йому коштів після закінчення строку дії договору.

Тому порядок виплати коштів з 23 червня по 27 липня 2010 року не попадають в сферу дії договору банківського вкладу №ДРГ.201.А06-4094/ 12-2009 від 18 грудня 2009 року, і умови 5.2 цього Договору, на підставі яких ОСОБА_1 пред'явив позов, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Колегія суддів бере до уваги пояснення представника банку про те, що позивач міг отримати кошти з 18 червня 2010 року, тобто з часу переведення їх на поточний рахунок № 26386201.1.980.004094, однак 23 червня за

з

пропозицією банку він погодився перевести їх на картковий рахунок.

Доказів про відмову банку у видачі коштів та відсотків в час закінчення строку дії депозитного договору судом не здобуто.

Суд також правомірно відмовив у позові про відшкодування моральної шкоди, оскільки відшкодування моральної шкоди договору банківського вкладу не передбачено, а також позивачем не надано суду доказів стосовно її заподіяння діями відповідача.

За таких обставин судове рішення відповідає вимогам закону і обставинам справи, тому підстав для його зміни або скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 вересня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді: