Слов'янський міськрайонний суд Донецької області
Справа №2-6986/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 р. Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кузнецов Р.В.,

при секретарі Горичевій С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного Фонду України в місті Словянську Донецької області, третя особа Головне управління державного казначейства України в Донецькій області, про визнання дій ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Словянську протиправними, зобовязання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України ; м. Словянську Донецької області нарахувати на її користь та виплатити щомісячну державну допомогу як дитині війни з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що становить 710,91 грн., з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року - 715,23 грн. та з 01.01.2009 року по 31.10.2009 року - 996 грн., з

11.11.2009року по 31.12.2009 року - 244, 28 грн., за період з 01.01.2010 року по 31.03.2010 року - 376, 10 грн., з П.04.2010 року по 30.04.2010 року - 162 грн., що становить разом 3304,24 грн., -

В С і А 11 О В И В:

04 берпня 2010 року у Словянський міськрайонний суд Донецької області звернулася ОСОБА_1 з зазначеним позовом до УПФУ у м. Словянську Донецької області за участю третьої особи ГУДК України в Донецькій області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилася 09 березня 1928 року та відповідно до закону України № 2195-1У від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни. Відповідно зо ст. 6 зазначеного закону їй з 01.01.2006 року повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі зо % мінімальної пенсії за віком, але у 2006, 2007 роках їй така допомога не виплачувалась. Законом № 3235-1V гід 20.12.2005 року «Про державний бюджет України на 2006 рік» дію даної статті було зупинено, у звязку з чим -итання про стягнення недоплачених сум за 2006 рік не ставить. Ст. 71 Закону України № 489-У від 19.12.2006 року «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена і на 2007 рік. Однак рішенням Конституційного суду України № брп/2007 від 09.07.2007 :оку визнано таким, що не відповідає Конституції України і є неконституційним положення Закону України «Про гержавний бюджет України на 2007 рік» п. 12 ст. 71, яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дійте війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.08.2008 року № 10-рп/2008 р. було визнано неконституційними положення п.п.2 п. 41 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», отже з 22.05.2008 р. відновлена дія ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції 01.01.2008 р., відповідно до якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, невиплата їй соціальної допомоги, передбаченої ст. З Закону України „Про соціальний захист дітей війни є протиправною і такою, що суперечить Конституції України та Законам України.

Розмір соціальної допомоги відповідно до ст. 6 „Про соціальний захист дітей війни становить ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, але розмір виплат був значно менший, недоплата складає 3304 грн. 24 коп.

Просила визнати дії УПФУ в м. Слов'янську Донецької області протиправними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити щомісячну державну допомогу як дитині війни, стягнути з відповідача 710,91 грн. на відшкодування завданої їй бездіяльністю шкоди за період з 09.07.2007 року по

31.12.2007року - 710,91 грн., з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року - 715,23 грн. та з 01.01.2009 року по 31.10.2009 року - 996 грн., з 01.11.2009 року по 3 1.12.2009 року -244, 28 грн., за період з 01.01.2010 року по 31.03.2010 року - 376, 10 грн., з 01.04.2010 року по 30.04.2010 року - 162 грн., що становить разом 3304,24 грн.

Позивач ОСОБА_1 до суду не зявилась, надала заяву, в якій на задоволені позовних вимог наполягала та просила справу розглянути за її відсутністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Словянську Донецької області до суду не зявився, але надав заперечення, в якому просили справу розглянути без участі їх представника та зазначили, що відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинності з 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Статтею 110 Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік було встановлено, що пільги дітям

________ війни, передбачені абзацом 7 ст. 5 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, запроваджуються з 01

січня 2006 року, а статтею 6 - протягом 2006 року поетапно, за результатами погодження з Комітетом Верховної ОСОБА_3 України з питань бюджету. Зазначені статті не були визнані неконституційними у встановленому законом порядку, отже відсутні підстави для їх не застування. Крім того, у 2006 році урядом впроваджувався порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом на 2007 рік зупинено, зокрема, дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Статтею 111 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік" передбачено підвищення до пенсії „дітям війни в розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

09 липня 2007 року Конституційним Судом України у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарант" громадян) ухвалено Рішення № 6-рп/2007, відповідно до якого, визнані такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними ) положення, зокрема п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік.

Однак, оскільки ст. 7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік видатки на підвищення дітям війни не передбачено, то і після рішення Конституційного Суду України вище наведене підвищення не виплачувалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно до п. 5 ст. 18 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та не підлягають вилученню з Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і не можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України і не підлягають оподаткуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування забороняється використання коштів Пенсійного фонду для оплати договорів страхування довічних пенсій і одноразових виплат та на цілі, не передбачені цим Законом.

У звязку із Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року у справі № 1-29/2007 р. законодавчим органом не прийнято жодного нормативного акту на виконання вказаних вимог Закону, не визначено на законодавчому рівні які органи повинні виплачувати підвищення пенсії, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином обчислювати вказаний розмір.

Таким чином, немає підстав вважати, що саме органи Пенсійного фонду України повинні виплачувати таке підвищення із бюджету Пенсійного фонду.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесені зміни до Закону України „Про соціальний захист дітей війни, а саме, текст статті 6 викладений в такій редакції: „Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу PCP за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними ) положення, зокрема, п. 41 розділу II Закону Україн;: „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Відповідно до принципу дії нормативно-правового акту у часі, у звязку з прийняттям нової редакції ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (пп. 2 п. 41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України), редакція зазначене/ статті до 01 січня 2008 р. втратила свою чинність. На підставі Рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 р. втратила чинність нова редакція ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Законодавством України не передбачено автоматичного відновлення дії норми, яка втратила чинність на підставі нормативно-правового акту, який було визнано у подальшому неконституційним. Натомість, стар;:' закон, що втратив юридичну чинність, тільки за спеціальною вказівкою нового нормативного акту, може поширювати свою дію на відповідні правовідносини. А ні Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від ¦ 22 травня 2008 р„ а ні іншим нормативно - правовим актом не „передбачено відновлення дії статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції до 01 січня 2008 р.

Для врегулювання ситуації, 28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова/'! 530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, відповідно до п. 8 якої встановлено.

-ям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що лачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах: з 22 травня - 48, 10 грн., з 1 липня - 48, грн. та з 1 жовтня - 49, 80 грн., з 1 січня 2009 року - 49,80 грн.

Таким чином, вважає, що підвищення дітям війни виплачується органами Пенсійного фонду відповідно до ного на певний час законодавства.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 95 Конституції України, Закону України „Про ьнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-1V, ст. 6, 7 Закону України 'Іро соціальний захист дітей війни, УПФУ в м. Словянську позов ОСОБА_1 до УПФУ в м. звянську про визнання дій УПФУ у м. Словянську протиправними, зобовязання УПФУ у м. Словянську нецької області нарахувати на її користь та виплатити щомісячну державну допомогу як дитині війни не визнає овному обсязі і просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Третя особа, Головне управління Державного Казначейства України, надали до суду заяву, в якій начено, що вони не порушували права або інтереси позивача, просили справу розглянути за відсутності їх 'дставника.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні юставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для зозгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ЛІФУ в м. Словянську Донецької області, за участю третьої особи ГУ ДКУ підлягають частковому вдоволенню за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 народилася 09 березня 1928 року та згідно до статті 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни є дитиною, так, як їй на час закінчення Другої :знової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років. Відповідач не заперечує того факту, що ОСОБА_1 є дитиною війни в розумінні Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Виходячи з того, що позивач ОСОБА_1 є дитиною війни в розумінні Закону України „Про геніальний захист дітей війни, суд вважає, що на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України „Про соціальний захист дітей війни, в тому числі й право на підвищення пенсії на 50 % мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Статтею 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік дія статті 6 Закону України .Про соціальний захист дітей війни зупинена.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № б-рп/2007 положення статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік, якими була зупинена дія статті 6 Закону України „Про гоціальний захист дітей війни, визнані такими, що не відповідають Конституції.

Тобто положення статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни стосовно того, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість генсії, підвищуються на ЗО % мінімальної пенсії за віком набрало чинності з 9 липня 2007 року (день ухвалення гішення Конституційним Судом України). Таким чином, за період з 09 липня 2009 року по 31 грудня 2007 року, за ікий заявлено позовні вимоги підлягають задоволенню.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року внесено зміни зо Закону України «Про соціальний захист дітей зійни», зокрема ст. 6 вказаного Закон)' після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання; державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії,

Частина друга статті 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни визначає, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно- правовими актами. Проте абзацом першим пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян встановлено, що підвищення пенсії дітям еіїїни проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48,1 грн., з 1 липня 48,2 грн. та з 1 жовтня 49,8 грн. Крім _;-:го. пунктом 15 вищезазначеної постанови запроваджено набрання її чинності з 22.05.2008 року.

Згідно частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Крім цього, відповідно до вимог частини першої статті 55 Закону України від 16.05.2008 року № 279-У1 Про Кабінет Міністрів України постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян була опублікована в газеті Урядовий курєр від 12.06.2008 року № 107. Тому її дія не може бути поширена на правовідносини, що існували або виникли до набрання чинності цієї постанови.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що Законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини та громадянина.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Суд не приймає посилання відповідача на те, що органи Пенсійного фонду України не повинні виплачувати зазначене підвищення, оскільки це спростовується їх функціями та повноваженнями, а також тим, що виплата підвищення здійснюється саме до пенсії позивача, а не є окремим видом виплат.

Розглядаючи позовні вимоги в частині нарахування сум до виплати судом та стягнення з відповідача конкретних грошових сум суд виходить з наступного:

Визначення мінімального розміру пенсії за віком встановлено статтею 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Суд не приймає посилання відповідача на те, що на законодавчому рівні не визначено, яким чином обчислюється розмір ЗО % виплати дітям війни, а мінімальний розмір пенсії за віком визначений Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування застосовується лише при визначенні розмірів пенсії, призначених Законом, з огляду на принцип законності, закріплений статтею 8 ЦПК України, відповідно до частини 7 якої, у разі відсутності закону, який регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

Стосовно конкретного визначення позивачем суми нарахування, суд зазначає, що предмет спору є зобовязання відповідача вчинити певні дії, а саме здійснити нарахування, а не стягнення певної суми. Визначення розміру нарахування у спірних правовідносинах є функцією субєкта владних повноважень, у даній справі - відповідача, і не відноситься до компетенції судових органів. У звязку з цим, суд вважає, що в цій частині - визначення та стягнення конкретної суми допомоги - позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відносно позовних вимог в частині визнання дій відповідача протиправними, суд приходить до висновку про те, що зазначені вимоги виходять за межи ст. 15 ЦПК України, якою визнана компетенція судів щодо розгляду цивільних справ, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 84, 88, 107, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України,

суд,-

ВИРІШИ В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в м. Словянську, третя особа головне управління державного казначейства України в Донецькій області, про визнання дій УПФУ в м. Словянську Донецької області протиправними, зобовязати УПФУ в м. Словянську Донецької області нарахувати на її користь і виплатити щомісячну державну допомогу як дитині війни за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.10.2009 року, з 01.11.2009 року по

31.12.2009року, за період з 01.01.2010 року по 31.03.2010 року, з 01.04.2010 року по 30.04.2010 року, що становить разом 3304,24 гри. - задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Словянську здійснити ОСОБА_1 з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно, з 1 січня 2009 року по 31 жовтня 2009 року, з 01 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 31 березня 2010 року, з 01 квітня 2010 року по ЗО квітня 2010 року включно нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з урахуванням фактично виплачених сум підвищення.

Зобовязати Фінансовий відділ Словянської міськради повернути ОСОБА_1 з місцевого бюджету шляхом списання коштів з рахунку 0075 судовий збір у сумі 51 грн. 00 коп., сплачений за платіжним дорученням «ОЩАДБАНК» №2868/002 №124 від 04 серпня 2010 року.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Звільнити ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Словянську Донецької області від сплати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засланні під час проголошення судового рішення,, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з ди^отрнмання копії цього рішення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_3