01.06.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
22ц-1276/2010 Головуючий в 1 інстанції Решетов В.В.
Доповідач: Гаркуша В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року червня місяця 01 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Гаркуші В.О., Кутурланової О.В.

При секретарі: Дягілевій В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 22 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання державної реєстрації правовстановлюючого документу на житлове приміщення недійсною, про визнання правочину частково недійсним, про накладення зобов'язання здійснити державну реєстрацію правовстановлюючого документу на житлове приміщення,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2010 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання державної реєстрації правовстановлюючого документу на житлове приміщення недійсною, про визнання правочину частково недійсним, про накладення зобов'язання здійснити державну реєстрацію правовстановлюючого документу на житлове приміщення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 03.03.2010 року позовна заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була залишена без руху на підставі ст.. 119 ЦПК України, та надано строк для усунення недоліків до 19.03.2010 року.

Ухвалою того ж суду від 22 березня 2010 року позовна заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була повернута позивачам на підставі ст.. 121 ЦПК України.

Вважаючи ухвалу суду незаконною ОСОБА_1, діючий в інтересах ОСОБА_6 , 06.04.2010 року подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на вказану ухвалу (а.с. 16), в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та І передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначаючи, що і висновки суду не відповідають змісту матеріалів позовної заяви та не ґрунтуються на законі.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши судцю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.ЗОЗ ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного м. Херсона від 08.04.2009 року визнано право власності на спірну квартиру ОСОБА_2 та ОСОБА_3

При зверненні ОСОБА_2 до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації для державної реєстрації квартири йому було відмовлеї посиланням на норму п.3.3. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», відповідно до якого у реєстрації права на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо заявлене право зареєстроване іншою особою.

У зв'язку з чим, в лютому 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до | Херсонського державного бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання державної реєстрації правовстановлюючого документу на житлове приміщення недійсною, визнання правочину частково недійсним, про накладення зобов'язання здійснити державну реєстрацію правовстановлюючого документу на житлове приміщення посилаючись на те, що йому відмовлено у проведенні державної реєстрації спірної квартири, у зв'язку з тим, що даний об'єкт нерухомого майна належить на праві власності ОСОБА_7, та реєстрація квартири здійснена зі договору купівлі-продажу від 22.12.2005 року.

09.03.2010 року позовна заява залишена без руху з посиланням на зазначення позивачем підстав для скасування права власності на спірну квартири.

Також зазначалося , що спір про визнання правочину недійсним, та спір про визнання бездіяльності державного органу противоправною , повині розглядатися у різних провадженнях - цивільного та адміністративні судочинства.

Позивачу наданий строк для усунення зазначених недоліків до 19.03.21 року.

Ухвалою суду від 22 березня 2010 року позовна заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі ст.. 121 ЦПК України ,була визнана неподаною та повернута позивачу .

Постановляючи ухвалу про повернення позовної зави районний суд вихо, з того, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя , встановивши , що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.. 119 та 120 ЦПК Украй постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення зави без руху , про| що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Згідно з положеннями статті 121 ЦПК України , у разі невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений судом строк , заява вважається неподаною і повертається особі яка її подала.

З тексту позовної зави вбачається , що між сторонами виник спір з приводу правомірності набуття права власності на житлове приміщення, відновлені порушеного права сторін вказаним позивачем способом. Тобто між сторонами існує спір про право і у спірних правовідносинах реалізується не публічний,а приватний інтерес і тому цей спір є цивільно-правовим і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Оскільки це є спір за участю суб'єкта владних повноважень, публічного права з одного боку та суб'єкта приватного права, фізичної особи коли управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на створення , зміну або припинення її цивільних прав , то в цьому випадку є спір про право.

Інші недоліки, що зазначені в ухвалі суду не є передбаченою законом перешкодою для відкриття провадження у справі.

Тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307,п.3ч.1 ст. 312, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2 задовольнити .

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 22 березня 2010 року скасувати і передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо цо суду касаційної інстанції.

Суддя: Гаркуша В.О.