Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-8198/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

головуючого судді Мазниці А.А.

При секретарі Ковальській Т.Г.

За участю:

Представника позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Кредитної спілки Дніпропетровщини до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у грудні 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 16.531, 59 грн. та судові витрати. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору від 06.08.2008 р. № 8-0208-К, укладеного між ним та відповідачем ОСОБА_2, останній отримав кредит у розмірі 8.000, 00 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків по ньому 06.08.2006 року. У той же день у забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливали зі згаданого договору, між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки. Оскільки ОСОБА_2 свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, позивач просив суд стягнути з нього та ОСОБА_3 як поручителя солідарно 16.531, 59 грн., в тому числі 4.395, 42 грн. основного боргу, 1.274, 44 грн. процентів, 80, 95 грн. індексації відповідно до індексу інфляції, збитки у загальному розмірі 4.239, 78 грн. у вигляді зарезервованої суми, зайво сплачених вкладникам процентів та упущеної вигоди, а також 6.540, 00 грн. неустойки.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, на його задоволенні наполягав.

Відповідачі до суду не зявилися, від отримання судової повістки відмовилися (а.с. 26, 27), що є підставою для вирішення справи у заочному порядку.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 8-0208-К від 06 серпня 2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 8.000, 00 грн. зі сплатою за користування ним 48% річних з кінцевим терміном повернення коштів 06.08.2008 року (а.с. 9, 10, 12).

У забезпечення виконання зобовязань позичальника за вищезазначеним кредитним договором між ним, позивачем та відповідачем ОСОБА_3 06.08.2008 р. був укладений договір поруки (а.с. 11).

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань перед позивачем (а.с. 14), його заборгованість за кредитним договором від 06.08.2008 р. № 8-0208-К станом на час звернення позивача до суду склала 4.395, 42 грн. з повернення позики та 1.274, 44 грн. зі сплати процентів.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо.

Приймаючи до уваги викладене суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідачів солідарно заборгованості з повернення позики у розмірі 4.395, 42 грн. та з сплати відсотків у розмірі 1.274, 44 грн. з урахуванням індексації у розмірі 80,95 грн.

Позовні вимоги в частині відшкодування збитків суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки сума у розмірі 3.076, 79 грн., що спрямовується позивачем на резервування покриття втрат, за будь-яких обставин залишається в нього, а отже не може вважатися втраченою. Інші суми, заявлені позивачем як упущена вигода, відшкодуванню не підлягають, оскільки їх отримання позивачем має характер припущення.

Позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій за кредитним договором суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню зі зменшенням їх суми до 3.000, 00 грн. на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки заявлений розмір є занадто великим порівняно зі збитками, що їх зазнав позивач.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с. 5, 6), витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 7, 8) підлягають стягненню з відповідачів на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 526, 543, 51, 553, 554, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь Кредитної спілки Дніпропетровщини 8.750, 81 грн. (вісім тисяч сімсот пятдесят гривень 81 коп.), в тому числі 4.395, 42 грн. не повернутої позики, 1.274, 44 грн. процентів, 80, 95 грн. індексації відповідно до індексу інфляції, 3.000, 00 грн. пені.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь Кредитної спілки Дніпропетровщини 207, 51 грн. (двісті сім гривень 51 коп.) судових витрат.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Суддя А.А. Мазниця