Справа № 2-1629/10
Провадження № 2-1629/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2010 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_3

до

товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Ізмаїльський завод ремонтно-технологічного обладнання»

про

поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В

Позивач пояснив, що працював на підприємстві відповідача з 01 липня 2005 року на посаді начальника дільниці по виробництву насосів. Наказом по підприємству за № 13-к від 25 серпня 2009 року його посаду було скорочено, а він був звільнений з роботи за наказом № 20-к від 26 жовтня 2009 року по ст. 40 п.1 КЗпП України за скороченням штату. Вважає звільнення необгрунтованим, тому що підстави для скорочення штату відсутні, а його обов'язки у наступний час виконують особи, які не працюють на підприємстві. Окрім того, обсяг виробництва не зменшений, що спростовує обгрунтування наказу № 13-к від 25 серпня 2009 року. Просить поновити його на посаді начальника дільниці по виробництву насосів товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Ізмаїльський завод ремонтно-технологічного обладнання», стягнути за вимушений прогул заробітну плату у розмірі 15000 грн., а також стягнути моральну шкоду у розмірі 50000 грн., яка визначена у його захворюванні, підтвердження якого він не буде долучати до матеріалів справи.

Представники відповідача проти позовних вимог заперечують, пояснили, що відбулось скорочення штату, у зв'язку із чим накази готувала наймана на той час з іншого підприємства робітниця ОСОБА_4. До наступного часу посада начальника дільниці по виробництву насосів на підприємстві відсутня, а обов'язки щодо керування на вказаній дільниці виконують робітники з інших підрозділів підприємства.

Вислухавши пояснення сторін, думку захисту, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Робота позивача з 01 липня 2005 року на посаді начальника дільниці по виробництву насосів товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Ізмаїльський завод ремонтно-технологічного обладнання» підтверджене наказом за № 5-к від 01 липня 2005 року.

Відповідно до роз'яснень п. 19 постанови N 9 пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів» розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

При проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

Наказом за № 13-к від 25 серпня 2009 року посаду позивача скорочено, а він був звільнений з роботи за наказом № 20-к від 26 жовтня 2009 року по ст. 40 п.1 КЗпП України за скороченням штату.

В судовому засіданні сторони пояснили, що підприємство складається з кількох структурних підрозділів, у зв'язку із чим суд вважає спростованими пояснення позивача про наявність посади з оглядом на встановлені обставини, підтверджені листом територіальної державної інспекції праці у Одеській області за № 09/20 від 20 вересня 2009 року, за якою з 25 серпня 2009 року забезпечення виконання планових завдань доручено начальнику механічного цеху ОСОБА_5 та головному диспетчеру ОСОБА_6 Вказана обставина є підтвердженням зміни у структурі виробництва, а сама доцільність зміни не може бути підставою для дослідження в судовому засіданні.

Довідкою, яка не спростована в судовому засіданні, підтверджена відсутність вакансій для позивача.

Інші докази до матеріалів справи не долучені та в судовому засіданні сторонами не надані, з оглядом на що суд відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів.

З оглядом на вказане суд вважає законним рішення адміністрації підприємства про проведення скорочення посади позивача, яка до наступного часу відсутня відповідно до штатних розписів з 01 січня 2009 року та 27 жовтня 2009 року, які долучені до матеріалів справи.

Таким чином суд вважає звільнення позивача таким, що відповідає вимогам ст. 40 п.1 КЗпП України у випадку зміни в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації скорочення чисельності або штату працівників у порядку, передбаченому ст. 42, 49-2 КЗпП України.

У зв'язку із законним звільненням суд вважає також недоведеними вимоги в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, а також спричиненої моральної шкоди, стосовно обгрунтування якої позивачем не надані належні докази, обов'язкова наявність яких встановлена роз'ясненнями п.5 постанови № 4 пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Ізмаїльський завод ремонтно-технологічного обладнання» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та моральної шкоди відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_7