АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
справа № 22-Ц-4698/2010 р. Головуючий 1 інстанції - Вергун І.В.
категорія: соціальні виплати Доповідач - Ізмайлова Г.Н.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду арківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.

суддів - Ізмайлової Г.Н., Хорошевського О.М.

при секретарі - Коршун І.О.,

«глянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною саргою Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області на метанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2010 року по справі за ззовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі арківської області про поновлення строку для звернення до адміністративного суду та стягнення ^доплаченої щомісячної державної допомоги як «дитині війни», -

встановила:

В липні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Він зазначав, що має правовий статус дитини війни. Відповідач не здійснює йому оплати, гредбачені Законом України від 18 листопада 2004 року № 2195-IV «Про соціальний захист дітей йни» (далі - Закон № 2195-ІУ), у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на вказані обставини, просив поновити строк звернення до адміністративного /ду за захистом порушеного права та зобовязати Управління Пенсійного фонду України (далі - правління ПФУ) в Ізюмському районі Харківської області здійснити перерахування такої доплати за еріод з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року.

Відповідач подав письмові заперечення на позов. Вважав, що для його задоволення відсутні равові підстави.

Відповідно до ч. З ст. 122 Кодексу Адміністративного судочинства України розгляд справи аійснено в порядку письмового провадження, за правилами цього Кодексу.

Постановою Ізюмському міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2010 року юзов задоволено частково. Бездіяльність управління ПФУ в Ізюмському районі Харківської області изнана протиправною. На управління ПФУ в Ізюмському районі Харківської області покладено бовязок здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року з [ідвищенням її на 30 % від мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону ^країни «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати.

$ іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління ПФУ в Ізюмському районі Харківської області просить касувати постанову та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 в позові відмовити. При цьому юсилається на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_1 постанову суду не оскаржив, письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Апеляційна скарга прийнята до розгляду судовою колегією судової палати у цивільних справах пеляційного суду Харківської області і розглядається за правилами ЦПК України відповідно до іимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо [ідвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691-VI, який іабрав чинності 10 березня 2010 року.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Справа розглянута судом першої інстанції з дотриманням процесуальних норм КАС України, [іючих на час її розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком та іалежить до категорії громадян, яким відповідно до Закону № 2195-ІУ встановлено правовий статус щтини війни.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІУ, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, і і тям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що шплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489-У «Про Державний Зюджет України на 2007 рік» (далі - Закон № 489-У) дію ст. 6 Закону № 2195-ІУ зупинено на 2007 рік з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення п. 12 :т. 71 та ст. 111 Закону № 489-У визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 9 липня по 31 грудня 2007 року дія ст. 6 Закону № 2195-ІУ не була зупинена.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції підставно виходив із того, що Управління ПФУ в Ізюмському районі Харківської області як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсії та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону № 2195-ІУ і здійснити позивачу відповідні нарахування за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року, але на порушення вказаної норми, таких нарахувань не проводило. При цьому суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що розрахунок щомісячного підвищення необхідно проводити з визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розміру мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму реалізації положень ст. 6 Закону № 2195-ІУ на висновки суду не впливають.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Безпідставними є і посилання в апеляційній скарзі на відсутність бюджетних коштів для реалізації положень ст. 6 Закону № 2195-ІУ, оскільки реалізація позивачем права на підвищення пенсії, яке базується на чинному законі України, не може бути постановлено у залежність від бюджетних асигнувань. До того ж, це питання виходить за межі заявлених вимог і судом не розглядалось.

Судом не ухвалювалось рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування ПФУ. а тому посилання відповідача на можливість нецільового використання його коштів - не ґрунтуються на матеріалах справи.

Постанова ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги її висновків не спростовують.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області - відхилити.

Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання неї законної сили.

Головуючий Судді