Справа №: 2-346/10
РІШЕННЯ

Іменем України

"07" квітня 2010 р. області в складі;

головуючого - судді Куковенкова С.В. при секретарі - Стасенко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 25 серпня 1994 року

у с. Звенигородка м, Олександрії померла ОСОБА_2, яка доводилися йому матірю.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 17

по вул. Береговій в с. Звенигородка м. Олександрії Кіровоградської області, якій

належав померлій на підставі Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 07 березня 1990 року.

25 січня 1994 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла йому все належне їй майно.

На момент смерті матері він проживав з нею спільно у вищевказаному будинку. Він не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак позивач вважає, що прийняв спадщину фактично, оскільки вступив у володіння і а користування спадковим майном.

ПІСЛЯ Його звернення до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було зясовано, що у право встановлювальному документі а саме, в Свідоцтві на право особистої власності на домоволодіння від 07 березня 1990 року, власником домоволодіння зазначена ОСОБА_3, в звязку , чим у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено.

Тому, позивач просить суд встановити юридичний факт належності його померлій матері ОСОБА_2, Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 07 березня 1990 року та визнати за ним право власності на вищевказаний будинок.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник Олександрійської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнав,

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідка

ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

До спірних правовідносин слід застосувати норми ЦК УРСР в ред. 1963 року, оскільки вони виникли в період його чинності.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що 25 серпня 1994 року у с Звенигородка м. Олександрії померла ОСОБА_2, яка доводилася позивачу матір ю, що підтверджується Свідоцтвом про її смерть І-ОЛ № 007274 та Свідоцтвом поо народження позивача І-ЯК № 1460706.

я Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 17 по вул. Береговій в с. Звенигородка м. Олександрії Кіровоградської області. Як вбачається з тексту цього документу, він виданий на імя ОСОБА_3.

З пояснень позивача та свідка ОСОБА_5 вбачається, що власником цього домоволодіння насправді була ОСОБА_2, тобто матір позивача, а при видачі документу припущено перекручення її імені. Тому, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо встановлення юридичного факту належності особі правовстановлюючого документу.

Судом також встановлено, що відповідно до ст. 534 ЦК УРСР в ред. 1963 року, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері, оскільки нею 25 січня 1994 року*було складено заповіт, яким вона заповіла все своє майно позивачу.

З пояснень позивача, свідка та довідок Звенигородської сільської ради судом встановлено, що позивач на момент смерті матері проживав з нею спільно у вищевказаному будинку та проживає там і по цей день, тобто саме він вступив у володіння та користування спадковим майном.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оскільки позивач після смерті матері в шестимісячний термін заволодів спадковим будинком та продовжує володіти ним до цього часу, суд вважає, що його позовні вимоги щодо визнання за ним права власності на будинок також підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 534, 549 ЦК УРСР в ред. 1963 року, ст. ст, 10, 60, 209. 212. 214-215. 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ;

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_2, яка померла 25 серпня 1994 року у с. Звенигородка м. Олександрії, Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 07 березня 1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Олександрійської міської ради народних депутатів від 23 березня 1987 року за № 211. зареєстрованого Олександрійським КМЕП 11 березня 1990 року за № 190/2,.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті його матері, ОСОБА_2, що померла 25 серпня 1994 року, право власності на спадкове майно - житловий будинок № 17 по вул. Береговій в с. Звенигородка м. Олександрії Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суд,' Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, або в порядку, встановленому п, 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий