АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-1716/2010р. Головуючий 1-ї інстанції Мішуровська С.Т.
Категорія: угоди Доповідач: Довгаль Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Коваленко І.П.

суддів Коровіна С.Г., Довгаль Г.П.

при секретарі Голіковій О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 листопада 2009 року по справі за позовом Закритого акціонерко товариства комерційного банку „Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2009 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк (далі ЗАТ КБ „Приватбанк, який у подальшому перейменовано на публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №НАС0GA00000061 від 23.04.2008р. в розмірі 192 744грн.55коп. (25 031,76дол.США) звернути стягнення на квартиру, що є предметом іпотеки і яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, 4-й мікрорайонАДРЕСА_1, шляхом її продажу; виселити відповідача, який зареєстрований і проживає у цій квартирі, зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрацій фізичних осіб УМВС України м. Лозова Лозівського району Харківської області; стягнути з відповідача на їх користь понесені судові витрати, а саме за подання позовної заяви про виселення - 8,50грн., судовий збір - 1700грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи -30грн.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує на те, що відповідно до укладеного між ними договору №НАС0GA00000061 від 23.04.2008року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 28 193.50доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 23.04.2018року. Однак, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 12.02.2009року утворилася заборгованість на суму 25 031,76доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 24 251,67дол.США, заборгованість по процентам за користування кредитом 704,01дол.США, заборгованість по комісії за користування кредитом 39,38дол.США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 36,70дол.США.

Відповідач позов не визнав, подав письмові заперечення, в яких виклав свої доводи та обґрунтування. При цьому вважав, що оскільки термін повернення усієї суми кредиту в договорі визначено 23.04.2018року, який ще не настав, тому ніяким чином взяті на себе зобовязання за цим договором він не порушував.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ЗАТ КБ „Приватбанк ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги і просила лише стягнути з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ „Приватбанк суму заборгованості за кредитним договором, звернувши стягнення на квартиру, що є предметом іпотеки.

Відповідач ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги визнав.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 листопада 2009 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ „Приватбанк заборгованість за кредитним договором №НАС0GA00000061 від 23.04.2008року в сумі 192 744грн.55коп. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на 4-х кімнатну квартиру, загальною площею 79,2кв.м, розташовану за адресою: Харківська область, м. Лозова, 4-й мікрорайонАДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ „Приватбанк судовий збір в розмірі 1700грн. та 30грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його скасувати, посилаючись на те, що висновки суду здійсненні з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому є незаконні, необґрунтовані, упереджені і суперечать обставинам справи. Зокрема вказує, що позов подано однією юридичною особою - ЗАТ КБ „Приватбанк, а при розгляді справи суд самостійно провів заміну даного позивача на іншу юридичну особу ПАТ КБ „Приватбанк. Але заміна одного позивача іншим позивачем не передбачена нормами ЦПК України. Крім того, позивач просив стягнути всю суму кредиту, яка залишалася непогашеною, але ця сума відповідно до умов кредитного договору повинна бути повернена 23.04.2018року, тобто термін якого ще не сплинув, і тому, на його думку, у суду не було законних підстав для її стягнення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України „Про іпотеку від 05.06.2003р. №898-ІV (з подальшими змінами та доповненнями) (далі Закон) іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки (ст.3 цього Закону).

Судом встановлено, що 23.04.2008року між ОСОБА_1 і ЗАТ КБ „ПриватБанк укладено кредитний договір №НАС0GA00000061, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 28 193,50доларів США. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ЗАТ КБ „Приватбанк і ОСОБА_1 23.04.2008року уклали договір іпотеки № НАС0GA00000061 (далі договір іпотеки). Згідно договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно квартиру, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, 4-й мікрорайон, буд.№38, кв.№1, що належала йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.2006року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №2088. За взаємною згодою сторін вартість квартири - предмету іпотеки визначена в сумі - 251 500,00грн.

Згідно з вимогами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобовязання з договором кредиту належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 12.02.2009року, згідно наданого позивачем розрахунку, має заборгованість в сумі 25 031,76доларів США, що в еквіваленті до гривни України становить 192 744,55грн. (за курсом 1дол.США = 7,70грн. України відповідно до службового розпорядження НБУ №417/54 від 11.02.2009р.) (а.с.13-зворотня сторона).

На письмове повідомлення банку про порушення основного зобовязання відповідач ОСОБА_1 вищевказану заборгованість за договором кредиту в добровільному порядку не погасив. Спір між сторонами шляхом позасудового врегулювання не вирішено.

Задовольняючи позовні вимоги ЗАТ КБ „Приватбанк, районний суд дійшов правильного і обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором та задоволення вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають колегії суддів підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, яке постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1, 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді -