АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3918/10 Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко С.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого: судді Антонова В.М.,

суддів: Пікуля В.П., Лобова О.А.,

при секретарі: Колодюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 3 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» про стягнення пені,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2010 року позивач звернулася у суд із позовом, посилаючись на те, що 24.12.2007 року вона уклала із відповідачем договір добровільного страхування, відповідно до якого було застраховано автомобіль марки ОСОБА_4 держ номер НОМЕР_1.

07 липня 2008 року стався страховий випадок дорожньо-транспортна пригода, який передбачений п. 2.1.1.4 Договору. Незважаючи на всі надані документи страховик свої зобовязання по договору страхування не виконав до цього часу, хоч повинен був не пізніше 18 жовтня 2008 року, здійснити виплату страхового відшкодування.

Просила зобовязати відповідача сплатити пеню згідно договору страхування за кожен день затримки виплати 43 721, 96 грн. страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період з 19 жовтня 2008 року по день постановлення рішення у справі.

У послідуючому, позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача 11 220 грн. 28 коп. пені, передбаченої договором страхування, за кожен день затримки виплати 43 721, 96 грн. страхового відшкодування за період з 19 листопада 2008 року по 12 січня 2010 року.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 3 лютого 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто із закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» на користь ОСОБА_2 3 927, 81 грн. в рахунок страхового відшкодування, 40 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті ІТЗ та 1100 грн. в рахунок відшкодування правової допомоги, а всього 5067, 81 грн. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 3 лютого 2010 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 про постановлення ухвали про допуск до справи адвоката ОСОБА_5 як особи, яка надає правову допомогу.

Не погодившись із рішенням суду позивачка його оскаржила, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення суду скасувати у частині визначення розміру стягуваної пені 3927 грн. 81 коп. та у частині визначення розміру стягуваної компенсації витрат на правову допомогу 1100, 00 грн. і на ІТЗ 40 грн. та змінити у цих частинах рішення, ухваливши стягнути з відповідача на користь позивача пеню за кожен день затримки виплати страхового відшкодування за період з 19.11.2008 року по 12.01.2010 року у розмірі 11 220 грн. 28 коп. та 5500 грн. 00 коп. компенсації витрат на правову допомогу і 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Крім того, у апеляційну скаргу були включені заперечення на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 3 лютого 2010 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами скасування рішення суду першої інстанції є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи 24 грудня 2007 року між сторонами був укладений договір АСТ № 003945 добровільного страхування автомобіля ОСОБА_4 держ. номер НОМЕР_1.

07 липня 2008 року стався страховий випадок дорожньо-транспортна пригода. Незважаючи на надання позивачкою станом на 16 вересня 2008 року всіх необхідних документів для складання висновку та виплати страхового відшкодування, страховик акту про страховий випадок не склав та не виплатив страхове відшкодування у встановлений строк, а саме до 18 листопада 2008 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 3 квітня 2009 року на користь позивачки було стягнуто в рахунок страхового відшкодування 43 721 грн. 96 коп.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що страховик повинен сплатити неустойку у вигляді пені, починаючи з 19.10.2008 року по 03.04.2009 року -дати постановлення рішення суду, яким стягнуто страхове відшкодування. Стягнення пені за час з дати постановлення рішення суду не може проводитися, оскільки відносини між страховиком та страхувальником перейшли з договірних відносин у сферу виконання рішення суду, тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Тобто, вказана норма передбачає, що зобовязання припиняються не в силу лише ухвалення рішення суду.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про страхування» та ст. 992 ЦК України, за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування страховик несе майнову відповідальність шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування.

Згідно п. 31 договору страхування АСТ № 003945, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну сплату страхового відшкодування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент виникнення заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Так як, представник у судове засідання суду першої інстанції не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, письмової заяви про застосування строку позовної давності не заявив, підстави застосування строку позовної давності відсутні.

Отже, оскільки сторони, відповідно до положень Закону, дійшли згоди про майнову відповідальність за не виконання зобовязання, щодо виплати страхового відшкодування, із акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» на користь ОСОБА_2 слід стягнути неустойку у виді пені за період із 19 листопада 2008 року по 12 січня 2010 року у сумі 11 220 грн. 28 грн. виходячи із такого розрахунку та у межах заявлених позовних вимог:

за період з 19.11.2008 року по 15.06.2009 року, тобто на протязі 207 календарних днів, коли облікова ставка НБУ становила 12 % річних, пеня становить: 43 721,96 х (грн. боргу): 366 (днів у 2008 році) х 207 (днів затримки) х 24 % (подвійна облікова ставка НБУ) = 5 934,72 грн.;

за період з 15.06.2009 року по 12.08.2009 року, тобто на протязі 58 календарних днів, коли облікова ставка НБУ 11 % річних, пеня становить: 43 721,96 х (грн. боргу) : 365 (днів у 2009 році) х 58 (днів затримки) х 22 % (подвійна облікова ставка НБУ) = 1 528,47 грн.;

за період з 12.08.2009 року по 12.01.2010 року по день подачі даної заяви, тобто на протязі 153 календарних днів, коли облікова ставка НБУ 10,25 % річних, пеня становить: 43 721,96 х (грн. боргу) : 365 (днів у 2009 році) х 153 (днів затримки) х 20,5 % (подвійна облікова ставка НБУ) = 3 757,09 грн.;

всього за період з 19 листопада 2008 року до 12.01.2010 року до дня подачі цієї заяви, згадана пеня склала : 5 934,72 +1 528,47 + 3 757,09 = 11 220 грн. 28 коп.

Крім того, із відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_2 підтвердженні витрати по наданню правової допомоги ( а. с. 47, 52-54) у сумі 5909 грн. 20 коп., яка із урахування загальної кількості годин по наданню правової допомоги, не перевищує граничних розмірів компенсації, встановлених Постановою КМУ № 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

При цьому колегія суддів погоджується із запереченнями на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 03.02.2010 року, щодо безпідставної відмови у допуску адвоката ОСОБА_6 до даної справи у якості особи, яка надає правову допомогу.

За вказаних обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового про задоволення позову, а саме: із закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» на користь позивачки слід стягнути пеню за затримку виплати страхового відшкодування у розмірі 11 220 грн. 28 коп., 5500 грн. компенсації витрат на правову допомогу, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи, а всього 16 840 грн. 28 коп.

На користь держави слід стягнути несплачений при подачі позовної заяви судовий збір у сумі 112 грн. 28 коп.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, повязаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що із відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, понесені нею при подачі апеляційної скарги та на користь держави судовий збір у сумі 56 грн. 10 коп., несплачений при подачі позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 3 лютого 2010 року - скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 до закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» - задовольнити.

Стягнути з закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» на користь ОСОБА_2: пеню за затримку виплати страхового відшкодування у розмірі 11 220 грн. 28 коп., 5500 грн. компенсації витрат на правову допомогу, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи, а всього 16 840 грн. 28 коп.

Стягнути з закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» на користь держави судові витрати по сплаті судового збору не сплачені при подачі позовної заяви у сумі 112 грн. 28 коп.

Стягнути з закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» на користь ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення понесені при подачі апеляційної скарги у сумі 120 грн.

Стягнути з закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНКОМСТРАХ» на користь держави судові витрати по сплаті судового збору не сплачені при подачі апеляційної скарги у сумі 56 грн. 10 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий суддя В.М.Антонов

Судді: В.П. Пікуль

ОСОБА_7

З оригіналом вірно

суддя В.П. Пікуль