АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-3512/2010р. Головуючий 1-ї інстанції Библів С.В.
Категорія: спадкові Доповідач: Довгаль Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Коваленко І.П.

суддів Коровіна С.Г., Довгаль Г.П.

при секретарі Голіковій О.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Первомайська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на жиле приміщення в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Первомайська державна нотаріальна контора, про усунення від права спадкування за законом і надання права на спадкування першої черги за законом, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2008 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третьої особи: Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, в якому просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_4, виданого 03 жовтня 2006 року Первомайською державною нотаріальною конторою Харківської області за реєстровим №1-2214 та визнати за ним право власності на квартиру №29, розташовану в будинку №11, мікрорайону 1/2, м. Первомайський, Харківської області.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що вищеназвана квартира належала його батькові - ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 грудня 2002 року Фондом державного майна у м. Первомайський Харківської області. 31 березня 2006 року ОСОБА_5 помер. Про смерть батька йому стало відомо лише у лютому 2008 року, оскільки після розпаду їхньої сімї він постійно проживав разом з матірю, стосунки з батьком підтримував рідко в силу стану свого здоровя, а також у звязку з тим, що вони проживали у різних місцях Харківської області. Йому стало відомо, що рідний брат батька ОСОБА_4 прийняв спадщину після померлого ОСОБА_5, не повідомивши нотаріуса про те, що є спадкоємець першої черги. Вважає, що спірне свідоцтво про право на спадщину необхідно визнати недійсним, т.я. воно видано особі, яке не мала право на спадщину, оскільки був спадкоємець першої черги за законом, який не знав про смерть спадкодавця, що на його думку є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вересні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив усунути від спадкування ОСОБА_3, надавши йому право на спадкування за законом як спадкоємця першої черги. Зазначивши, що ОСОБА_3 зустрічався з батьком один раз у 5-6років, останній раз бачив його за 3-4 роки до смерті, ніякої матеріальної чи будь-якої іншої допомоги батькові не надавав, за місцем своє реєстрації не проживав, т.я. постійно виїжджав на роботу до Російської Федерації. Останні пять років до смерті ОСОБА_5 саме він надавав братові грошову допомогу в розмірі 500грн., купував йому одяг та ліки, оплачував лікування, по декілька місяців брат проживав у нього в Белгородській області Російської Федерації. Також він за свої кошти поховав брата і зробив поминки.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22 березня 2010 року провадження у справі закрито на підставі п.6 ст.205 ЦПК України та скасовано заходи забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 22.03.2010року скасувати, посилаючись на її незаконність. Вказує на те, що у суду не було законних підстав для закриття провадження у справі, оскільки дані правовідносини допускають правонаступництво. Судом фактично не встановлено коло правонаступників померлого ОСОБА_3, оскільки, крім матері ОСОБА_1, з якою постійно проживав останнім часом, він має повнолітнього сина, який у даний час проходить строкову військову службу в рядах Збройних Сил України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався тим, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Погодитись із таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права.

Згідно зі ст.37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у звязку із вибуттям із процесу субєкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за яким до правонаступника переходять усі процесуальні права та обовязки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 виник спір щодо спадкового майна, яке належало ОСОБА_5.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 помер. Його спадкоємцем за законом є мати ОСОБА_1 та син, який у даний час проходить військову службу в армії і про цей факт зазначається в апеляційній скарзі.

Відповідно до положень ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщини, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обовязки, що нерозривно пов/язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в обєднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обовязки особи як кредитора або боржника, передбачені ст.608 цього Кодексу.

Право на спадкування не належить до тих прав, які на підставі ст.1219 ЦК України є особистими і відносно яких правонаступництво недопустиме, оскільки здійснення цього права не повязано з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд не зясував усіх обставин, що мають процесуальне значення для прийняття рішення про закриття провадження у справі та дійшов помилкового висновку про те, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до п.2) ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307ч.1п.2 ,312ч.1п.2 , 313, 314ч.1п.6, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22 березня 2010 року скасувати і справу направити на новий розгляд до того ж суду іншому судді.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді -