Апеляційний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних

справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого: Міщія О.Я.,

Суддів: Ткача З.Є., Бершадської Г.В.

при секретарі Галкіній О.О.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 травня 2010 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності на земельну ділянку, зобов'язання демонтувати огорожу та встановлення її по колишній межі,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2008 року ОСОБА_2 пред'явила позов до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Позивачка посилалась на те, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, по сусідству з відповідачем. Відстань від її господарського будинку до межі повинна становити 1,6 м.

Однак відповідач змістив межу земельних ділянок на її територію, незаконно захопивши частину її земельної ділянки.

ОСОБА_3 пред'явив зустрічний позов до ОСОБА_2 про захист права власності на земельну ділянку площею 5,5 кв.м з боку відповідачки, зобов'язавши її демонтувати огорожу та встановити її по колишній межі на відстані 0.7 м від фундаменту сараю.

Рішенням Монастириського районного суду 13 травня 2010 року вирішено: "Позов задоволити частково. Зобов'язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою в смт. Коропець Монастириського району Тернопільської області по вул. Надвода, 57 на віддалі 1.6 кв. м. від господарського будинку відповідно до висновку №731 судової земельно-технічної експертизи від 23.06.2008р.

В решті заявлених позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

В зустрічному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення порушення права власності на земельну ділянку площею 5.5 кв. м. з боку відповідачки, зобов'язавши її демонтувати огорожу та встановивши її по колишній межі на відстані 0,7 м . від фундаменту сараю відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 700 грн. за проведену судово-земельну експертизу, 16 грн. державного мита, 120 грн. за інформаційно-технічне забезпечення та 2500 грн. за надану правову допомогу , адвокатом."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, і суд безпідставно зіслався на висновки земельно-технічних експертиз, які є недостовірними.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Встановлено, що сторони проживають по сусідству в смт. Коропець Монастириського району по вул. Надвода.

Будинковолодіння за №57, в якому проживає ОСОБА_2, збудоване згідно генерального плану забудови земельної ділянки відведеної у 1986 році на підставі рішення загальних зборів членів колгоспу №2 від 30 квітня 1986 року.

Будинковолодіння №56 "а" , в якому проживає ОСОБА_1, збудоване згідно Генерального плану забудови земельної ділянки, наданої рішенням виконкому сільської Ради депутатів трудящих від 17 травня 1978 року №46.

Висновками судових земельно-технічних експертиз Тернопільського відділення КНДІСЄ №731 від 23 червня 2008 року та №309 від 13 жовтня 2009 року, складених на підставі вищезазначених генеральних планів на забудову, актів відведення земельних ділянок в натурі та на підставі фактичних обмірів земельних ділянок, встановлено, що земельна ділянка, якою користується ОСОБА_2 звужена та не відповідає її правовстановлюючим документам.

Так, відповідно до генплану забудови земельної ділянки за 1986 р. ОСОБА_2, межа між її будинком та ділянкою ОСОБА_1 розташована на відстані 1,60 м., однак на час проведення інструментальної зйомки ця відстань зменшена до 0.85 0,99 м.

В той же час, розташування будинку ОСОБА_1 запроектоване на відстані- 5,2м від межі із сусіднім землекористувачем ОСОБА_2, а на час проведення експертизи фактична відстань складає 6,0 м. ' '

Доказів про захоплення ОСОБА_2 земельної ділянки,, яка перебуває в правомірному користуванні ОСОБА_1 суду не надано.

Вищевказаним доказам у справі суд першої інстанції дав належну правову оцінку в їх сукупності і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що право користування земельною ділянкою ОСОБА_2 порушено відповідачем.

Отже, суд правомірно зобов'язав його не чинити перешкоди в користуванні ОСОБА_2 земельною ділянкою на віддалі 1.6 кв.м. від господарського будинку, розміри якої встановлені висновками земельно-технічних експертиз.

Доводи апелянта ОСОБА_1 щодо недостовірності висновків земельно-технічних експертиз, колегія суддів до уваги не бере, оскільки в їх основі лежать вихідні даніпервинних документів на відведення сторонам земельних ділянок та на будівництво будинків та господарських будівель і інших доказів, які б їх спростовували відповідачем не надано.

Рішення суду є обґрунтованим і законним і підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 13 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: