Цивільна справа № 2-664/1-2010 р.
12 серпня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.
при секретарі: Полторак І.В.
з участю позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного страхового товариства «Вексель» про захист прав споживача, -
Позивач - ОСОБА_1 звернулася з позовом до Акціонерного страхового товариства «Вексель» про захист прав споживача та просить стягнути з Відповідача на її користь невиплачену суму страхового відшкодування та пеню, що загалом становить 75 298, 66 грн., а також судові витрати по справі.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 вересня 2007 року між сторонами укладений Договір № 202-6694/07 ЦД добровільного страхування наземних транспортних засобів.
За умовами даного договору Позивач застрахувала у Відповідача належний їй автомобіль НОМЕР_1.
14 червня 2008 року настав страховий випадок із автомобілем НОМЕР_2 внаслідок стихійного лиха, а саме - зливи, що підтверджується довідкою Українського гідрометеорологічного центру № 13-20/1404 від 15.09.2009 року .
Позивач негайно повідомила про подію, що має ознаки страхової, предявивши страховику для огляду пошкоджений автомобіль, в документарному вигляді розмір заподіяного автомобілю збитку, який встановлений Станцією технічного обслуговування АВТ «Баварія» та інші документи, якими мотивована заява про виплату страхового відшкодування.
В своєму листі від 04.07.2008 року за № 3149 Страховик їй відмовив у виплаті страхового відшкодування з причин відсутності довідки органів Державної автомобільної інспекції про дорожньо-транспортну подію.
Вважає, що відмова відповідача у виплаті їй страхового відшкодування є необґрунтованою, оскільки органи ДАІ не мають до даної ситуації жодного відношення, незрозумілим є те, якого характеру документ вони мали складати, коли дорожньо-транспортної пригоди немає, а винними в даній ситуації є погодні мови, оскільки в той день через зливу та повінь в центральних районах м. Києва постраждала велика кількість автомобілів і страхові компанії виплачували страхове відшкодування без наявності такої довідки ДАІ, оскільки страховим випадком є ризик, пов'язаний з дією стихійного лиха, а не протиправними діями фізичних осіб, коли необхідно встановлювати ступінь винності.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу з надання послуг згідно договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3 % вартості роботи.
Згідно наданим Позивачем розрахункам, пеня за несвоєчасно виконане зобовязання за договором, становить ЗО 000, 00 гривень.
Загальна сума відшкодування, яку позивач просить стягнути на її користь, складає 75 298,66 гривень.
Також, оскільки Позивач був споживачем страхових послуг, які надав Відповідач, і, відповідно до норм ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», він звільняється від сплати державного мита за позовом, що пов'язаний з порушенням його прав, як споживача, просить стягнути з Відповідача витрати на інформаціно-технічне забезпечення судового процесу 120, 00 грн.
В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити.
Відповідач в судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 2007 року між сторонами укладений Договір № 202-6694/07 ЦЦ добровільного страхування наземних транспортних засобів.
За умовами даного договору Позивач застрахувала у Відповідача належний їй автомобіль марки «МШІ (ЖЕ» д.н. НОМЕР_3.
14 червня 2008 року настав страховий випадок із автомобілем Позивача - «МШІ (ЖЕ» д.н. НОМЕР_3 внаслідок стихійного лиха, а саме - зливи, що підтверджується довідкою Українського гідрометеорологічного центру № 13-20/1404 від 15.09.2009 року.
Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України, - страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.
Відповідно до п. З ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування.
Доводи Позивача не спростовані Відповідачем.
З актів виконаних робіт СТО АВТ «Баварія» вбачається, що вартість робіт по відновленню автомобіля НОМЕР_4 внаслідок страхового випадку склала 45 298, 66 гривень, які були сплачені Позивачкою згідно платіжних доручень від 28.07.2008 року.
З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що Відповідач до цього часу не здійснив виплату їй страхового відшкодування.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 526 ЦПК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, вимога Позивач про стягнення на її користь суми страхового відшкодування в розмірі 45 298, 66 грн.є обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу з надання послуг згідно договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3 % вартості роботи.
Згідно розрахункам позивача, пеня за несвоєчасно виконане зобовязання за договором становить 30 000, 00 гривень.
До складу судових витрат, відповідно до ст. 79 ЦПК України, належать судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, в тому числі віднесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення.
Оскільки Позивач, відповідно до норм ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», Декрету КМУ «Про державне мито» звільнений від сплати державного мита за позовом, що пов'язаний з порушенням його прав, як споживача, то згідно з ч. З ст. 88 ЦПК України судовий збір належить стягнути з Відповідача в дохід держави.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Згідно квитанції від 03.12.2009 р., Позивачем сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120, 00 гривень, які належить стягнути з Відповідача на його користь.
Виходячи з викладеного та керуючись ст. ст. 5, 20 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 625, 549, 990, 992 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 210, 212-215, 218, 224-227, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного страхового товариства «Вексель» про захист прав споживача - задовольнити.
Стягнути з Акціонерного страхового товариства «Вексель» на користь ОСОБА_1 45 298, 66 гривень страхового відшкодування, ЗО 000 гривень пені та 120, 00 гривень судових витрат, а всього стягнути 75 418, 66 гривень.
Стягнути з Акціонерного страхового товариства «Вексель» в дохід держави 752 гривень 99 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
СУДДЯ: