Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-4947/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2010 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Смоленченко І.Г.

за участю : позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», треті особи Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Житлово будівельний кооператив № 222 виконкому Дніпропетровської міської ради, про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

20.07.2009 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання права власності у порядку спадкування. (а.с. 5-7)

Позивач у позовній заяві, з урахуванням уточнень позовних вимог (а.с. 20-23) посилався на те, що 21.05.1987 року померла його рідна тітка ОСОБА_3, яка мешкала в квартирі АДРЕСА_1, належній Житлово-будівельному кооперативу № 222 виконкому Дніпропетровської міської ради. ОСОБА_3 була членом вказаного ЖБК № 222 і до дня смерті нею були внесені повністю пайові внески за вказану квартиру в сумі 7 672 рублів. 06.05.1987 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого, заповідала позивачу належне їй паєнагромадження в житлово-будівельному кооперативі № 222 та грошовий вклад з процентами. Після смерті ОСОБА_3, у встановлений законом шестимісячний термін позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2008 року встановлено факт прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на паєнагромадження в житлово-будівельному кооперативі № 222 квартиру АДРЕСА_2 як спадкоємцем за заповітом від 06.05.1987 року. Маючи зазначене рішення суду, позивач звернувся до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на квартиру та реєстрацію право власності на нерухоме майно, але позивачу було відмовлено у звязку з тим, що виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 06.11.2007 року на імя ОСОБА_3 було виписано свідоцтво про право власності на вказану квартиру на підставі довідки ЖБК № 222 від 28.09.2007 року прийнято рішення і здійснена реєстрація права власності на квартиру на імя ОСОБА_3, а тому позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_3, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача - Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, у судовому засіданні проти позову не заперечувала.

Представник відповідача - Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не зявився та заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 54)

Третя особа Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора для участі у розгляді справи свого представника не направила, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. (а.с. 56)

Третя особа ЖБК № 222 для участі у розгляді справи свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. (а.с. 51)

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 мешкала в квартирі АДРЕСА_2, вказаний будинок належить ЖБК №222 Жовтневого району м. Дніпропетровська. ОСОБА_3 була членом вказаного кооперативу, повністю сплатила пайові внески, а 30 травня 1986 року до неї у встановленому законом порядку поселився і був прописаний її племінник позивач ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін і сторони проти цього не заперечували. (а.с. 14, 29)

Судом також встановлено, що 21.05.1987 року ОСОБА_3 померла, а 06.06.1987 року вона склала заповіт, яким заповідала позивачу належне їй паєнагромадження в житлово-будівельному кооперативі № 222, ці обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. (а.с. 8,9)

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2008 року, яке вступило в закону силу, встановлено факт прийняття спадщини позивачем після смерті ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на паєнагромадження в житлово-будівельному кооперативі № 222 Жовтневого району м. Дніпропетровська, що підтверджується зазначеним рішенням. (а.с. 10).

У судовому засіданні встановлено, що Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 06.11.2007 року видане Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 на підставі довідки ЖБК № 222 від 28.09.2007 року та рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 р., що підтверджується поясненнями позивача та копією зазначених Свідоцтва та довідки ЖБК № 222. (а.с. 11-12, 29)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України (2003 року).

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд виходить з того, що у судовому засіданні було встановлено, що позивач по даній цивільній справі є спадкоємцем за заповітом після смерті його тітки ОСОБА_3, померлої 21.05.1987 року, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», та визнати за ним право власності на квартиру № 188, яка знаходиться у будинку № 37 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську у порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, померлої 21 травня 1987 року.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, 1217, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1235 Цивільного кодексу України (2003 року), ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 (49106, м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 37/188) право власності на квартиру № 188, яка знаходиться у будинку № 37 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську у порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, померлої 21 травня 1987 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровска, та подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду, також апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жотвневий районний суд м.Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ф.Ф. Маймур