№ 2-825-10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2010 року Нетішинський міський суд Хмельницької

області в складі головуючого судді Ходоровського Б.В., при секретарі Алексюк О.О. розглянувши в м. Нетішин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивачки в судовому засіданні сторони є бувшим подружжям, від якого мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. В 1995 році шлюб між сторонами розірвано. Проживаючи в м. Славута, в них була двохкімнатна квартира, яку продали, гроші поділили порівну і в 1999 році за свої власні кошти від продажу квартири придбала в м. Нетішин трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1., після примирилася з відповідачем, з її згоди він вселився у квартиру, зареєструвався.

На протязі останнього року - півтора стали виникати сварки, скандали, став знову зловживати алкогольними напоями, чіпляється за будь-що, у нетверезому стані стає агресивним, веде себе неадекватно, погрожує позбавленням життя, дочка не раз їх розбороняла, з ним неможливо знаходитися в одній квартирі, змушена викликати міліцію, його боїться, оплату за житло не здійснює.

26 червня 2009 року в квартирі штовхнув її і вдарилася головою до стіни, 09 жовтня 2009 року виражався у квартирі на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, завдав тілесних ушкоджень; 29 грудня 2009 року був визнаний винним у вчиненні насильства у сімї, 01 лютого 2010 року у квартирі виражався словами нецензурної лайки в адресу сестри ОСОБА_4Д, за що в подальшому притягнутий до відповідальності у вигляді арешту строком на 10 діб.

Оскільки систематично порушує правила співжиття, що робить неможливим для неї та дочки проживання із ним в одній квартирі, а заходи запобігання виявилися безрезультатними, просить виселити відповідача з квартири АДРЕСА_2 м. Нетішин без надання іншого жилого приміщення.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що з ініціативи позивачки шлюб був розірваний в 1997 році, проте продовжували спільно проживати і вести спільне господарство, в подальшому захотіла жити в м. Нетішин, де мала роботу, продали квартиру в м. Славута, купили за спільні кошти в м. Нетішин трьохкімнатну квартиру, яку оформила на себе, на те уваги не звертав, оскільки мав велику любов до позивачки, вірив в її порядність, проживав у квартирі на правах члена сімї, користувався житлом.

З лютого 2010 року в квартирі не проживає, вона провокує скандали, викликає працівників міліції і змушений проживати у матері в м. Славута. Факт сварок не заперечує, побоїв для неї не наносив. Просить в позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 пояснила, що між батьками останнім часом знову почалися сварки, скандали через зловживання батьком алкогольними напоями, батько погрожує матері фізичною розправою, вона перебуває на навчанні і відомості в більшості має зі слів матері, бажає, щоб батька виселили з квартири.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки заперечення відповідача є переконливими для суду і такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно змісту ст. 116 Житлового кодексу України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Так, свідок ОСОБА_6 показала, що є матір'ю відповідача, останній зараз проживає у її помешканні в м. Славута, оскільки позивачка постійно його провокує на неправомірні дії, причиною цьому є те, що син в 2009 році залишився без роботи, до того добре заробляв і крімтого в неї появився другий чоловік. Зазначила також, що син сильно любить як позивачку, так і дочку.

Обґрунтованість заперечень відповідача об'єктивно підтверджується: довідкою будинкоуправління від 02 квітня 2003 року № 404 згідно якої АДРЕСА_3 зареєстрований і проживає ОСОБА_2, ОСОБА_1, дочка ОСОБА_7 (а.с.11);

довідкою будинкоуправління від 26 травня 2010 року № 907 згідно якої АДРЕСА_3 зареєстровані і проживають ОСОБА_2, ОСОБА_1 (а.с.38).

Суд не приймає як докази на підтвердження виселення відповідача:

постанову від 27 червня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях ознак злочинів, передбачених ст. ст. 121-123, 296 КК України (а.с.19);

постанову від 14 жовтня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених ст. ст. 121-123, 129, 296 КК України (а.с.18);

постанову суду від 29 грудня 2009 року, згідно якої 09 жовтня 2009 року за місцем проживання в м. Нетішин АДРЕСА_4 ОСОБА_2 виражався в адресу колишньої дружини нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, завдав останній тілесних ушкоджень, чим вчинив фізичне та психологічне насильство в сімї (а.с.16);

постанову суду від 04 лютого 2010 року, згідно якої 01 лютого 2010 року в 14 год. 30 хв. ОСОБА_2 по місцю свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив дрібне хуліганство, виражався словами нецензурної лайки в адресу ОСОБА_4 чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що притягнутий до відповідальності за ст. 173 КУпАП у виді арешту строком десять діб (а.с.14), оскільки судом не встановлено навмисних дії відповідача, безпосередньо пов'язаних з явною неповагою до звичайних правил спільного проживання, навмисне ігнорування встановлених правил користування житловими і підсобними приміщеннями, невиконання вимог про дотримання тиші у квартирі, інші навмисні дії, що перешкоджають нормальному проживанню у квартирі, а встановлено, що між сторонами виникли неприязні взаємини, які самі по собі не можуть бути підставою для виселення.

Суд з тих же підстав не приймає і покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_4 щодо неправомірної поведінки відповідача по відношенню до позивачки. На підставі викладеного та керуючись ст. 116 ЖК України,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд.

Суддя Б.В. Ходоровський