Апеляційний суд Харківської області
Категорія-земельні І інстанції-Омельченко Н.І.
доповідач-Бурлака І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді: Маміної О.В.,

суддів: Бурлака І.В., Цвірюка В.О.,

при секретарі: Єщенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Харківської міської ради про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2007 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки. Посилалася на те, що їй на праві власності належить 27/100 будинку, який розташований в м. Харкові по провулку Долинському, 4. Належних їй 27/100 частин будинку вона передала ОСОБА_2 згідно договору довічного утримання від 30.12.2003 року. Земельна ділянка площею 0,0677 га на праві спільної сумісної власності належить їй та ОСОБА_1 У звязку з чим просила суд поділити земельну ділянку площею 0,0677 га: їй виділити земельну ділянку згідно плану меж земельної ділянки, яка міститься в Державному плані, лінія А-Б) площею 0,0226 га з розташованим на ньому житловим будинком А-І з будівлями а, а-1 а-2 та надвірними будівлями та спорудами - літня кухня Б, сарай В, Г, Вбиральня Ж; ОСОБА_1 виділити у власність земельну ділянку площею 0,0226 га з розташованим на ній будинком АІ-1 з будівлею а-4, ганком а-5, та надвірними будівлями та спорудами льохом І, сараєм Д, К, вбиральнею З, залишивши в загальному користування частину земельної ділянки шириною 5 метрів від рогу житлового будинку А І-1 до огорожі з боку домоволодіння № 2 та довжиною 38,9 м. площею 0,0226 га, необхідного їй для проїзду з боку вулиці у двір до місця стоянки ії транспортного засобу. 18.08.2007 року ОСОБА_3 померла.

У квітні 2009 року ОСОБА_2, яка являється спадкоємцем померлої ОСОБА_3 за заповітом, уточнила позов та просила замінити позивача, поділити земельну ділянку, як вказано в позові від 12.04.2007 року, та визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.03.2010 року до справи в якості правонаступника залучено ОСОБА_2

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.03.2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 розєднано. Виділено в окреме провадження вимоги ОСОБА_2 щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0226 га. у порядку спадкування за заповітом. Провадження у справі за вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки площею 0,0226 га зупинено.

У травні 2010 року ОСОБА_2 позов уточнила на просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка розташована по провулку Долинському, 4 в м. Харкові площею 0,0677 га в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Рішенням Московського районного м.Харкова від 12.08.2010 року позов задоволено частково: визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, відмовити у задоволенні позову. При цьому посилався на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи. Вважав, що суд не звернув увагу на те, що частка права власності на земельну ділянку повинна відповідати частці у праві власності на житловий будинок, тобто ОСОБА_2 повинно належити 27/100 частин земельної ділянки, а йому- 73/100 частин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 та визнаючи за нею право власності на ? частини земельної ділянки, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що якщо заповітом розмір земельної ділянки, яка знаходиться в спільній сумісній власності власників будинку не визначено, до спадкоємців переходить право власності на визначену правовстановлюючими документами частину земельної ділянки.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.1977 року ОСОБА_4 належало 27/100 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: м. Харків, провулок Долинського, 4 та згідно державних актів на право власності на земельну ділянку вона та ОСОБА_1 були власниками земельної ділянки площею 0,0677 га, яка знаходилася у їх спільній сумісній власності. 30.12.2003 року ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_2 договір довічного утримання, згідно якого вона передала у власність ОСОБА_2 27/100 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель. 28.02.2007 року складено заповіт, згідно якого все своє майно ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_4 18.08.2007 року у встановлений законом строк ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, але їй було відмовлено.

Із договору купівлі-продажу від 31 серпня 1939 року вбачається, що батько ОСОБА_1-ОСОБА_6 продав ОСОБА_7- чоловіку ОСОБА_4- ? частину права забудови на земельній ділянці площею 665,19 кв.м., тобто розмір земельної ділянки кожного з забудовників, на яку кожна із сторін в подальшому отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, яка знаходилася в їх спільній сумісній власності, фактично було визначено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодилася і судова колегія, дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_2, як спадкоємиці ОСОБА_4, повинно належати право власності на ? частину земельної ділянки.

Посилання ОСОБА_1 та його представника на те, що частка права власності на земельну ділянку повинна відповідати частці у праві власності на житловий будинок, тому ОСОБА_2 повинно належати 27/100 частин земельної ділянки, а ОСОБА_1 73/100 частин судовою колегією не приймаються, оскільки перерозподіл ідеальних долей в домоволодінні, який відбувся, як вбачається з матеріалів справи, 21.05.1975 року у звязку з прибудовами та добудовами до житлового будинку, не тягне за собою перерозподілу земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У звязку з чим судова колегія вважає, що підстав для скасування або зміни рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: