Справа № 2-3532/10
Провадження № 2-3532/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Івановій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (дошлюбне Язаджи) С.З. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.05.2006 року Петрівською Першою сільрадою Тарутинського району Одеської області, актовий запис №1, мотивуючи тим, що вони хоча і проживають в одному будинку, однак шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2010 року за клопотанням відповідачки сторонам надавався строк для примирення, однак після закінчення строку сторони не примирились.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги та обставини позову визнала.

Вислухавши відповідачку, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 06.05.2006 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №054054 від 31.08.2006 р. Сторони хоча і проживають в одному будинку, однак шлюбні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2010 року за клопотанням відповідачки сторонам надавався строк для примирення, однак після закінчення строку стосунки в сімї не налагодились та сторони не примирились.

Спору щодо розподілу спільного майна немає. Син ОСОБА_3 залишається проживати з матірю.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідачка позов визнала, наслідки визнання позову відповідачці розяснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06.05.2006 року Петрівською Першою сільрадою Тарутинського району Одеської області, актовий запис №1 розірвати.

Після розірвання шлюбу за ОСОБА_2 залишити прізвище «Степанова».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя