Справа №2-1685/1
29 червня 2010 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Піх Ю.Р.
при секретарі Кіровій О.Є.
за участю позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, без участі відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною та про визнання права власності на житловий будинок, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1) Запорізька Універсальна Товарна біржа; 2) ОСОБА_4; 3) ОСОБА_5, -
У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просять позов задовольнити та дали пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач визнав позов в частині дійсності договору, проти його задоволення не заперечував, та просить розглянути справу без його участі, оскільки має постійну роботу в Полтавській області.
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити та дала пояснення аналогічні позивачу.
Представник третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог ОСОБА_5, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити та дала пояснення аналогічні позивачу.
Третя особи, яка не заявляє самостійні вимоги Запорізька Універсальна Товарна біржа «Капітал-Центр» в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки у судове засідання суду не повідомили, у зв'язку з чим суд визнав причину неявки третіх осіб неповажною і розглянув справу на підставі наявних доказів.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про в необхідність задоволення позову в повному обсязі, виходячи з такого.
Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. В свою чергу, відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 p.), нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічні правові приписи передбачені й в чинному ЦК України, відповідно до положень яких, уразі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (ст. 220 ЦК України).
до висновку, що сторони в процесі укладання договору здійснили конклюдентні дії, з яких явно вбачається намір (бажання) сторін виконати умови спірного договору. Крім того, згідно ст. 153 ЦК України (в редакції 1963 р.) договір вважається укладеним, коли між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Виходячи з обставин справи, між позивачем і відповідачами було досягнуто згоди по всіх істотних умовах в момент підписання договору. На момент укладання договір відповідав вимогам закону, а отже, є дійсним.
Виходячи з факту дійсності договору купівлі-продажу жилого будинку №14 по вул. Ясельній в м. Запоріжжі від 26.03.1998 p., укладеного між ОСОБА_7, ОСОБА_4, діючої в інтересах неповнолітньої, та ОСОБА_3, та аналізу наявних в матеріалах справи доказів, пояснень сторін, суд доходить до висновку, що ? будинку, що належала на праві власності ОСОБА_7 є спільною сумісною власністю з позивачкою ОСОБА_1
Так, відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Матеріалами справи підтверджується, що громадянин ОСОБА_7 перебував з позивачкою ОСОБА_1 в законному шлюбі, під час якого, на підставі договору купівлі-продажу набув у власність 1/2частину жилого будинку№14 по вул. Ясельній. ОСОБА_9. Отже, зазначене майно було спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до положень ст.. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд вважає, що1/4 жилого будинку № 14 по вул. Ясельній в ОСОБА_9 належить на праві власності ОСОБА_1, як нажите під час шлюбу з ОСОБА_7,
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з пояснень третьої особи ОСОБА_4 вона спадкоємцем першої черги за законом.
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. Позивачка ОСОБА_1 пояснила, що на момент смерті чоловіка проживала разом з ним, підтвердженням чому є її реєстрація за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ясельна, 14.
Таким чином, ОСОБА_1 на праві власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7 належить 1/4 жилого будинку № 14 по вул. Ясельній в м.Запоріжжщо ? жилого будинку № 14 по вул. Ясельній в м. Запоріжжі. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, в цілому ОСОБА_1 на праві власності будинку: ? як нажите під час шлюбу ? в порядку спадкування за законом.
Що ж до вимоги позивачки ОСОБА_2 про визнання за неї права власності на /4 жилого будинку №14 по вул. Ясельній в м. Запоріжжі, то таке право підтверджується правовстановлюючим документом - договором купівлі-продажу жилого будинку №14 по вул. Ясельній в м. Запоріжжі від 26.03.1998 p., укладеного між ОСОБА_7, ОСОБА_4, діючої в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, та ОСОБА_3
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 224, 153, 47 ЦК України (в редакції 1963 року) ст.ст. 330, 1258, 1261, 1262, 1268, 1269 1270 1272 ЦК України, ст.ст. 6, 8,10, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
1.Визнати договір купівлі-продажу жилого будинку №14 по вул. Ясельній в ОСОБА_9 від 26.03.1998 р. дійсним.
2.Визнати за ОСОБА_1 право власності на1/4 жилого будинку № 14 по вул. Ясельній в ОСОБА_9, яке належить їй як майно нажите під час шлюбу з ОСОБА_7, померлим 29.01.2009 р.
3.Визнати за ОСОБА_1 право власності на1/4 жилого будинку № 14 по вул. Ясельній в ОСОБА_9, яке належить їй в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 29.01.2009 р.
4.Визнати за ОСОБА_1 в цілому право власності на1/2 жилого будинку № 14 по вул. Ясельній в ОСОБА_9 (1/4 жилого будинку як майно нажите під час шлюбу та 1/4 будинку в порядку спадкування за законом).
Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? жилого будинку №14 по вул. Ясельній в м.Запоріжжі.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.