АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-9452/10* Головуючий у 1-й інстанції Сировєтнік Т.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Касмініна О.В.

Суддів: Омельченко Л.М.., ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці на постанову Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 05 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в ОСОБА_4 про нарахування недоплаченої допомоги дитині війни, -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Автозаводського районного суду М.Кременчука Полтавської області від 05 лютого 2010 року позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці Полтавської області протиправною та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , та провести відповідні виплати за 2007рік з 09 липня 2007року по 31 грудня 2007 року, за 2008рік з 22 травня 2008року .В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З постановою суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати дану постанову, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм бюджетного законодавства України, приписів ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та неврегульованості на законодавчому рівні порядку проведення вказаних виплат. Прийняти по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_3І.є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» та відповідно до ст.6 вказаного Закону має право на отримання державної соціальної підтримки- підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов суд першої інстанції обгрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню позивачу доплати до пенсії, на підставі ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», за 2007рік з 09.07.2007р.по 31.12.2007р. та за 2008рік з 22.05.2008року .При цьому, такі висновки суду грунтувались на рішеннях Конституційного Суду України від 09.07.2007року №6-рп/2007 та від 22.05.2008року № 10-рп/2008, якими визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007рік» та п.п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни»,( у редакції , чинній на виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утриманні державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % від мінімальної пе за віком.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положі що визнані неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом УкрІ рішення про їх неконституційність.

Оскільки вище вказаними рішеннями Конституційного Суду України визнавш неконституційними положення Законів, якими зупинялась дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відповідно, з дня ухвалення рішення , вони втрачали чинність і не підлягали застосування.

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив зі що відповідач як орган , уповноважений призначати та виплачувати пенсії та доплати до них, повинен діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачеві належні нарахування ( за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але на порушення зазначеної статті таких нарахувань не провів, чим і допустив протиправну бездіяльність

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лі правилами, встановленими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пені страхування», іншого нормативно-правового акта , який би визначав або встановлював інший розмір,» тому правомірним вважає колегія суддів і застосування судом першої інстанції до спірних правовіл* положень даної статті.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008року ви неконституційними положення п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме редакція ст.6 Закону України «Про соціаи захист дітей війни» , передбачена вище наведеним Законом про держбюджет на 2008рік , отже з цьогі вона втратила чинність і не підлягала застосуванню.

За таких обставин, безпідставними вважає колегія суддів, посилання в апеляційній відповідача на те, що розмір підвищення до пенсії позивачу в 2008році повинен виплачувати відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а на підставі Пост Кабінету Міністрів України від 28.05.2008року № 530.

Обгрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції посилання відповідача на правомірній! дій по нездійсненню належних доплат позивачу, як дитині війни , через відсутність бюджетних ков цієї мети, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору , що розглядається .

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання його коштів оскільки судом не ухвалювалось рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спрш висновків суду першої інстанції і рішення суду є законним та обгрунтованим, постановлене з дш процесуального законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.303,п.1 ч.І ст.307,ст.ст.308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Крв відхилити.

Постанову Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 05 лютого залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: /підпис/