Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2010 р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано- Франківської області в складі:

Головуючої Стефанів Н.С.

суддів Матківського Р.Й., Меленко О.Є.

секретаря Возняк В.Д.

з участю апелянта ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 на рішення Долинського районного суду від 01 лютого 2010 року, -

встановила:

У вересні 2009 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Рішенням Долинського районного суду від 01 лютого 2010 року позов задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Долинського районного суду від 20 грудня 2006 року та проведено стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно на час навчання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не більше, як до досягнення ним 23 років.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, мотивувавши свої вимоги тим, що при ухваленні рішення по даній справі не враховане те, що апелянт у період свого навчання змушений орендувати разом з іншим студентом житлове приміщення по вул. Тролейбусній, 12 у м. Івано-Франківську, щомісячна оплачуючи 650 грн., що є значною сумою.

Крім того, він часто хворіє, лікується, на що витрачає значні кошти. Судом не було взято до уваги те, що позивач отримує високу заробітну плату, а тому, на думку апелянта, має змогу платити аліменти на період навчання ОСОБА_2 у розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходів.

Справа №22-ц-577/2010 р. Головуючий у 1 інстанції Монташевич С.М.

Категорія 46 Суддя-доповідач ОСОБА_6

Просить рішення Долинського районного суду від 01 лютого 2010 року змінити, а саме стягувати аліменти з ОСОБА_5 на період навчання апелянта у розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходів.

В судовому засіданні апелянт та представник відповідача доводи своєї апеляційної скарги підтримали.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ст.. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 навчається в Прикарпатському національному університеті на факультеті математики та інформатики денної форми навчання (а.с.58).

Судом встановлено, що за рішенням Долинського районного суду від 20 грудня 2006 року з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 25% частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання двох повнолітніх дітей. Після досягнення дочкою ОСОБА_7 23 років підстави для стягнення з ОСОБА_5 на її утримання припинили своє існування, у зв'язку з чим ОСОБА_5 звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначення розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що дохід позивача та відповідачки суттєво не відрізняється (а.с.47-48), в тому задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції врахував матеріальне становище ОСОБА_5, і прийшов до правильного висновку зменшивши розмір аліментів на користь позивачки до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно на час навчання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не більше, як до досягнення ним 23 років.

Рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування не вбачається.

З

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 відхилити. Рішення Долинського районного суду від 01 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: Н.С. Стефанів

Судді: Р.Й. Матківський

ОСОБА_8