Київський районний суд м. Полтави
Справа № 2-4706/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі - Півень Я.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Посилався на те, що 09 червня 2009 року померла його бабуся ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння, земельної ділянки по вул.Тіньовій, 9 у м.Полтаві та іншого майна. Помилково вважаючи, що своє майно бабуся заповіла відповідачу, позивач у визначений законом термін звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_2 По закінченні шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини, сторонами було зясовано, що сталася помилка, оскільки заповітом, складеним бабусею у 2002 році, все своє майно вона заповіла позивачу. Тому позивач помилявся щодо вчиненого ним правочину - відмови від спадщини, у звязку з чим просив суд визнати недійсною подану ним до Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який він пропустив з поважних причин.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на викладені в позовній заяві обставини. Пояснив, що внаслідок помилки, що сталася, і він і відповідач позбавлені можливості прийняти спадщину після бабусі. Просив суд визнати недійсною подану ним до Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, та визначити йому додатковий строк два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та підтвердила обставини, щодо яких надані позивачем пояснення.

Третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, звернувшись до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за відсутності її представника (а.с.15).

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 09 червня 2009 року померла ОСОБА_3 (а.с.5).

Після її смерті відкрилася спадщина.

За життя 22 липня 1991 року ОСОБА_3 склала заповіт, за яким належний їй жилий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в м.Полтаві по вул.Тіньовій, №9 повністю заповідала ОСОБА_2 (а.с.4).

Заповітом від 04.06.2002 року ОСОБА_3 жилий будинок з господарськими спорудами по вул.Тіньовій, №9 у м.Полтаві повністю заповідала ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до ст. 544 ЦК України редакції 1963 року. який регулював спірні правовідносини на час їх виникнення, заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить.

Тому заповітом ОСОБА_3 від 04.06.2002 року повністю було скасовано заповіт від 22.07.1991 року.

Враховуючи таємницю вчинення нотаріальної дії, суд приходить до висновку, що позивач міг не знати про існування заповіту на його імя, а тому помилятись щодо своїх дій при зверненні 01.07.2009 року до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини.

Відповідно до ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про вчинення ОСОБА_1 правочину подання заяви про відмову від спадщини - внаслідок помилки щодо обставин, які мають істотне значення, та про необхідність визнати вказану заяву недійсною з наведених підстав.

ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 за заповітом (а.с.6). Але у встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся з причин, що визнані судом поважними.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тому суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.209,213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Заяву ОСОБА_1 від 01 липня 2009 року про відмову від спадщини після померлої ОСОБА_3, подану ним до Другої ОСОБА_4 нотаріальної контори 01 липня 2009 року, зареєстровану в реєстрі за №2-736 (порядковий номер 1052), визнати недійсною, як таку, що подана внаслідок помилки.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 09 червня 2009 року ОСОБА_3 терміном два місяці.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10-денний термін.

Головуючий О.А.Самсонова

27.08.2010