Володарський районний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2010 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

судді Яковенко М.М.

при секретарі Темір В.В.

за участю осіб, які приймали участь у справі:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Володарське цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до

ОСОБА_3

про

стягнення суми боргу, моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнених вимог, які були прийняті судом по слідуючим підставам:

Позивач надав відповідачу безпроцентну позику на загальну суму 29700 євро, на підтвердження укладання чого, відповідач видав письмові розписки, що посвідчує передання визначеної суми, а саме:

24.08.2008 року у розмірі 10400 євро із стоком повернення 24.11.2008 року;

03.05.2009 року у розмірі 12800 євро із строком повернення до 01.07.2009 року;

01.08.2009 року у розмірі 6500 євро із строком повернення до 01.10.2009 року.

У визначений строк відповідач грошові кошти не повернув, чим порушив грошове зобовязання. В звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу 297000 євро відповідно по курсу НБУ станом на 04.06.2010 року (з урахуванням уточнених вимог) по відношенню євро до гривни 972, 27 грн. за 100 євро; сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення по трьом розпискам, а також три проценти річних від простроченої суми по двом розпискам. Крім того, просить стягнути 30000 гривен завданої йому моральної шкоди, внаслідок не повернення йому грошей по займу.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсязі, просять їх задовольнити, будь яких інших змін або уточнень не подали. Позивач підтвердив, що дійсно ним по домовленості з відповідачем, були надані у борг грошові кошти на загальну сум 29700 євро, ними був визначений строк повернення грошей. Відповідач написав йому власноручно розписки про отримання грошових коштів. Зобовязався повернути їх, але ж до теперішнього часу гроші не повернуті. Судові витрати просили покласти на відповідача.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтвердив факт, що він отримав у борг від позивача грошові кошти, про написав розписки. Зобовязався повернути борг у визначений строк, але ж в звязку з відсутністю можливості, не може сплатити борг. Не заперечував проти стягнення з нього основного боргу, даже більше суми заявленої до стягнення. Заперечує проти стягнення моральної шкоди.

Вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та надані суду докази у їх взаємній сукупності, суд прийшов до слідуючого:

Відповідно до загальних вимог ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ці докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.(ст.ст.10, 27, 60, 131 ЦПК України).

Суд вважає встановленим, проти чого не заперечували сторони, це підтверджується матеріалами справи, що відповідач дійсно отримав від позивача безпроцентну позику на загальну суму 29700 євро, при чому 24.08.2008 року у розмірі 10400 євро із стоком повернення 24.11.2008 року; 03.05.2009 року у розмірі 12800 євро із строком повернення до 01.07.2009 року; 01.08.2009 року у розмірі 6500 євро із строком повернення до 01.10.2009 року. грошові кошти у визначений строк повернуті не були. Відповідно до довідки виданої Держощадбанком України станом на 04.06.2010 року курс 1 євро складає 9, 7227 грн. (або 972, 27 за 100 євро). Суд при розгляді справи, керуючись принципом розгляду позову в межах заявлених вимог, вважає, що саме при розрахунку суми боргу повинен виходити з зазначеного офіційного курсу валюти встановленого НБУ.

Ст.509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, якою визначені підстави виникнення прав та обовязків, якими є договори та інші правочини. Цивільні обовязки повинні виконуватися у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ст..14 ЦКУ).

Відповідно до ст..526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.610 ЦКУ встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання (ст..625 ЦКУ). В даному випадку суд не приймає до уваги посилання відповідача, про неможливість повернення грошей по своєму зобовязанню, у звязку з недостатністю грошових коштів.

Правовідносини, що виникли між сторонами, та з підстав яких звернувся до суду Позивач, регулюється Параграфом 1 Главою 71 Книгою 5 ЦК України. В даному випадку існує грошове зобовязання відповідача перед позивачем.

Статтею 1046 ЦК України, встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позичкодавцю таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (ст..1047 ч.2 ЦКУ).

За умовами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачені наслідки порушення договору позичальником, безпосередньо ч.1 цієї статті встановлено, що 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення грошових коштів по борговому зобовязанню підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з розрахунку, відповідач повинен повернути позивачу з урахуванням встановленого курсу НБУ гривни до євро станом на 04.06.2010 року за позикою: по 1-шій розписці: 10400*972, 27 грн.= 101116, 08 грн.; по 2-гій розписці: 12800*972, 27 грн.= 124450, 56 грн.; по 3-тій розписці: 6500 *972, 27 грн.= 63197, 55 грн., а всього 29700 євро*972,27=288764, 19 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку підлягає стягненню з відповідача, в тому числі, індекс інфляції за весь час прострочення боргового зобовязання.

При розрахунку індексу інфляції: 1-ша розписка: 101116, 08 грн.*1,021( інфляційна складова за грудень 2008 р.)*1,123 (інфляційна складова за 2009 р)*1,018 ( інфляційна складова за січень 2010 р.) *1,019 (інфляційна складова за лютий 2010 р.) * 1,009 (інфляційна складова за березень 2010 р.) дорівнює 121349, 71 грн.; 2-га розписка: 124450, 56 грн.*0,999( інфляційна складова за липень 2009 р.)*0,998 (інфляційна складова за серпень 2009 р)*1,008 (інфляційна складова за вересень 2009 р)* 1.009 (інфляційна складова за жовтень 2009 р)* 1.011 (інфляційна складова за листопад 2009 р)* 1.009(інфляційна складова за грудень 2009 р)* 1.018( інфляційна складова за січень 2010 р.) *1,019 (інфляційна складова за лютий 2010 р.) * 1,009 (інфляційна складова за березень 2010 р.) дорівнює 134741, 03 грн.; 3-тя розписка: 63197, 55 грн.* 1.009 (інфляційна складова за жовтень 2009 р)* 1.011 (інфляційна складова за листопад 2009 р)* 1.009(інфляційна складова за грудень 2009 р)* 1.018( інфляційна складова за січень 2010 р.) *1,019 (інфляційна складова за лютий 2010 р.) * 1,009 (інфляційна складова за березень 2010 р.) дорівнює 68084, 28 грн.

Всього підлягає стягненню сума боргу з урахуванням індексу інфляції -121349, 71 грн. +134741, 03 грн. +68084, 28 грн.=324175, 02 грн.

До відповідача також застосовується відповідальність за порушення грошового зобовязання у вигляді 3% річних від простроченої суми, оскільки невиплата боргу у встановлений строк є грошовим зобовязанням, та передбачена Законом.

Строк прострочки платежу по першій розписці складає 492 днів. Суд не приймає посилання позивача на просрочення по першій розписці як на 576 днів, тому як порушення зобовязання по ній починається з 25.11.2008 року. В звязку з чим, 3 % річних від суми боргу складає (101116, 08*3 %) : 365*492 = 4088, 97 грн.

Строк прострочки платежу по другій розписці складає 274 днів. Суд не приймає посилання позивача на просрочення по другій розписці як на 370 днів, тому як порушення зобовязання по ній починається з 01.07.2009 року. В звязку з чим, 3 % річних від суми боргу складає (124450, 56*3 %) : 365*274 = 2802, 69 грн. Всього сума по 3% річних по двом розпискам складає 6891, 66 грн.

По третій розписці вимоги про стягнення 3% річних стороною позивача не заявлялось, а тому суд розглядає ці вимоги, лише в тих межах, в яких вони заявлені.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача всього 331066, 68 грн.: по першій розписці з урахуванням індексу інфляції та 3% річних (101116, 08 грн.+20233, 63 грн.+4088, 97 грн.)=125438, 68 грн.; по другій розписці: (124450, 56+10290, 47+2802, 69 грн.)=137543, 72 грн.; по третій розписці з урахуванням тільки індексу інфляції: (63197, 55+4886, 73)= 68084, 28 грн.

Розглядаючи позов позивача, про стягнення на його користь 30000 грн. моральної шкоди, суд приходить до висновку, про відмові у задоволені вимог в цієї частині у повному обсязі. Суд вважає, що позивач не обґрунтував свої вимоги про моральну шкоду, вважає їх безпідставними, суду не представлено ніякого договору з цього приводу, що сторони передбачили, що у випадку не виконання або не належного виконання зобовязання, підлягає стягненню моральна шкода. Крім того, в даному випадку та з тих правовідносин, що виникли між сторонами, законодавством не передбачено стягнення моральної шкоди.

На підставі викладеного, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст..88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню здійсненні ним судові витрати по справі, що підтверджується документально.

Керуючись ст.ст.209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.625, 1046-1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу по виконанню грошового зобовязання, з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми у загальному розмірі - 331066 /триста тридцять одна тисяча шістдесят шість / гривен 68 гривен, та судові витрати по справі на загальну суму 10171 грн., а всього стягнути 341237 /триста сорок одна тисяча двісті тридцять сім/ гривен 68 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний зміст рішення виготовлений 13.08.2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області м.Маріуполя через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М.Яковенко