АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Обідіної О.І.

Суддів: Карнауха П.М. , Дорош А.І.

при секретарі Ткаченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 19 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Крюківської районної м. Кременчуці , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

колегія суддів , заслухавши доповідь судді - доповідача Обідіної О.І.

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 19.07.2010 р. позовні заяву ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/8 частини спадкового майна після померлої 02.10.2004 р. ОСОБА_4, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями : житлового будинку літ. «А., а, а1, а2» площею 65, 3 кв.м. ( за виключенням кімнат «1-5», «1-6» ), літню кухню літ.»Б.б1». сарай літ. «б», сарай літ. «В» , погріб літ. «Вл» гараж літ. «Д» вбиральня літ. «Г», розташовані в місті Кременчуці по провулку Грузинському, 7/13.

Позовна заява ОСОБА_2 задоволена частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 3/8 частини спадкового майна після померлої 02.10.2004 р. ОСОБА_4, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями : житлового будинку літ. «А., а, а1, а2» площею 65, 3 кв.м. ( за виключенням кімнат «1-5», «1-6» ), літньої кухні літ.»Б.б1». сараю літ. «б», сарай літ. «В» , погріб літ. «Вл» гараж літ. «Д» вбиральня літ. «Г», розташовані в місті Кременчуці по провулку Грузинському, 7/13.

Частково не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржила ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі просить рішення змінити в частині не віднесення до спадкового майна кімнат літ «1-5,1-6» , посилаючись на відсутність доказів про будівництво спірних кімнат позивачем ОСОБА_3, вважає останні об»єктом спадкування .

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 309 ч.1 п.4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення абро зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права …

Відповідно ч3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги , якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

По справі встановлено, що в листопаді 1949 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували свій шлюб, від якого мають спільних дітей - ОСОБА_6 ( в даний час прізвище ОСОБА_3) та ОСОБА_7 ( (шлюбне прізвище ОСОБА_2) .

Згідно договору від 27.03.1952 р. між житловим управлянням Крюківської міської ради депутатів трудящих м. Кременчука та ОСОБА_5 останньому надано земельну ділянку площею 588 кв.м. по пров. Гастелло. 7/13 в м. Кременчуці для будівництва одноповерхневого шлакоблочного будинку, зі строком закінчення будівництва до 01.04.1955 року. В подальшому строки закінчення забудови були продовжені до 31.12.1956 р.

Житловий будинок був завершений будівництвом в 1958 р., будівництво господарських будівель та споруд тривало до 1982 р.

Відповідно до технічного паспорту житлового будинку по пров. Грузинському, 7/13 в м. Кременчуці ( адреса домоволодіння була змінена ) станом на 1982 р. домоволодіння складалось з побудованого житлового будинку літ. «А. а, а1, а2» , літньої кухні з прибудовами літ «Б. б1» , туалету літ. «Г», сараю літ. «б», гаражу літ. «Д», погрібу літ. «В», колодязю літ. «К1» , огорожі № 1,2, 3 та замощення №4.

22.10.2001 р. ОСОБА_5 помер. , а 02.10.2004 р. померла мати сторін ОСОБА_4

Задовольняючи позовні вимоги про визнання за спадкоємцями права власності на спадкове домоволодіння , суд першої інстанції виходив з того, що спадщину після смерті ОСОБА_8 у вигляді ? частини домоволодіння в порядку ч.1 ст.549 ЦК УРСР прийняли дружина ОСОБА_4 та діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках , а після смерті матері відкрилась спадщина на ? частини спірного майна ( ? + ?) , яку успадкувала позивач ОСОБА_3 в розмірі 5/8 частини згідно до вимог ст. 1268 ЦК та ОСОБА_2 в розмірі 3/8 частки домоволодіння, яке на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 складалось з житлового будинку літ. «А. а, а1, а2» , літньої кухні з прибудовами літ «Б. б1» , туалету літ. «Г», сараю літ. «б», гаражу літ. «Д», погрібу літ. «В», колодязю літ. «К1» , огорожі № 1,2, 3 та замощення №4. Спірні кімнати «1-5» та «1-6» , які самочинно були побудовані ОСОБА_3 не входять до складу спадщини , яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , тому підстав для визнання права власності на них в порядку спадкування не має.

З вказаним висновком не в повній мірі погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Як встановлено в ході судового розгляду та підтверджено поясненнями ОСОБА_3 і ОСОБА_2 спірне домоволодіння не введено в експлуатацію , не має відповідного право установчого документа , фактично є самочинним будівництвом, оскільки при житті батьки його не узаконили згідно до існуючого на той час порядку.

Крім того, після смерті ОСОБА_9, його дружина ОСОБА_4 також не займалась вирішенням питання про узаконення будівництва , не звертаючись як власник та спадкоємець будинку ні до суд в порядку ст. 376 ЦК України , ні до інших компетентних органів.

Між тим, відповідно до роз»ясень п.7 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавцем здійснено самочинне будівництво , до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були виготовлені в процесі цього будівництва.

На вказане роз»яснення Постанови Пленуму ВСУ суд першої інстанції уваги не звернув та постановив по справі рішення , яке не ґрунтується на вказаних вимогах.

Враховуючи зазначене, колегія суддів знайшла за можливе вийти за межі доводів апеляційної скарги , які не містять в собі посилань на невірне застосування в цій частині норм матеріального права .

Оскільки спірне спадкове домоволодіння є самочинним будівництвом , у спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відсутні правові підстави для визнання за ними права власності на останнє в порядку спадкування.

Враховуючи вимоги ст. 11 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства та відсутність заявлених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вимог про визнання в порядку спадкування права власності на будівельні матеріали, колегія суддів позбавлена можливості вирішувати спір в цій частині та постановляти з цього приводу відповідне рішення.

Таким чином, в задоволенні як первісних вимог, так і зустрічних , необхідно відмовити як в таких, що не ґрунтуються на законі.

Керуючись ст. 303 ч.3, 309 ч.1 п.4, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 9 липня 2010 року скасувати, по справі постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів.

С У Д Д І : З оригіналом згідно С У Д Д Я ОСОБА_1