Справа 2-937/10
Номер провадження 2-937/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.10 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Марусяк М.О.

при секретарі - Ступчук Л.Б.

з участю прокурора - Цинайко Н.І.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом

Прокурора Рахівського району Закарпатської області в інтересах ОСОБА_4 до Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради, ОСОБА_3 про скасування в х/г частині заповіту та визнання права власності на спадкове

майно

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рахівського району Закарпатської області в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив заповіт, складений від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, посвідчений 22.12.2009 року в.о. секретаря виконкому Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в частині ? скасувати, визнати за ОСОБА_4, право власності на ? частину всього спадкового майна, що належало на праві приватної власності заповідачці, в тому числі на, ? частину житлового будинку НОМЕР_1, разом з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований у АДРЕСА_1 та ? частину земельної ділянки розміром 0,50 га, яка розташована на території Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в тому числі на ? частину земельної ділянки, відведеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на ? частину земельної ділянки, відведеної для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування заявленого позову зазначив, що після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 матері позивача, ОСОБА_6, залишився, як спадкове майно, житловий будинок НОМЕР_1, що розташований по АДРЕСА_1, земельна ділянка розміром 0,50 га, що складається із 0,15 га земельної ділянки, виділеної, покійній ОСОБА_6 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,35 га - для ведення особистого селянського господарства. 22.12.2009 року в.о. секретаря виконкому Верхньоводянської сільської ради ради Рахівського району Закарпатської області посвідчено заповіт від імені ОСОБА_6, згідно якого у разі відкриття спадщини, все спадкове майно, що належить заповідачу та все те, на що вона (спадкодавець) матиме право на день своєї смерті, належатиме відповідачу, ОСОБА_3 . Зважаючи на деякі об'єктивні справи, прокурор вважає, що даний заповіт підлягає скасуванню в частині 1/2, а позивач ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги спадкування, має право на спадкування спірного майна (обов'язкова частка), оскільки являється інвалідом дитинства II групи, непрацездатний і над ним встановлено опіку та призначено опікуна - ОСОБА_3

В судовому засіданні прокурор, ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала, з підстав, наведених в позовній заяві, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник позивача, ОСОБА_1, просить в позові відмовити, оскільки вважає позов передчасним. При цьому стверджує, що із заявою в прокуратуру про захист порушених майнових прав позивача ОСОБА_4 ніхто не звертався, на її думку, немає необхідності скасовувати заповіт, що є предметом спору, відповідач ОСОБА_3, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де нотаріус йому пояснила порядок спадкування, право на обов'язкову частку у спадковому майні інваліда 11 групи, незалежно від існуючого заповіту .

Відповідач ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, про те, що ОСОБА_4, як інвалід ІІ групи, має право на обов'язкову частку у спадковому майні, після смерті заповідачки йому відомо, крім того, коли він звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття та оформлення спадщини нотаріус йому пояснила, що попри існування заповіту в його користь, за яким заповідачка ОСОБА_6 заповіла йому все своє майно, право на обов'язкову частку має ОСОБА_4, інвалід дитинства ІІ групи. На підставі наведеного вважає, що немає необхідності скасовувати заповіт в 1/2 частині.

Представник відповідача, Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_2, позовні вимоги визнав, зазначив, що на період складання оскаржуваного заповіту виконував обов'язки секретаря Верхньоодянської сільської ради і відповідно був наділений нотаріальними повноваженнями. 22 грудня 2009 року дійсно посвідчував заповіт, складений нині померлою, ОСОБА_6, на користь відповідача ОСОБА_3 При цьому йому достеменно було відомо про наявність непрацездатного сина заповідачки, ОСОБА_4, який визнаний інвалідом дитинства II групи і який має право на обов'язкову частку у спадщині, про що він наголосила заповідачці, однак остання наполягала на посвідченні заповіту.

Представник відповідача, КП «БТІ» Рахівської районної ради до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.ст.1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено такі обставини.

22 грудня 2009 року ОСОБА_6, яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, про що зроблено відповідний запис про смерть за № 81 від ІНФОРМАЦІЯ_4, складено заповіт на користь відповідача ОСОБА_3. Зокрема, заповідачка усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_3.

В матеріалах справи містяться документально підтверджені докази належності майна відносно якого заповідачка здійснила заповідальне розпорядження. Ним є, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, житловий будинок НОМЕР_1, що знаходиться по АДРЕСА_1, та відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 21.09.2004 року, земельна ділянка, розміром 0,50 га, з яких 0,15 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,35 га - для ведення особистого селянського господарства.

Цивільний кодекс України закріплює право фізичної особи призначити спадкоємців шляхом складання заповіту і розподілити спадкове майно, майнові права та обов'язки на свій розсуд.

Разом з тим, у статті 1241 Цивільного кодексу України визначено право певних осіб на отримання частки спадкового майна, незалежно від змісту заповіту закон гарантує визначену частку спадщини, яка називається обов'язковою часткою.

Таким чином, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця в силу прямої вказівки закону.

Перелік таких осіб, визначений вищевказаною статтею Цивільного кодексу України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. До цього переліку входять лише особи, які належать до першої черги спадкоємців за законом і є малолітніми, неповнолітніми, повнолітніми непрацездатними дітьми спадкодавця (в тому числі усиновленими), непрацездатною вдовою (вдівцем), непрацездатними батьками (усиновителями) та дітьми, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Непрацездатними вважаються жінки, які досягли 55 років та чоловіки - 60 років; інваліди І, II, III груп, незалежно від того, чи призначена їм пенсія.

Обов'язкова частка у спадщині визначається в розмірі половини від тієї частки, яка належала б кожному зі спадкоємців, що мають право на неї, при спадкуванні за законом, незалежно від змісту заповіту.

Так, судом достовірно встановлено, що позивач, ОСОБА_4, являється сином нині померлої ОСОБА_6, а отже спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

З довідки серії Л-70 № 266108 від 29 березня 1978 року вбачається, що ОСОБА_4 визнаний інвалідом другої групи, причина інвалідності - інвалід з дитинства та у графі «трудова рекомендація» вказано, що останній непрацездатний.

Крім того, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 постійно проживає у спадковому будинку, при цьому як при житті спадкодавця, так і після її смерті. Вказана обставина також підтверджується довідкою СГІРФО Рахівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області № 6042 від 23.06.2010 року.

Таким чином, у даному випадку, згідно з нормами законодавства, ОСОБА_4 належить до осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, а тому заповіт, яким позбавлено позивача обов'язкової частки у спадщині, як непрацездатну особу, спадкоємця першої черги спадкування за законом, на думку суду, слід визнати недійсним, розмір обов'язкової частки у спадщині встановити в ? частині всього спадкового майна.

Поряд з цим, до задоволення судом підлягають позовні вимоги, щодо визнання права власності на спадкове майно: ? частину житлового будинку НОМЕР_1, разом з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташовані у АДРЕСА_1, та ? частину земельної ділянки, розміром 0,50 га, в тому числі ? частину земельної ділянки відведеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на ? частину земельної ділянки відведеної для ведення особистого селянського господарства.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в ? частині скасування заповіту, що є предметом судового розгляду, та визнання права власності за ОСОБА_4, в 1/2 частині спадкового майна, житлового будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, та в ? частині земельної ділянки, розміром 0,50 га, розташованої та території Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, в тому числі, на ? частину земельної ділянки, відведеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - обгрунтовані, підставні та такі що підлягають до задоволення.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, з відповідачів, Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області та ОСОБА_3 підлягають до стягнення, солідарно, в користь держави, судові витрати, що складаються з 8,50 грн. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Керуючись ст.ст. З, 8,10, 57, 58, 59, 60, 81, 88, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 1241 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Заповіт складений від імені громадянки ОСОБА_6 на користь громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_2 та посвідчений 22.12.2009 року в.о. секретаря виконкому Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, в частині 1/2 скасувати.

Визнати за громадянином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканцем АДРЕСА_1 право власності на 1/2 частину спадкового майна, що належало на праві приватної власності громадянці ОСОБА_6, а саме на ? частину житлового будинку НОМЕР_1, разом з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований у АДРЕСА_1; на х/г частину земельної ділянки розміром 0,50 га, яка розташована на території Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, в тому числі, на 1/2 частину земельної ділянки, відведеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Стягнути з відповідачів Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області та ОСОБА_3, солідарно, судові витрати, пов'язані з розглядом справи в суді, 8 гривень 50 копійок судового збору, на користь держави та 37 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня отримання повного тексту рішення.

Головуюча: Марусяк М.О.