Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-3279/2010
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2010 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Вознюка С.М.,
при секретарі Височин Ю.В.,
розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
16 липня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 26.06.1996 року відділі РАГС Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, зареєстровано шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу за №272. У позивачки це другий шлюб, в якому у них народились діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, у позивачки є ще одна дитина від першого шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Сімейне життя в них не склалось, через постійні сварки, безвідповідальне ставлення до своїх батьківських обовязків з боку відповідача та їх невиконання, шлюбні стосунки між ними з жовтня 2005 року, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного та того, що примирення між ними є неможливим, позивачка просить розірвати шлюб.
В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягала позивачка.
В судове засідання позивачка зявилась, позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову ОСОБА_1
Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України.
Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26.06.1996 року укладено та зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом РАГС Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №272. У позивачки це другий шлюб. В шлюбі народились двоє дітей: донька ОСОБА_4 (14.11.2002 р.н.) та син ОСОБА_3 (23.12.1996 р.н.).
З наданих в ході судового розгляду пояснень позивачки, вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вона відмовляється від примирення. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.
Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, спору щодо місця проживання дітей немає, діти залишаються проживати з матірю. З цього приводу спір відсутній.
З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивачка звернулася з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України.
Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам та інтересам дітей. При ухваленні рішення судом враховано бажання ОСОБА_1 швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими.
Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.
Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 17 грн. 00 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.
Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 110 ч.1, 112 СК України, ст.ст. 88, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований 26.06.1996 року відділом РАГС Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №272.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_6 ), на користь ОСОБА_1 сплачені нею при поданні позову суми судового збору в розмірі 17 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., а всього 47 (сорок сім) грн. 00 коп. судових витрат.
При реєстрації розірвання шлюбу стягнути державне мито в розмірі 17 (сімнадцять) грн. з ОСОБА_2. ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду Київської області в загальному порядку.
Суддя Бориспільського міськрайонного суду
Київської області ОСОБА_6