Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-4517/2009
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Вознюка С.М.,

при секретарі Височин Ю.В., Захарченко Ю.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Правекс-Банк" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

Позивач 20.11.2009 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому зазначає, що 13.07.2007р. в м. Києві на вул. Кловський узвіз, 9/2 трапилась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль «ВАЗ-21099», н.з. АА 5915 СТ, під керуванням ОСОБА_2, який належить ПАТ "Комерційний банк "Правекс-Банк" та автомобілем Рено, н.з. АА 1513 СР. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2007 року винним у скоєній ДТП та порушенні ст. 124 КУпАП було визнано ОСОБА_2 й на нього накладено стягнення в розмірі 17 грн. Внаслідок ДТП власнику автомобіля Рено, н.з. АА 1513 СР було заподіяно матеріальних збитків в розмірі 7536 грн. 64 коп., які були йому відшкодовані ВАТ „Страхова компанія „ПЗУ Україна, оскільки останній був застрахований в ній. В свою ВАТ „СК „ПЗУ звернулось до позивача з регресними вимогами, які ПАТ "Комерційний банк "Правекс-Банк" оплатив.

На підставі того, що відповідач з 01.03.2007 року працював в ПАТ "Комерційний банк "Правекс-Банк" на посадів водія адміністративного відділу і з ним був укладений договір повної цивільної відповідальності. Під час ДТП відповідач був за кермом службового автомобіля і позивач відшкодував завдану його неправомірними діями шкоду, просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 7536 грн. 64 коп. збитків завданих внаслідок ДТП, суму попередньо сплаченого судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні обставини справи підтвердив, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. По справі пояснили, що ОСОБА_2 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, вину в якому визнає в повному обсязі. Сторони на момент вчинення ДТП були у трудових відносин. Не зважаючи, що відповідач уклав з ПАТ "Комерційний банк "Правекс-Банк" договір про повну матеріальну відповідальність, він не є дійсним, оскільки не передбачений законодавством і порушує його, а тому відповідає лише в рамках одномісячної заробітної плати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позовних вимог ПАТ "Комерційний банк "Правекс-Банк".

Як встановлено судом, 13.07.2007р в м. Києві на вул. Кловський узвіз, 9/2 трапилась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобілі ВАЗ-21099, н.з. АА 5915 СТ, під керуванням ОСОБА_2, який належить ПАТ "Комерційний банк "Правекс-Банк" та автомобілем Рено, н.з. АА 1513 СР. Внаслідок ДТП власнику автомобіля Рено ОСОБА_4, було заподіяно матеріальні збитки у виді пошкоджень власного транспортного засобу в розмірі 7536 грн. 64 коп., що підтверджується розрахунком до страхового акту (а.с.42-43).

Згідно дослідженої в судовому засіданні постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2007 року (а.с.14), ОСОБА_2 визнано винним у скоєні правопорушенні, передбаченого ст. 124 КУпАП. За вказане правопорушення ОСОБА_2 притягнутий до відповідальності та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 грн. Зауважень від правопорушника, щодо характеру та кількості пошкоджень автомобіля «Рено» не було.

Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів пошкоджений автомобіль Рено, н.з. АА 1513 СР застраховано в ВАТ „СК „ПЗУ. ОСОБА_4 вчасно повідомив останню про ДТП, надав відповідні документи, які стали підставою для складання страхового акту №021.27294.3002.101.01 від 23.10.2007 року (а.с.41) та виплати страхового відшкодування.

Зважаючи, що автомобіль «ВАЗ-21099», н.з. АА 5915 СТ належав на праві власності ПАТ "Комерційний банк "Правекс-Банк", матеріальна шкода була заподіяна з вини водія вищевказаного транспортного засобу і відшкодована в повному обсязі ВАТ „СК „ПЗУ, останнє звернулось із регресною вимогою до позивача (а.с.6), на підставі якої ПАТ "Комерційний банк "Правекс-Банк" перерахував йому 7536 грн. 64 коп., що підтверджується квитанцією (а.с.45).

Керуючись тим, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_2, який відповідно до подорожнього листа серії ААБ №305806 (а.с.49) керував автомобілем «ВАЗ-21099», н.з. АА 5915 СТ, перебував у трудових відносинах з позивачем, займаючи посаду водія адміністративного відділу, що підтверджується наказами ПАТ "Комерційний банк "Правекс-Банк" (а.с.11-12) та трудовим договором (а.с.13-14) і між ними було укладено договір про повну матеріальну відповідальність (а.с.15), останній звернувся до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу

Згідно розрахунку до страхового акту, сума страхової виплати за пошкодження автомобіля Рено, н.з. АА 1513 СР виплачена ВАТ „СК „ПЗУ становить 7536 грн. 64 коп. Дані витрати, були сплачені позивачем. Звіт про оцінку відповідач не вимагав та вартість шкоди не оспорював.

Хоча відповідач в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні ДТП, проти розміру заподіяної ним шкоди заперечував, заважаючи на трудові відносини з позивачем, в яких він перебував на момент ДТП.

Зважаючи, що факт вчинення правопорушення, винність відповідача та сума збитків визнаються сторонами, то вони не підлягають доказуванню в судовому засіданні на підставі ч.1 ст.61 ЦПК.

Згідно до вимог ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовуються на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовуються винною особою.

З цього приводу суд вважає посилання позивач на норми цивільного кодексу України помилковими, оскільки в даному випадку правовідносини врегульовані Кодексом законів про працю України.

Так, зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 132, 134, 135, 135-1 КЗпП України та постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

У відповідності до ст.135 КЗпП України межі матеріальної відповідальності працівників за шкоду, завдану підприємству, установі, організації розкраданням, умисним зіпсуттям, недостачею або втратою окремих видів майна та інших цінностей, а також у тих випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір, встановлюються законодавством.

Повна матеіральна відповідальність працівників підприємства можлива лише у ивпдаку укладення відповідного договору про повну матеріальну відповідальність, що визначено в ст. 134 КЗпП України.

Письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо звязані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, що передбачено ст.135-1 КЗпП України.

Відповідно до постанови Державного комітету ради міністрів УРСР по праці та соціальним питанням N 447/24 від 28.12.1977 року „Про затвердження переліку посад та робіт, займаних, або які виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності цінностей, переданих їм для збереження, обробки, продажу, перевезення або застосування в процесі виробництва, а також типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність посада водія не входить до переліку посад та робіт при виконанні яких з працівниками укладається договір про повну матеріальну відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 керував джерелом підвищеної небезпеки автомобілем «ВАЗ-21099», н.з. АА 5915 СТ, а шкода спричинена у звязку з його винними діями, що підтверджується постановою суду. Розмір відшкодування підтверджується розрахунком та платіжними дорученнями, які були досліджені судом та визнаються відповідачем.

Не зважаючи на те, що між сторонами укладався договір про повну матеріальну відповідальність, ОСОБА_2 має нести відповідальність в межах свого середньомісячного заробітку, оскільки посада, яку він займав не передбачає укладення з ним договору про повну матеріальну відповідальність. З цих підстав, суд вважає такий договір нікчемним.

Так, згідно ч.1 ст. 132 КЗпП України, працівник несе матеіарльну відповідальність за шкоду заподіяну підприємству в розмірі середньомісячного заробітку.

Крім того, суд враховує, що строк позовної давності у випадку стягнення завданого підприємству працівником збитку, вираховується з дня, коли підприємство реально понесло збитки. Судом встановлено, що виплата страхового відшкодування в порядку регресу здіснено банком 19.10.2009 року (а.с. 8).

Як розяснив Верховний Суд України, відповідно до абз.3 п.4 постанови Пленуму ВСУ №14 від 29.12.1992 року „Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками із відповідними змінами, - середньомісячний заробіток вираховується виходячи за останні два місяці перед звільненням працівника. Зазначене підтверджується положеннями вказаними в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Мінстрів України від 08.02.1995 року №100.

Керуючись вищенаведеним, спираючись на надану позивачем довідку про доходи ОСОБА_2 за період з січня по червень 2009 року (а.с.47), суд приходить до висновку що за рахунок відповідача ПАТ "Комерційний банк "Правекс-Банк" повинно бути відшкодовано 3541 грн. 14 коп., завданої матеріальної шкоди в розмірі середньомісячного заробітку (3506 грн. 26 коп. (заробіток за травень 2009 року) + 3576 грн. 02 коп. (заробіток за липень 2009 року) та поділити на два місяці).

Суд не приймає до уваги пояснення відповідача щодо відшкодування ним шкоди, завданої підприємству шляхом ремонту транспортного засобу, яким він керував, оскільки така шкода відшкодована ним добровільно, що не звільняє від відповідальності працівника. Крім того, доказів відшкодування такої шкоди відповідачем суду не надано, а тому ця обсятавина є недоведеною.

З зазначених вищепідстав позов публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Правекс-Банк" підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати в справі у виді судового збору в розмірі 35 грн. 41 коп. та 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені позивачем при поданні позову, також слід стягнути з відповідача відповідно до частини задоволення позовних вимог.

Враховуючи зазначене, на підставі ст.ст. 132, 134, 135, 135-1 КЗпП України, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Мінстрів України від 08.02.1995 року №100, керуючись ст. 4, 10, 60, 61, 88, 130, 174, 210, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Правекс-Банк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (08300, АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Правекс-Банк" (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/2, р/р №1 у Головному управлінні НБ України по м. Києву та Київській області, МФО 321024, ) - 3541 грн. 14 коп. завданої матеріальної шкоди в розмірі середньомісячного заробітку, оплачених судових витрат пропорційно до задоволеної частини позовних вимог: 35 грн. 41 коп. судового збору та 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 3636 (три тисячі шістсот тридцять шість) грн. 55 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Правекс-Банк" відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 19.02.2010 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_5