Справа №2о-73/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2010 р. м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Полянчука Б.І., народних засідателів Скиданенко І.М., Устенко С.М., при секретарі Вакал Н.А., за участю прокурора Слинько І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою лікаря - психіатра комунальної установи „Бердянський психоневрологічний диспансер" про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2010 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області звернувся в.о. головного лікаря комунальної установи „Бердянський психоневрологічний диспансер" ОСОБА_1 із заявою про продовження примусового амбулаторного психіатричного лікування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги.

Пояснив, що ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом, при погіршенні якого може завдати значної шкоди своєму здоро'ю або здоров'ю оточуючих і тому потребує постійного лікування. Прокурор заяву підтримав.

ОСОБА_2 проти продовження лікування не заперечував.

З'ясувавши усі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно постанови Запорізького обласного суду від 06.08.1998 року ОСОБА_2 за скоєння злочину був направлений на примусове лікування в психіатричну лікарню з суворим наглядом.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 09.04.1998 р. ОСОБА_2 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, через що він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2005 р. до ОСОБА_2 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим типом нагляду. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2006 року ОСОБА_2 переведений на амбулаторне примусове психіатричне лікування.

Га - ОСОБА_3 був госпіталізований до комунальної установи „Бердянський психоневрологічний диспансер" 09.03.2007 р. і на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 04.05.2007 р. йому було продовжено амбулаторне лікування.

Рішеннями Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.09.2008 року, 27.03.2009, 15.09.2009 року було подовжено амбулаторне лікування стосовно ОСОБА_2

Згідно висновку ВКК від 27.01.2010 року ОСОБА_2 страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії і потребує продовження примусового амбулаторного лікування.

Згідно ч. 2.4. 5 ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника, в разі встановлення в неї тяжкого психічного розладу внаслідок чого вона завдасть значної шкоди, своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар -психіатр повинен надіслати суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Представлений висновок комісії лікарів-психіатрів КУ „Бердянський психоневрологічний диспансер" від 27.01.2010 року свідчить проте, що ОСОБА_2 страждає хронічним психічним захворюванням в формі шизофренії параноїдальної. Приймаючи до уваги наявність психічного розладу, формальної критики до свого стану, те що він в минулому скоїв суспільно-небезпечні дії (вбивство) ОСОБА_2 потребує подальшого амбулаторного психіатричного лікування.

За таких обставин суд вважає необхідним заяву задовольнити, продовжити надання ОСОБА_2 примусової амбулаторної психіатричної допомоги строком на шість місяців.

Керуючись ст.ст. 208-218, 234-235,279-282 ЦПК України, ст. 12 Закону України „Про примусову психіатричну допомогу", суд

ВИРІШИВ:

Заяву лікаря - психіатра комунальної установи „Бердянський психоневрологічний диспансер" про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку задовольнити.

Продовжити надання примусового психіатричного амбулаторного лікування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 в комунальній установі „Бердянський психоневрологічний диспансер" строком на шість місяців.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк, після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження і апеляційна скарга подаються

апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя

Народні засідателі:

ОСОБА_4

ОСОБА_5