Тячівський районний суд Закарпатської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2010 року

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради, Тячівської райдержнотконтори, про визнання права власності на спадкове майно.

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 сільської ради, Тячівської райдержнотконтори, про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено 28.11.1996 року. В шлюбі народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Після одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_6 рішенням сесії ОСОБА_5 сільської ради від 22 квітня 1997 року було виділено земельну ділянку для будівництва власного житлового будинку по вул.. Вайди в с. Теребля. Після цього ними було виготовлено будівельний паспорт та розпочато будівництво. До 2003 року будівництво будинку було завершено приблизно на половину, тобто було зведено стіни, та покладено дах. Але в 2003 р. трагічно загинула ОСОБА_6 Після її смерті спадкоємцями залишилися чоловік ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 В нотаріальну контору ніхто не звертався, однак в установленому законом порядку вони прийняли спадщину так як разом проживали. 12.03.2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб. На протязі 5-ти років ОСОБА_2 уже з ОСОБА_4 добудували будинок, та щасливо разом з дочкою від першого шлюбу та сином розпочали проживати в ньому. Але на даний час право власності на будинок не визнано ні за ким, хоча є всі правовстановлюючі документи і зробити це досить важко в звязку з тим, що на день смерті ОСОБА_6 будинок будівництвом завершений не був, а відсоток його готовності на той час ніхто не визначав. Однак, вони прийшли до висновку, що кожен має право власності на частку в даному будинку, тобто ОСОБА_2 право на ? частину, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по ? частині житлового будинку з надвірними спорудами, що заходиться за адресую с.Теребля, вул. Вайди. Тому просить суд позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у їх відсутності, проти позову не заперечують, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник третьої сторони Тячівської райдержнотконтори в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у їх відсутності, проти позову не заперечують, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_6 рішенням сесії ОСОБА_5 сільської ради від 22 квітня 1997 року було виділено земельну ділянку для будівництва власного житлового будинку по вул.. Вайди в с. Теребля, де вони збудували незакінчений будівництвом житловий будинок. ОСОБА_6 04.07.2003 р. померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ФМ № 142728 від 22.03.2004 року і після її смерті у незакінченому будівництвом житловому будинку залишились проживати ОСОБА_2 та їх дочка ОСОБА_7, вступивши в управління та володіння спадковим майном, прийнявши таким чином спадщину, однак не оформивши її законом передбаченому порядку.

12.03.2005 року ОСОБА_2 уклав шлюб з іншою жінкою ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-НМ від 13.03.2005 року і закінчив будівництво вказаного будинку.

Згідно ст. 524 Цивільного кодексу України / в редакції 1963 року / спадкоємство здійснюється за законом за заповітом.

Згідно ст. 534 Цивільного кодексу України / в редакції 1963 року / - кожен громадянин може залишити заповітом все своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила /здійснює/ самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачами наведено достатньо доказів, які підтверджують їх право на майно, а отже позивачів слід визнати власниками майна, а саме ОСОБА_2 право на ? частину, а за ОСОБА_3 та за ОСОБА_4 по ? частині житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою с.Теребля, вул. Вайди,106.

Керуючись ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 524, 534 ЦК України / в редакції 1963 року /, ст. 376 Цивільного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2 право на ? частину, а за ОСОБА_3 та за ОСОБА_4 по ? частині житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою с.Теребля, вул. Вайди,106.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які беруть участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення..

Суддя: В.В. Чопик