АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: право власності Доповідач: Довгаль Г.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Коваленко І.П.

суддів Коровіна С.Г., Довгаль Г.П.

при секретарі Москаленко Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 липня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права власності на самочинно збудовані споруди, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради, третьої особи: ОСОБА_4, в якому просила на підставі ст.376 ЦК України визнати за нею право власності на новостворений житловий будинок, що знаходиться по пров. Решетняківському №32 в м. Харкові.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що раніше на цій земельній ділянці було розташовано житловий будинок з надвірними будівлями, який належав їй на праві власності на підставі договорів купівлі-продажу від 08.06.2004р., посвідчених приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровими №1889, №1892. Оскільки цей будинок та надвірні споруди за даністю років стали ветхими та непридатними для подальшої експлуатації, виникла потреба побудувати новий житловий будинок для проживання її сімї. У 2005році було збудовано новий будинок літ. „Л-2, який складається із приміщень першого поверху: літ. „1-1 площею 9,1кв.м.; літ. „1-2 площею 20,9кв.м; літ. „1-4 площею 5,7кв.м; літ. „1-5 площею 9,6кв.м, ганок літ. „а, та приміщень мансарди літ. „Лм: літ. „1-6 площею 9,0кв.м, літ. „1-7 площею 33,0кв.м, літ. „1-8 площею 16,7кв.м. Вказаний будинок, згідно технічного висновку ТОВ „Харківреконструкція відповідає архітектурним, будівельним, санітарним та протипожежним нормам і придатний для подальшої експлуатації. Її чоловік ОСОБА_4 не заперечує проти того, щоб право власності на новий будинок було оформлено на неї.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради заперечував проти задоволення позову, т.я. позивачем не дотримано порядку вводу будинку до експлуатації.

Третя особа ОСОБА_4 не заперечував проти визнання за дружиною ОСОБА_2 право власності на новостворений житловий будинок.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 липня 2008 року позов задоволено. За ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок літ. „Л-2, який розташовано по пров. Решетняківському №32 в м. Харкові (приміщення: літ. „1-1 площею 9,1кв.м.; літ. „1-2 площею 20,9кв.м; літ. „1-4 площею 5,7кв.м; літ. „1-5 площею 9,6кв.м, ганок літ. „а, мансарди літ. „Лм(приміщення: літ. „1-6 площею 9,0кв.м, літ. „1-7 площею 33,0кв.м, літ. „1-8 площею 16,7кв.м).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 11 липня 2008 року скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким в позові ОСОБА_2К відмовити, посилаючись на його незаконність і, що цим рішенням порушуються її законні права та інтереси як власника сусіднього домоволодіння. Зокрема вказує, що на час розгляду справи позивач ОСОБА_2 не повідомила суд про те, що самочинно збудований нею житловий будинок знаходиться у судовому спорі, який розглядався іншим суддею цього ж суду за її позовом до ОСОБА_2 про поновлення порушеного права, яке полягає в тому, що ОСОБА_2 збудувала будинок з порушеннями ДБН, які шкодять її будинку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов та визнаючи за ОСОБА_2 право власності на вищенаведене новозбудоване нерухоме майно, суд виходив з того, що право на це майно виникло у позивача з моменту закінчення будівництва.

Про те, з таким висновком колегія суддів погодитися не може, оскільки суд першої інстанції дійшов їх без повного, всебічного та обєктивного зясування дійсних обставин справи, прав та обовязків сторін у даних правовідносинах, з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Частиною 2 ст.331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.22 Закону України „Про основи містобудування (далі Закону) забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою в порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Право на забудову (будівництво) полягає в можливості власника, користувача земельної ділянки здійснювати на ній у порядку, встановленому законом, будівництво обєктів містобудування, перебудову або знесення будинків і споруд.

Статтею 18 цього Закону в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (надалі КМУ). Експлуатація не прийнятих у встановленому порядку обєктів забороняється.

Відповідно до ст.30-1 Закону України „Про планування і забудову територій у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється приймальними комісіями. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів визначається КМУ відповідно до закону.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року (зі змінами та доповненнями внесеними постановою КМУ від 20.05.2009року №534), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється на підставі свідоцтва про відповідність збудованого обєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, що видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Інспекція державно-архітектурного контролю є єдиним органом державної влади, уповноваженим на встановлення факту готовності обєкту до експлуатації й видачу свідоцтва про відповідність збудового обєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Вищеназваного свідоцтва, яке видається інспекцією державного архітектурного-будівельного контролю у Харківській області, позивачем суду не надано, а замість цього свідоцтва предявлено висновок ТОВ „Харківреконструкція про стан основних конструкцій побудованого житлового будинку, що не є тотожнім.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Отже, в даному випадку, збудований ОСОБА_2 будинок є самочинною забудовою.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_6, у судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 вказує, що ОСОБА_1Ю є власницею сусіднього суміжного жилого будинку №34 по пров. Решетняківському в м. Харкові. Після того, як позивачка на місці старого будинку, який було знесено без відповідного дозволу, без узгодження з компетентними державними органами та без виготовлення технічної документації, побудувала новий двоповерховий житловий будинок з мансардою, дах якого виходить на ділянку ОСОБА_1 Оскільки під час опадів відбувається підтікання будинку ОСОБА_1, що в результаті може привести до його повного руйнування, вона ще в травні 2005 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про поновлення порушеного права шляхом зносу самочинно збудованого будинку. Цей спір на момент звернення ОСОБА_2 з даним позовом до суду у червні 2008 року ще не був вирішеним.

Таким чином, суд фактично не встановив та в рішенні не зазначив, чи відповідає збудований позивачкою житловий будинок усім вищезазначеним вимогам та умовам, які необхідні для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, та чи зверталася позивач в установленому законом порядку до компетентних органів для вирішення питання про визнання права власності на новозведений обєкт нерухомого майна, і лише в тому разі, коли в прийнятті такого обєкта в експлуатацію відмовлено, але ця відмова є безпідставною.

Між тим, ОСОБА_2 ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надала доказів на підтвердження того, що в установленому законом порядку вона зверталася до компетентних органів за вирішенням питання про ввід збудованого обєкту до експлуатації, а їй в цьому було безпідставно відмовлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалене у справі рішення скасувати й постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2, 309ч.1п.4, 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 липня 2008 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права власності на самочинно збудовані споруди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -