АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-323/10 Головуючий у 1-й інстанції Винниченко Ю.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: ПанченкаО.О.

Суддів: Триголова В.М., Бондаревської С.М.

при секретарі : . ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою начальника управління освіти виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області - ОСОБА_3

на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2009 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 освіти Лубенської міської ради Полтавської області, Лубенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4, Головного управління державного казначейства у Полтавській області, начальника ОСОБА_5 освіти Лубенської міської ради Полтавської області, директора Лубенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення втраченої заробітної плати та завданої моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2009 року позов ОСОБА_4 про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення втраченої заробітної плати та завданої моральної шкоди задоволено частково.

Поновлено позивачці ОСОБА_4 строк звернення з заявою про вирішення трудового спору до суду.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді вчителя початкових класів Лубенської загальноосвітньої школи І -III ступенів № 4.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_5 освіти Лубенської міської ради Полтавської області на користь позивачки ОСОБА_4 втрачений заробіток за час вимушеного прогулу за один рік, тобто з 1.11.2006 року по 1.11.2007 року , в сумі 6276,24 гривень з відрахуванням із стягнутої суми прибуткового податку та інших обов»язкових платежів.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_5 освіти Лубенської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди , завданої незаконним звільненням , ЗОООгривень, а також судовий збір на користь держави в сумі 79,76 грн. та витрати на ІТЗ судового розгляду справи на користь ТУ ДСА в Полтавській області в сумі 37 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі начальник управління освіти виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області - ОСОБА_3 прохає скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вважає, судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, зокрема ст. 42 КЗпП України, що призвело до висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом від 30 .08.2006 року за № 19 директора Лубенської ОСОБА_8 ступенів № 4 ОСОБА_7 «Про реорганізацію 4-х класів», у зв»язку з конфліктною ситуацією, реорганізовано три четвертих класи в два класи .

Наказом начальника Лубенського міського відділу освіти ОСОБА_6 від 31 жовтня 2006 року за № 65 вчителя початкових класів Лубенської ЗОШ № 4 ОСОБА_4 звільнено із займаної посади у зв»язку із змінами в організації виробництва і праці (п.1 ст. 40 КЗпП України) та скороченням штатних працівників з 01 листопада 2006 року.

Ст..234 КЗпП України передбачено , що у разі пропуску з поважних причин строків , установлених статтею 233 цього Кодексу , районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити строки.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_4 строків звернення до суду , оскільки вона за декілька днів до звільнення з роботи втратила батька (Т.1 а.с.77), її особисте здоров»я погіршилося, в зв»язку з чим вона перебувала на амбулаторному лікуванні. Крім того, позивачка доглядала за хворою матір»ю. Всі вищевказані обставини підтверджені належними доказами, наданими у порядку встановленому законодавством та відповідно до ст. 10,60 ЦПК України.

Відповідно доч.іт.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв»язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишенні на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Місцевий суд обґрунтовано задовольнив вимоги позивачки про поновлення на роботі, виходячи з тих обставин, що ОСОБА_4 мала переважне право на залишення на роботі, оскільки остання спеціаліст вищої категорії, а вчителі, що були призначені класними керівниками двох 4-х класів - ОСОБА_9 - молодший спеціаліст, а ОСОБА_10 має кваліфікацію спеціаліста І категорії. До того ж позивачка має 23-х річний стаж роботи .

Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року , не з вини працівника , орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв»язку з незаконним звільненням він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку , виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Обґрунтованим є висновок суду про стягнення з ОСОБА_5 освіти Лубенської міської ради на користь позивачки втраченого заробітку за час вимушеного прогулу за один рік.

Такий висновок місцевого суду ґрунтується на всебічно, повно і об»єктивно з»ясованих обставинах у даній справі ; наданих сторонами та дослідженими в судовому засіданні доказами та показами свідків, на які суд і послався у рішенні.

Крім того, в результаті незаконного звільнення позивачки їй завдана моральна шкода, що виразилася у моральних стражданнях в зв»язку з порушенням її законних прав, втрати нормальних життєвих зв»язків.

Тому місцевий суд , з урахуванням вимог ст.. 237-1 КЗпП України та рекомендацій Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вірно прийшов до висновку про стягнення з відповідача 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Доводи в апеляційній скарзі про законність звільнення позивачки спростовуються вищевикладеними обставинами і не дають підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду , тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, 308, 314,315 ЦГЖ України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу начальника управління виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді

Апеляційного суду: підписи ОСОБА_11

ОСОБА_12

Згідно: