Київський районний суд м. Полтави
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Сова О.О.

За участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2010 року позивач ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя. Позов обгрунтовувала тим, що 15.10.2005 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3. В теперішній час в провадженні Київського районного суду м.Полтави знаходиться справа про розірвання шлюбу за позовом ОСОБА_5 до неї. Зазначала, що бажає розділити майно, яке придбане ними в період шлюбу, а саме автомобіль НОМЕР_1. Даний автомобіль було придбано ними в жовтні 2006 року. Для придбання вказаного автомобіля ними було оформлено кредитний договір на ім»я чоловіка в Полтавській філії ВАТ «Укрексімбанк». Даний договір знаходиться у відповідача та в банку. Кредитний договір укладався в доларах США. З жовтня 2006 року вони з чоловіком виплатили приблизно 7200 доларів США, з яких 2000 доларів США це первинний внесок за автомобіль, а інші гроші це внески в банк по договору в період з жовтня 2006 року по травень 2009 року. Автомобіль знаходиться у фактичному володінні відповідача. Добровільно сплатити їй частку грошей відповідач відмовляється, що змушує її звертатися до суду. Вважає, що має право на 1/2частину виплачених ними сумісно коштів за автомобіль, а саме на приблизну суму еквівалентну 3600 доларів США, точно суму позову можливо визначити після витребування банківської документації. Просила суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 1/2 частину від виплачених за автомобіль коштів, сплачених по кредитному договору, укладеному між Полтавською філією ВАТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_3 за період з жовтня 2006 року по травень 2009 року.

08 липня 2010 року позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з доповненнями до основного позову до відповідача ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя. Доповнила позов наступним: шлюбні стосунки та спільне проживання між нею та відповідачем тривало в період з 15.10.2005 року по 01.05.2009 року, саме в цей період вони жили однією сім»єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, а тому кошти виплачені за кредитним договором є спільною власністю подружжя і вона має право на його 1/2 частину. Згідно даних філії ВАТ «Укрексімбанку» в період з 12.10.2006 року по 01.05.2009 року ними виплачено 6528,26 доларів США. Ця сума складається з тіла кредиту 4436,67 доларів США та 2091,59 доларів США проценти за користування кредитом. На 07.07.2010 року по курсу Національного банку України 1 долар США дорівнював 7,9084 грн. Отже, за період спільного життя ними за спільні кошти по курсу національної валюти по кредитному договору, за придбаний автомобіль сплачено 51628 грн. 09 коп. Отже, за законом нею особисто в період спільного проживання внесено коштів на відшкодування кредитних зобов»язань на суму 25814 грн. Просила суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 Олексндроваича на її користь 1/2 частину коштів сплачених по кредитному договору №6406С15/28 від 12.10.2006 року в сумі 25814 грн. та судові витрати 357 грн. (судовий збір 237 грн. та витрати на ІТЗ 120 грн.), а всього 26171 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали. Просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_6 з позовом згодні частково. Вважають, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 71,67 доларів США, що складає 566 грн. 80 коп. Саме такою повинна бути ціна позову, з якою згоден відповідач.

Представник Полтавської філії ВАГ «Укрексімбанк» в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника Полтавської філії ВАТ «Укрексімбанк».

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_2, думку адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_6 1.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2005 року (а.с.6).

25 січня 2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.29).Перебуваючи в шлюбі сторони придбали автомобіль НОМЕР_2. Для придбання вказаного автомобіля ними було оформлено кредитний договір на ім»я ОСОБА_3 в Полтавській філії ВАТ «Укрексімбанк» (а.с.39-48).

В судовому засіданні встановлено і цього факту не заперечували сторони по справі, що проживали вони однією сім»єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет з 15.10.2005 року по 01.05.2009 рік. В цей час ними був придбаний і автомобіль. Згідно листа Полтавської філії ВАТ «Укрексімбанк» від 01.06.2010 року №064-43/2433 встановлено, що позичальник ОСОБА_3 користується кредитом згідно договору № 6406С15/28 від 12.10.2006 року, дата погашення за договором 11.10.2012 рік. Станом на 01 червня 2010 року заборгованість позичальника ОСОБА_3 згідно кредитного договору № 6406С15/28 від 12.10.2006 року складає: 3962,22 доларів США. В період з 12.10.2006 року по 01.05.2009 року ОСОБА_3 виплачено 6528,26 доларів США в тому числі: погашення основної заборгованості 4436,67 доларів США; погашення процентів за користування кредитом 2091,59 доларів США. Позичальник має добру репутацію, прострочень по основному боргу та процентам не було.

Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, судом встановлено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя є грошові кошти, які були сплачені подружжям по кредитному договору № 6406С15/28 від 12.10.2006 року, укладеному між Полтавською філією ВАТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_3 в період з 12.10.2006 року по 01.05.2009 року в сумі 6528,26 доларів США, що становить 51628,09 грн.

Виходячи з рівності часток подружжя в спільно сплачених коштах, частка кожного із подружжя складає 1/2 тобто 51628,09 : 2 = 25814 грн. 45 коп., суд дійшов до такого висновку: ОСОБА_2 необхідно виділити та сплатити 25814 грн. 45 коп., сплачених нею по кредитному договору № 6406С15/28 від 12.10.2006 року, укладеному між Полтавською філією ВАТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_3 в період з 12.10.2006 року по 01.05.2009 року.

Судом не приймаються доводи відповідача, що він згоден сплатити позивачу 71,67 доларів США, що складає 566 грн. 80 коп., оскільки такі розрахунки не грунтуються на вимогах чинного законодавства України та суперечать кредитному договору № 6406С15/28 від 12.10.2006 року.

Є безпідставними посилання відповідача на пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов»язаннями, що виникли в інтересах сім»ї, оскільки згідно листа Полтавської філії ВАТ «Укрексімбанк» від 01.06.2010 року №064-43/2433 ОСОБА_3 має добру репутацію, прострочень по основному боргу та процентам не було. Отже, боргів по вищевказаному кредитному договору у відповідача в період з 12.10.2006 року по 01.05.2009 року не було, а тому у суду відсутні підстави застосовувати пункт 24 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 237 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 120 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.60, 61, 63, 69, 70 СК України, ст.ст.4-14,88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частину коштів, сплачених по кредитному договору № 6406С15/28 від 12.10.2006 року в сумі 25814 грн. 45 коп., судові витрати 237 грн. та витрати на ІТЗ 120 грн., а всього 26171 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту проголошення до апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий Т.В.Турченко