Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №2-4/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

12 травня 2010 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі :

Головуючого - судді Поляниці М.М.

секретарів судового засідання Кондрат В.М., Ковалів А.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

представника позивача адвоката ОСОБА_4

представника позивача ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_7 до Болехівської міської ради «Про визнання права власності на спадкове майно», за позовом ОСОБА_3 до Болехівської міської ради, Івано- Франківської області «Про визнання права власності на 40/100 частин будинковолодіння, що знаходиться по вул. Є.Коновальця,40 у м. Болехові та грошовий вклад у філії ВАТ Державний ощадний банк №6343/19 рахунок №0-1978 в м. Болехові» та за позовом ОСОБА_5, треті особи, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_8, ОСОБА_9 «Про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Євгена Коновальця 40 у м. Болехові, Івано-Франківської області», -

встановив:

Позивач ОСОБА_7 звернувся до суду з зазначеним позовом в обгрунтування якого вказує, що його мати ОСОБА_7 була власником 40/100 частин будинковолодіння №40 по вул. Є. Коновальця в м. Болехові, Івано-Франківської області. ОСОБА_7 померла у 1965 році і належну їй частку він фактично успадкував, але не оформив її юридично, оскільки як до так і після смерті спадкодавця проживав у вказаному будинку. Маючи переважне право 4 лютого 1986 р. викупив у держави 27/100 частин зазначеного будинковолодіння. Державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на спадщину. Просить визнати за ним право власності на 40/100 частин зазначеного будинковолодіння.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він разом з матірю ОСОБА_10, бабусею ОСОБА_7 в 1949 році були переселені із Польщі. ОСОБА_7, як переселенці було передано у власність 40/100 частин будинковолодіння по вул.. Є.Коновальця в м. Болехові. ОСОБА_7 померла в листопаді 1965 року не залишивши заповіту. На час смерті бабусі він з матірю проживав у вказаному будинку. ОСОБА_11 (ОСОБА_7) 'Г.М. не писала заяву про прийняття спадщини. В 1996 році померла ОСОБА_10 На час її смерті він був прописаний у вказаному будинку тобто фактично прийняв спадщину. Крім домоволодіння після смерті матері залишився грошовий вклад у філії Ощадбанку. Хоче оформити спадкові права однак відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння. Просить визнати за ним право власності на 40/100 частин будинковолодіння та грошовий вклад у філії №6343/019 ВАТ «Державний ощадний банк України» в м. Болехові.

ОСОБА_5 звернулася в суд з зазначеним позовом в обгрунтування якого вказує, її батькам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на праві власності належав житловий будинок №40 по вул. Є.Коновальця у м. Болехові. За життя батьки двічі здійснювали за дозволом виконкому Болехівської міської ради добудову до будинку, про те, документів, що підтверджують право власності не виготовили. Батько ОСОБА_12 помер 30.04.1999 року а мати 23.12.2002 року. За життя мати склала заповіт, яким заповіла все належне майно їй - позивачці по справі. На час смерті батьків вона була зареєстрована у вказаному будинку.

Оформити спадщину не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок з добудовами. Просить визнати за нею право власності на вказане будинковолодіння.

В ході судового розгляду позивачем ОСОБА_7 уточнено позовні вимоги, а саме просить визнати за ним право власності на 40/100 частин житлового будинку, х/г частину стайні (літера Б), стайню (літера Д), шопу (літера Ж).

Під час судового розгляду позивачкою ОСОБА_5 подано заяву про уточнення позовних вимог. Просить визнати за нею право власності на 33/100 частин житлового будинку з добудовами, половину господарських споруд.

В судовому засіданні позивач, представник позивача по дорученню заявлений позов підтримав показавши, що він разом з матірю ОСОБА_7 був переселений з Польщі в м. Болехів. Матері, як особі, що була переселена передали у власність 40/100 частин будинко- володіння, що підтверджено відповідними документами. На час смерті матері він проживав разом з нею, а тому вступив у володіння спадковим майном. Також з ними проживала і ОСОБА_10 разом з позивачем. ОСОБА_10 проживала у вказаному будинку до дня смерті у 1996 році. ОСОБА_3 не проживав у вказаному будинку з 1967 року, а тому його вимоги є безпідставними. Господарські споруди, якими користується перебудовував, ремонтував їх. ОСОБА_10 є його рідною сестрою, однак вона разом з ОСОБА_3 не були переселені у Болехів. Переселений був тільки він з матірю. Просить у позові ОСОБА_3 відмовити. Позов ОСОБА_5 після уточнення вимог, щодо господарських споруд визнає.

ОСОБА_3 заявлений позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, додатково пояснивши. Він разом з матірю ОСОБА_10 був переселений з Польщі. Після переселення вони приїхали в Болехів і поселились в у бабусі ОСОБА_7 по вул.. Є.Коновальця,40. Позивач ОСОБА_7 є рідним братом його матері. На час смерті бабці ОСОБА_7 він проживав у вказаному будинку. Після її смерті мати продовжувала жити у будинку. Після смерті ОСОБА_10 він забрав частину речей , а частина залишилась у будинку за яким він здійснював догляд. Просить його позов задоволити у позові ОСОБА_7 відмовити. Позов ОСОБА_5 визнає, не заперечує проти задоволення її позову.

В ході судового розгляду ОСОБА_5 та її представник заявлений позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві уточнивши вимоги в частині визнання права власності на господарські споруди. Просить визнати за нею право власності на 33/100 частин будинко- володіння, а також на /г частину сараю (літера Б), вбиральню (літера В), шопу (літера Г). Крім того додатково пояснила, що батьки купили зазначену частину будинку та з дозволу Болехівської міської ради здійснили перебудову і добудову веранди, кімнати, однак не оформити право власності на вказану частину домоволодіння після реконструкції. Претензій до ОСОБА_7 і ОСОБА_3 з приводу визнання за ними права власності на 40/100 частин бу- динковолодіння та частину господарських споруд (по фактичному користуванні) не має.

Представник Болехівської міської ради подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог сторін.

ОСОБА_8 позов ОСОБА_5 визнала та показала, що остання є її рідною сестрою і якій мати заповіла належне майно. Також претензій стосовно визнання права власності на 33/100 частин будинку за ОСОБА_5 не має і сестра ОСОБА_9

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що є дружиною позивача ОСОБА_7 ОСОБА_10 є рідною сестрою її чоловіка і приїхали з Польщі в Болехів пізніше з сином ОСОБА_3 Спадкодавець ОСОБА_7 жила то з ними то з ОСОБА_10 ОСОБА_10 жила разом з ними і після смерті ОСОБА_7 Ніхто не ділив де чиє майно. Господарські споруди будував її чоловік. ОСОБА_3 скоро одружився і пішов проживати до дружини.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суду показали, що їм не відомо хто проживав у будинку. Вони, як однокласники приходили до ОСОБА_1 Також там жила старенька бабуся.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, давши їм правову оцінку, прийшов до наступного.

з

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Нормами статті З ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 60 зазначеного Кодексу передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі.

Місцем відкриття спадщини та часом відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.ст. 17,525,526 ЦК України в редакції 1963 року. Нормами статті 527 зазначеного Кодексу встановлено,, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

У відповідності до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Статтею 549 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Нормами ст. 533 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець за законом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_7 з сімєю була переселена з с. Окунінка, Влодавського повіту, Польщі в Тернопільську область (т.1 а.с.29). Комісією Болехівської міської ради 15 лютого 1951 року ОСОБА_7, як переселеній з Польщі було передано у власність частину житлового будинку обємом 272 м3 по вул. Є.Коновальця (Ворошилова),40 у м. Болехові та зареєстрована за нею на праві власності, як 2/5 частин домоволодіння (т.1а.с.2,3). ОСОБА_7 є сином ОСОБА_7 (т.1 а.с.8). Згідно будинкової книги у зазначеному домоволодінні зареєстровані на проживання: позивач ОСОБА_7 з 28 листопада 1953 року, ОСОБА_7 з 27 березня 1954 року, ОСОБА_10 з 31 травня 1955 року, ОСОБА_3 з 18 квітня 1959 року. В Графі звідки прибули вказано «Польща, с. Окуненка, Влодавського району» (т.1 а.с.33-35). ОСОБА_7 померла 18 листопада 1965 року (т.1 а.с.4). На час смерті спадкодавця, у будинку проживали і були зареєстровані позивачі по справі ОСОБА_7, ОСОБА_3, а також ОСОБА_10 Позивач ОСОБА_3 знятий з реєстрації за вказаною адресою 3 лютого 1966 року. Вказані стверджується дослідженою в судовому засіданні будинковою книгою. ОСОБА_10 проживала за зазначеною адресою до дня своєї смерті, яка настала 07 червня 1996 року (т.1 а.с.72). ОСОБА_3 є сином ОСОБА_10 (т.1 а.с.71)

Таким чином судом встановлено, і таке не заперечили сторони, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 за законом були її діти - позивач по справі ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_10, які фактично прийняли спадщину, однак її не оформили. Як зазначив у своїх показах ОСОБА_7 свідок ОСОБА_14 його мати ОСОБА_7 проживала як з ними так і з сестрою ОСОБА_10 в даному будинку. Підставами для такого висновку суду є те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 після смерті спадкодавця проживали у вказаній частину будинку, почали користуватися її речами тобто вступили у володіння спадковим майном.

За змістом ст. 551 ЦК України в редакції 1963 року право на прийняття спадкової частки, яку особа не встигла прийняти до своєї смерті, переходить до її спадкоємців (спадкова трансмісія), якщо померлий був закликаний до спадкування за законом або за заповітом на загальних підставах

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_10 Здійснив поховання матері, забрав частину її речей, якими почав користуватися, у тому числі і ощадну книжку на грошовий вклад відкритий на ім'я ОСОБА_10

у філії №6343/019 ВАТ «Державний ощадний банк України» (т.1 а.с.80-83).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вступив у володіння спадковим майном після смерті своєї матері ОСОБА_10, яка була спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 4 лютого 1986 року купив у виконкому Болехівської міської ради 27/100 частин будинковолодіння з відповідною часткою господарських споруд (т.2 а.с. 129-130). На час укладення вказаного договору купівлі на земельній ділянці були розташовані сарай (літера Б), дві вбиральні (літери В.Г) та криниця (цифра 1) (т.2 а.с. 129-130).

ОСОБА_13 30 жовтня 1970 року купила у ОСОБА_17 33/100 частин будинку та половину належних господарських споруд по вул. Є.Коновальця (Горького),40 у м. Болехові (т.2 а.с.12-13). Рішенням виконавчого комітету Болехівської міської ради за №236 від 17 вересня 1996 року ОСОБА_18 надано дозвіл на перебудову веранди (т.2 а.с.5). ОСОБА_13 27.09.1996 року було виготовлено будівельний паспорт на перебудову веранди (т.2 а.с. 131-132). 28 січня 1997 року виконком Болехівської міської ради рішенням за №10 узаконив самовільно побудовану кімнату над верандою ОСОБА_12 - батька позивачки ОСОБА_5 (т.2 а.с. 15). Актом державної технічної комісії від 12 жовтня 2005 року стверджується, що квартира АДРЕСА_1 з добудованою померлою ОСОБА_13 кімнатою готова до введення в експлуатацію (т.2 а.с.20) Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно стверджується, що вартість домоволодіння по вул.. Є.Коновальця,40 у м. Болехові становить 112 411 грн.(т.2 а.с.27). ОСОБА_12 помер 29 квітня 1999 року, а ОСОБА_18 померла 23 грудня 2002 року (т.2 а.с.11). ОСОБА_13 З березня 1999 року склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_19 (т.2 а.с. 14). ОСОБА_19 змінила прізвище на ОСОБА_5 (т.З а.с.77). ОСОБА_5 звернулась у Долинську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_13 (т.2 а.с. 19). Спадкодавець ОСОБА_13 своєчасно не ввела в експлуатацію добудовану до квартири веранду, кімнату та не виготовила право власності на належну їй частину домоволодіння з добудовою по вул. Є.Коновальця,40 у м. Болехові, що є перешкодою у оформленні права на спадщину позивачкою ОСОБА_5

В судовому засіданні встановлено, що ніхто з позивачів у встановлений законом термін не звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про відмову у прийнятті спадщини після смерті спадкодавців ОСОБА_7 та ОСОБА_13

З приводу визнання права власності на господарські споруди суд виходить з фактичного користування, яке склалося в даному домоволодінні, а саме користування ними позивачами ОСОБА_7 та ОСОБА_5, договору купівлі-продажу ОСОБА_13 33/100 частин житлового будинку з половиною господарських споруд. Крім того суд бере до уваги, що ОСОБА_7 постійно ремонтував господарські споруди, якими користується.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення. За ОСОБА_7 слід визнати право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_7 на 20/100 частин житлового будинку, Ут. сараю (літера Б), стайню (літера Д), стайню (літера Е), шопу (літера Ж), та відповідну частину огорожі, що розташовані по вул. Є. Коновальця,№40 у м. Болехові, Івано-Франківської області.

В решті позову в частині визнання права власності на 20/100 частин зазначеного будинку відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення. За ОСОБА_3І слід визнати право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_10, яка успадкувала, але не встигла оформити спадщину після смерті ОСОБА_7 на 20/100 частин житлового будинку та грошовий вклад на рахунку №0-1978 відкритий 12 травня 1981 року на імя ОСОБА_10 на суму 13792 (тринадцять тисяч сімсот дев'яносто дві) грн., що знаходиться у філії №6343/019 в м. Болехові ВАТ «Державний ощадний банк України».

Позовні вимоги в частині визнання права власності на 20/100 частин зазначеного будинку та відповідну частину господарських споруд - відмовити.

Позов ОСОБА_5 в уточненому вигляді підлягає до задоволення. За ОСОБА_5 слід визнати право власності на 33/100 (тридцять три сотих) частин житлового будинку з відповідною добудовою, /2 частину сараю (літера Б), вбиральню (літера В), шопу (літера Г), з відповідною частиною огорожі, що розташовані по вул. Євгена Коновальця, №40 у м. Болехові, Івано-Франківської області.

Суд приходить до висновку, що криницю (цифра 1) слід залишити в спільному користуванні. Оскільки жодна зі сторін не подала доказів, того, що криниця побудована нею. Проти залишення криниці у спільному користуванні у судовому засіданні не заперечили і сторони.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного,ст.ст.17,524,525,526,527,529,533,534,541,548.549,551 ЦК Ураїни в редакції 1963 року, 392 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24 червня 1983 року №4, ке-

керуючись ст.ст.З 10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України, суд

рішив:

Позов ОСОБА_7 до Болехівської міської ради «Про визнання права власності на спадкове майно» задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на 20/100 ( двадцять сотих) частин житлового будинку, 'А сараю (літера Б), стайню (літера Д), стайню (літера Е), шопу (літера Ж), та відповідну частину огорожі, що розташовані по вул. Євгена Коновальця,№40 у м. Болехові, Івано-Франківської області,

В решті позову відмовити.

Позов ОСОБА_3 до Болехівської міської ради, Івано-Франківської області «Про визнання права власності на 40/100 частин будинковолодіння, що знаходиться по вул. Є.Коновальця,40 у м. Болехові та грошовий вклад у філії ВАТ Державний ощадний банк №6343/19рахунок №0-1978 в м. Болехові» задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 20/100 (двадцять сотих) частин житлового будинку №40 по вул. Євгена Коновальця у м. Болехові, Івано-Франківської області, грошовий вклад на рахунку №0-1978 відкритий 12 травня 1981 року на імя ОСОБА_10 на суму 13792 (тринадцять тисяч сімсот девяносто дві) грн., що знаходиться у філії №6343/019 в м. Болехові відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

В решті позову відмовити.

Позов в уточненому вигляді ОСОБА_5, треті особи, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_8, ОСОБА_9 «Про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Євгена Коновальця, 40 у м. Болехові, Івано-Франківської області» задоволити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 33/100 (тридцять три сотих) частин житлового будинку з відповідною добудовою, /2 частину сараю (літера Б), вбиральню (літера В), шопу (літера Г). з відповідною частиною огорожі, що розташовані по вул. Євгена Коновальця, №40 у м. Болехові, Івано-Франківської області.

Криницю (цифра 1) залишити в спільному користуванні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано- Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Поляниця