Острозький районний суд Рівненської області
Справа № 2-з-36/10
УХВАЛА

08 грудня 2010 року Острозький районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Поліщук Т.М.

при секретарі Гічиновській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острозі заяву №2-3-36/10 ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову по цивільній справі № 2-687/10 за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області із позовною заявою звернувся представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, грошові кошти що належать відповідачу, обмежити його у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Рівненській області видачу відповідачу паспорта/ проїзного документа, вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення у відповідача паспорта.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в забезпечені позову по даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п.3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою позовним вимогам.

Із заяви вбачається, що позивач просить накласти арешт на майно та грошові кошти відповідача, що йому належить, однак не вказує, яке конкретно майно чи грошові кошти належать саме відповідачу, не зазначив рахунків та не додав правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності відповідача на належне йому майно. Крім того, в своїй заяві представник позивача не навів достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та не вказав будь-яких даних про особу ОСОБА_2, які дали б підстави вважати, що він може в будь-який момент виїхати за межі України, не додав будь-яких доказів на підтвердження цього, а тому в задоволенні даної заяви слід відмовити.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

ухвалив:

в заяві № 2-з-36/ 10 ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову по цивільній справі № 2-687/10 за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Суддя

Острозького районного суду ОСОБА_3