АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Обідіної О.І.

Суддів Карнаух П.М.., ОСОБА_1

при секретарі Ткаченко Т.І.

за участю

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи орган опіки та піклування при виконкомі Хорольської міської ради Полтавської області, служба у справах дітей Хорольської райдержадміністрації Полтавської області про визначення місця проживання дитини , -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2010 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3І про визначення місця проживання дитини. Вказав, що з 29.09.2001 р. по 27.04.2007 р. перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дочку ОСОБА_5 07.10 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач веде аморальний спосіб життя, вихованням дочки не займається, зловживає спиртними напоями, брутально лається, не відвідує батьківські збори у школі, створює йому перешкоди у спілкуванні з дочкою, постійно передає дочку для догляду своїм батькам. Просив визначити місце проживання дочки з ним.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2010 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування при виконкомі Хорольської міської ради Полтавської області, служба у справах дітей Хорольської райдержадміністрації Полтавської області про визначення мясця проживання дитини задоволений повністю.

Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_2 за адресою м. Хорол Полтавської області, вул.. Партизанська, 33.

Припинено, починаючи з 21.10.2010 року, стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_3, і розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) за рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 27.04.2007 р.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір 8,50 грн. та витрати на ІТЗ забезпечення розгляду справи 37 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить вищевказане рішення суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема судом не взято до уваги акт обстеження умов її проживання від 15.07.2010р., складений комісією служби у справах дітей, який був наданий нею до суду, але у матеріалах справи відсутній з незрозумілих причин, відсутність по справі висновку органу опіки та піклування з питання доцільності визначення місця проживання дитини.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового є неповне з»ясування судом обставин справи, що мають значення для справи.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. З акту обстеження житлово-побутових умов від 15.07.2010 року, проведеного комісією служби у справах дітей Хорольської РДА, вбачається, що батьком ОСОБА_2 створені належні умови для проживання дитини в будинку по вул.. Партизанській, 33 в м. Хорол. За місцем роботи батько характеризується позитивно. Згідно довідки Хорольської гімназії, де навчається дитина, обоє з батьків докладають достатньо зусиль, щоб забезпечити належні умови для її навчання та естетичного розвитку, батько відвідує батьківські збори.

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що з врахуванням прихильності дитини до батьків, зокрема того, що дитина переконливо надала проживанню з позивачем, хоча бажає спілкуватися і з матір»ю, з огляду на особисте відношення кожного з батьків до дитини, зайнятості кожного, з врахуванням віку матері позивача, її місця роботи та запевнення в тому, що вона допомагатиме синові у вихованні онуки, прийшов до висновку, що за даних обставин і у даний час проживання дитини з батьком в більшій мірі відповідає інтересам дитини.

Однак, з таким висновком місцевого суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, місцевий суд неповно з»ясував обставини справи, що мають значення для справи.

Як вбачається із переліку документів, доданих до заперечення відповідача ОСОБА_3 проти позову , останньою надавався акт обстеження умов проживання від 15.07.2010 року, складеного комісією в складі начальника та головного спеціаліста служби у справах дітей Хорольської райдержадміністрації , проте у матеріалах справи даний акт відсутній, місцевим судом він не досліджувався, йому не була дана юридична оцінка.

Крім цього, у матеріалах справи взагалі відсутній висновок органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання дитини з одним із батьків. Згідно п.п.1.3., 1.4 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім»ї та молоді від 26.05.1999 р. за № 34/166/131/88, при вирішення спорів щодо місця проживання дитини орган опіки та піклування зазвичай надає до суду акт обстеження умов проживання дитини, в також висновок стосовно можливості визначення місця проживання дитини, та чи не суперечитиме це інтересам дитини.

Місцевим судом при вирішення даного спору не був витребуваний такий висновок органу опіки та піклування.

Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановила колегія суддів, згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 за адресою м. Хорол, вул. Партизанська, 19а від 15.07.2010 р., складеного службою у справах дітей Хорольської райдержадміністрації, житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається із 5-ти житлових кімнат, є автономне опалення, умови проживання задовільні, будинок повністю вмебльований, забезпечений електропобутовою технікою, у дитини є окрема кімната, обладнане спальне місце та місце для навчання, є дитячі книжки, іграшки. За вказаною адресою зареєстровані батьки відповідача, сама відповідач, дитина проживає, але не зареєстрована.У сім»ї склалися дружні родинні стосунки. Мати та її батьки категорично проти, щоб дитина проживала з батьком.

Як встановила колегія судді, позивач з вересня 2010 року не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5. В основу судового рішення від 21.10.2010 р. покладено акт обстеження житлово-побутових умов від 15.07.2010 року, проведеного комісією служби у справах дітей Хорольської РДА саме за цією адресою, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки на час ухвалення судового рішення позивач за даною адресою не проживав, а тому акт обстеження від 15.07.2010 року не є належним та допустимим доказом у справі.

Колегії суддів надано договір найму (оренди) житла від 01.09.2010 року, згідно якого наймодавець ОСОБА_7 передав в оренду, а наймач ОСОБА_8 прийняв у тимчасове користування (найм) для проживання ІНФОРМАЦІЯ_6 загальною площею 54 кв.м. терміном на 36 місяців, тобто по 01.09.2013 року.

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 від 19.11.2010 р., складеного комісією служби у справах дітей Хорольської РДА , житло розміщене на 5 поверсі 5 поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, квартира наймана, умови проживання добрі, у квартирі створені затишок і комфорт, кімнати облаштовані новими меблями та електропобутовою технікою, у квартирі є ванна кімната, туалет, підключена проточна вода, санітарний стан квартири добрий, для дитини відведена окрема кімната, яка вмебльована відповідно до її потреб, є місце для відпочинку, навчання, кімната добре освітлена. Батьком створені всі належні умови для проживання дитини та її виховання.

01.12.2010 р. комісією служби у справах дітей Хорольської РДА повторно обстежені умови проживання ОСОБА_3 за адресою вул.. Партизанська, 19а в м. Хорол, складено акт, який за змістом є аналогічним акту від 15.07.2010 року та додатково вказано, що у будинку є ванна кімната та туалет, у кімнаті дитини є комп»ютер. Мати дитини та її батьки категорично проти, щоб дитина проживала з батьком, у будинку створені належні умови для виховання та розвитку дитини.

Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Хорольської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 від 02.12.2010 року, малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 може проживати як з батьком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2, так і з матір»ю ОСОБА_3 за адресою вул.. Партизанська, 19а м. Хорол.

Оцінюючи надані колегії суддів докази, які судом першої інстанції не були витребувані та досліджені, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем зазначено п»ять підстав для задоволення його позову, проте, ним не надано належних та допустимих доказів. Навпаки, із матеріалів справи вбачається, що згідно медичних довідок відповідач не перебуває на диспансерному обліку у лікаря - нарколога та лікаря -психіатра (а.с. 17,18), має постійне місце роботи (а.с. 45), за місцем помешкання та роботи характеризується позитивно (а.с. 19-23), є фізично здоровою та працездатною. Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження підстав своїх вимог, а саме того, що відповідач своєю аморальною поведінкою негативно впливає на процес виховання дочки.

Декларація прав дитини від 20.11.1959 р. містить принцип 6, за яким дитина не може бути розлучена з матір»ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п.1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім»ю України» від 12.06.1998 р., який є чинним, суд при вирішенні спору про місця проживання дитини має врахувати те, хто із батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість створення належних умов до виховання дитини.

Судова практика твердо стоїть на позиції, що кращі матеріально-побутові умови життя позивача не можуть бути самодостатньою підставою для передання йому дитини.

Однак, як встановила колегія суддів, позивач не має приватного житла, помешкання орендує вдруге протягом року, у даний час винаймає квартиру на 5 поверсі житлового будинку, дитина з дня народження мешкає у приватному житловому будинку батьків відповідача своїх діда та баби, за виключенням періоду проживання сім»ї у винайманих житлових приміщеннях, має окрему кімнату, де створені належні умови для її виховання, судом не добуто доказів негативного ставлення відповідача до дитини, її зайнятість на роботі, як і іншої жінки, на яку посилається позивач, не є підставою для задоволення позову, крім цього, режим його роботи у пожежній частині передбачає виклики у будь-який час доби, посилання позивача на допомогу його матері у вихованні дочки не заслуговують на увагу, оскільки не встановлено перешкод у вихованні дитини безпосередньо її матір»ю.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особистої прихильність дитини до кожного з них, віку дитини, її статі, що це саме дівчинка, яка потребуває материнської турботи, наданих доказів, у задоволенні позову слід відмови за безпідставністю.

Крім цього, при ухваленні судового рішення місцевий суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачем не були заявлені позовні вимоги про припинення стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дочки.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п. 1, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

С У Д Д І :