Ленінський районний суд м.Полтави
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

01 жовтня 2010 року Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Закорецькій М.Ю.

за участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову ,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2010 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю та стягнення коштів спільно витрачених під час проживання однією сім»єю, посилаючись на те, що з 14 січня 1992 року, він почав проживати однією сім»єю з відповідачкою в будинку № 33 по вул. Кар»єрній у м. Полтава, який належить ОСОБА_3, вести спільне господарство та мати спільні кошти. За час проживання з ОСОБА_3 вони спільно провели ремонт будинку № 33 по вул. Кар»єрній у м. Полтава та спільно сплатили кредит, взятий останньою в 2008 році для придбання автомобіля «Дейво». В 1999 році він спільно з ОСОБА_3 придбав автомобіль НОМЕР_1, який був оформлений на ОСОБА_3 та вартість якого на сьогоднішній день становить 5 000 грн. В 2000 році придбали автомобіль НОМЕР_2, вартість якого складає 40 000 грн., який а також був оформлений на ОСОБА_3. Всього за весь період спільного життя, як на покращення умов проживання так і на інші блага та майно було витрачено 144 210 грн. Останнім часом стосунки з відповідачем погіршились і вони почали проживати окремо.

15 липня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про забезпечення , в якій просив накласти заборону (арешт) на відчуження транспортного засобу, а саме: автомобіль НОМЕР_1 та автомобіль НОМЕР_2, які на даний час знаходяться у користуванні ОСОБА_3, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1єрна, 33 та вилучити автомобілі НОМЕР_1 та автомобіль НОМЕР_2, у відповідача по справі ОСОБА_3 з метою передачі вказаних транспортних засобів на зберігання ОСОБА_4, посилаючись на те, що він має підозри, що вищевказані транспортні засоби можуть бути відчужені стороннім особам, що значно утруднить виконання рішення суду в подальшому.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15 липня 2020 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено та накладено заборону відчуження на автомобіль НОМЕР_1 та автомобіль НОМЕР_2.

01 жовтня 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, оскільки позивачем в обґрунтування заяви про забезпечення позову не надано жодного доказу на підтвердження факту проживання з ОСОБА_3 однією сім»єю та не надано документів, щоб підтверджували причетність останнього до рухомого майна.

В судове засідання зявилися позивач ОСОБА_4, представник позивача - адвокат ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_2

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та наполягали на її задоволенні.

Суд, вислухавши думку позивача та його представника, які заперечували проти задоволення заяви, оскільки скасування заходів забезпечення позову призведе в подальшому до неможливості виконання рішення суду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заходи забезпечення позову , що були вжиті судом шляхом накладення заборони та арешту на рухоме майно підлягають скасуванню за наступних обставин.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з цим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, в звязку з якими необхідно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заявник в підтвердження своїх вимог, повинен надати суду докази, які б підтверджували, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як вбачається з тексту заяви про забезпечення позову, заявник ОСОБА_4 обґрунтовував свої вимоги на припущеннях. Переконливих доказів, які б підтверджували, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в подальшому, позивачем суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заходи забезпечення позову, вжиті судом відповідно до ухвали суду від 15 липня 2010 року можуть призвести до незворотних наслідків, в зв»язку з чим підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Заходи забезпечення позову згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 15 липня 2010 року у вигляді накладення арешту на автомобілі НОМЕР_3 та КАМАЗ державний номерний знак НОМЕР_4 та вилучення автомобіля НОМЕР_3 та автомобіля НОМЕР_5 у ОСОБА_3, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2єрна, 33 та передачі їх на відповідальне зберігання ОСОБА_4, що проживає в Полтавському районі у с. Мачухи по вул. Гагаріна, 3 до розгляду справи по суті скасувати.

Копію ухвали в частині зняття арешту з рухомого майна направити для виконання направити до Першої державної нотаріальної контори м. Полтави, ВДАІ м. Полтави, ВДВС Ленінського району Полтавського міського управління юстиції.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ленінського районного

суду м. Полтави Н.І.Крючко