Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Скрипник К.О.,

при секретарі - Берко Я.В.;

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 21 листопада 2007 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 18 липня 2007 року об 11-00 год. відповідач керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Гоголя з боку вул. Гусенко у м. Дніпропетровську, на перехресті з вул. Чернишевського виконуючи поворот ліворуч, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2007 року відповідач визнаний винним у вказаній дорожньо транспортній пригоді. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, яким керував позивач отримав пошкодження, та вартість його відновлювального ремонту склала 2430 грн. Крім того, ним були понесені витрати на посилене харчування у розмірі 550 грн. та проїзд у розмірі 120 грн., у звязку з тим що в результаті ДТП він отримав тілесні пошкодження у вигляді забиття мяких тканин голови. Також діями відповідача були спричинені моральні страждання, у звязку пошкодженням автомобіля та отриманими травмами. Позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 3100 грн. та моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

В подальшому позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 2430 грн. та моральну шкоду розмірі 15000 грн.

Ухвалою суду від 12 лютого 2010 року до участі у справі в якості третьої особи була залучена ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини, викладені у позові.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Третя особа у судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи сповіщалась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, письмових заяв від неї не надходило.

Дослідивши матеріали дослідчої перевірки № 989/07 за фактом ДТП за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1, матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 липня 2007 року об 11-00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті вул. Чернишевського та вул. Гоголя у м. Дніпропетровську, виконуючи поворот ліворуч, не надав дороги належному ОСОБА_3 автомобілю НОМЕР_2 (а.с.34) під керуванням ОСОБА_1, який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку, в результаті чого допустив зіткнення з останнім автомобілем, та заподіяв ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Так, постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2007 року, ОСОБА_2визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.9).

У звязку з чим, вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 18 липня 2007 року, доведена в силу вищевказаної норми.

Встановлено, що автомобіль НОМЕР_2 був відремонтований позивачем у ПП ОСОБА_4 та вартість відновлювального ремонту автомобілю склала 2430 грн., про що свідчать наряд замовлення № 65 від 16.08.2007 року та квитанція до прибуткового касового ордеру ПП ОСОБА_4 від 05.09.2007 року (а.с.11, 25).

Крім того, судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу були заподіяні тілесні ушкодження, у вигляді забиття мяких тканин голови (а.с.12)

В силу ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що особою, яка на відповідній правовій підставі володіла автомобілем НОМЕР_3, під час ДТП, а саме є його власником (а.с.21) і є особою, винною у скоєні ДТП, є відповідач.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.92р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", суд вважає, що витрати у розмірі 2430 грн., понесені позивачем по оплаті відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Проаналізував доводи позивача, суд вважає повністю доказаними наявність у нього на протязі тривалого часу моральних страждань, оскільки внаслідок ДТП йому спричинена моральна шкода, яка складається з душевних страждань, які він претерпів, у звязку з пошкодженням майна, яке було йому доручено, отриманими травмами та лікуванням. Однак, до суми 15000 гривень, суд відноситься критично і вважає, що моральна шкода у розмірі 500 гривень є реальною з врахуванням вимог розумності і справедливості.

В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню, понесені позивачем витрати по сплаті державного мита у розмірі 59,50 грн. та інформаційно технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., всього на загальну суму 89,50 грн.

На підставі викладеного і керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.92, із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №7 від 08.07.94, №11 від 30.09.94, №15 від 25.05.98, №9 від 24.10.2003 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", ст.ст. 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 2430 гривень (дві тисячі чотириста тридцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500 гривень (пятсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 89,50 гривень (вісімдесят девять гривень 50 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя К.О. Скрипник