Приморський районний суд м. Маріуполя
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., при секретарі Широковій Г.К., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал» про визнання недійсними окремих положень кредитного договору -
В вересні 2010 року позивач, на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 28.11.2008 р. він уклав із відповідачем кредитний договір. Згідно п. 10.1 зазначеного договору (третейське застереження), сторони домовилися, що усі спори, розбіжності, претензії з приводу його виконання та інш. будуть передаватися на розгляд Постійно діючого Третейського суду Асоціації «Бізнес-центр «Правозахист». Позивач вважає даний пункт договору таким, що протирічить ст. 55 Конституції України, ст. 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, та обмежує його прав на звернення до суду за захистом свого права. Тому просив визнати його недійсним на підставі ст. 215 ЦК України. Також просив визнати недійсним п. 2.2.3 договору, оскільки ним встановлена плата за обслуговування кредиту в залежності від курсу долару США, що, на думку позивача, протирічить вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»,та у відповідності із ст. 18 зазначеного Закону, є несправедливою умовою договору.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, пояснивши у відповідності із заявою. Просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не представив, не просив розглянути справу за його відсутності. Тому, за згодою представника позивача, справу розглянуто заочно, на підставі наявних в ній доказів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за всіма вимогами на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи.
У відповідності із ч.ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно ч. 5 зазначеної статті, якщо положення договору визнано несправедливими, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Частина 4 ст. 11 зазначеного Закону передбачає, що в договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБ України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.
У відповідності з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що згідно п. 2.2.3 кредитного договору № 1700 від 28.11.2008 р. позивач ОСОБА_2 погодився укласти договір із ТОВ «ФК «Єврокапітал» на умовах, визначених у ньому, в тому числі на умовах обчислення плати за користування кредитом з урахуванням зміни курсу долару США до гривні, можливості і порядку такої зміни (а.с. 5-17). Зазначені умови договору не протирічать вимогам закону і не можуть вважатися дискримінаційними, оскільки таким чином позивач, як сторона по договору, захищала свої фінансові ризики від знецінення національної валюти, в односторонньому порядку змін до договору не вносив. Пункт 2.2.3 договору не протирічить ст. 11 зазначеного Закону, оскільки нею регулюється зміна відсоткової ставки за кредитом, а не плата за обслуговування кредиту. Тому підстави вважати положення даного пункту несправедливим та для визнання його недійсним в розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні.
Згідно ст. 17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Такі випадки зазначені в ст. 6 Закону України «Про третейські суди». При наявності третейської угоди (третейського застереження) про передачу спору на розгляд до третейського суду і в разі звернення однієї із сторін угоди до державного суду, цей суд зобов`язаний прийняти позовну заяву до розгляду. І тільки, якщо від відповідача до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, надійшло заперечення проти вирішення спору в суді, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Тобто, оскільки розгляд даної категорії справ третейським судом передбачений чинним законодавством, то третейське застереження, що міститься в п. 10.1 договору, не є відмовою позивачеві в його праві на звернення до суду за захистом порушеного права. Тому в цій вимозі позивачеві також має бути відмовлено.
Оскільки рішення постановлене не на користь позивача, то його витрати на ІТЗ відшкодуванню не підлягають. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993 р. «Про державне мито», то з нього дані витрати не стягуються.
Керуючись ст. 629 ЦК України, ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6 Закону України «Про третейські суди», ст.ст. 10, 17, 60, 207, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд -
В позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокапітал» про визнання недійсними окремих положень кредитного договору відмовити за всіма вимогами.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення, а особою, у відсутність якої постановлено рішення - в той же строк з дня отримання його копії. Рішення суду набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.