Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-1088 /2010 р.

14 вересня 2010 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого- судді: Мужика І.І.

секретаря: Шпильчук І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про визнання дій неправомірними і виплату щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про визнання дій неправомірними і виплату щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни .

Свої вимоги мотивує тим, що він отримує пенсію по віку і маючи статус дитини війни, має право на отримання державної соціальної допомоги у підвищеному розмірі, а саме на щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В 2006-2009 роках йому відповідачем не була виплачена у дана надбавка до пенсії .

28.07 2010 року відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії, як дитині війни.

Просить постановити рішення, яким визнати неправомірними дії відповідача при відмові у перерахунку йому щомісячної надбавки до пенсії, як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і зобов*язати відповідача зробити перерахунок з 1.01.2007 року по даний час і виплатити йому, як дитині війни невиплачене підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з врахуванням уже виплачених сум.

Позивач в судове засідання не прибув, однак від нього поступила заява в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з*явився, однак від нього поступило відношення про розгляд справи в його відсутність, позов не визнає.

А тому просить в позові відмовити.

Суд, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач народився 25.11.1938 року , в даний час він отримує пенсію по віку і наділений статусом дитини війни згідно ст..1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», про що свідчить його пенсійне посвідчення № 143729, паспорт громадянина України /копії даних документів зберігаються в матеріалах справи/(ас.4-5).

У відповідності із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування », розмір мінімальної пенсії за віком за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу визначено прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, установленому в Законі України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Законами України від 20.12.2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік» і від 19.12.2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було призупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 30.12.2007 року було внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме вказано, що дітям війни виплачується підвищення до пенсії у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Це підвищення становило з 1.01.2008 року - 47 гривень, з 1.04.2008 року-48,1 гривні, з 1.07.2008 року - 48,2 гривні, з 1.10.2008 року - 49.80 гривні. Аналогічні розміри підвищень дітям війни до пенсії встановлені і постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Рішенням Конституційного Суду України від 9.07.2007 року №6-рп у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України /справа про соціальні гарантії громадян/ щодо відповідності Конституції України положень окремих статей Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п.12 ст.71, ст.111 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» і визнано неконституційними положення ст. ст.71, 111 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», де зазначено, що підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно п.5 Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп у справі за конституційним поданням Верховного Суду України і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України положень ст.67 розділу, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України» Конституційний Суд України прийшов до висновку, що Законом України «Про Державний бюджет» не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях дійшов до висновку, що зупинення Законом України «Про Державний бюджет України» дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій та гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає ст.ст. 1,3 ч.2 ст.6,ч.2 ст.8,ч.2 ст.19,ст..21,22 п.1 ч.2 ст.92,ч.1,2,3 ст.95 Конституції України /є неконституційним/,

Відповідно до ст.152 Конституції України закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Суд вважає, що відповідачем неправомірно застосовується при призначенні і виплаті підвищення до пенсії позивачу, як дитині війни положення Закону України «Про Державний бюджет України» на 2007, 2008 роки і Постанова Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», так як вони суперечать Конституції України і Закону України «Про соціальний захист дітей війни» .

Крім цього, суд вважає підставними вимоги позивача в частині зобов*язання відповідача нараховувати і виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 1.01.2009 року, оскільки дія норм ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2009 рік не була зупинена чи обмежена іншими нормативними актами. Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

28.07.2010 року управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі безпідставно відмовило позивачу у перерахунку пенсії, як дитині війни (ас.5).

При таких обставинах позов підлягає до задоволення частково, а тому слід визнати неправомірними дії відповідача при відмові у перерахунку позивачу пенсії за віком, як дитині війни і зобов*язати відповідача зробити перерахунок з 29.07.2007 року ( так як строк позовної давності становить три роки, а позов подано до суду 29.07.2010 року) по 31.12.2007 року , з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року і з 1.01.2009 року по 14.09.2010 року і виплатити йому, як дитині війни невиплачене підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

В зв»язку з вищенаведеним, суд не може зобов»язати відповідача зробити перерахунок пенсії з 1.01.2007 року, а тому в цій частині позову слід відмовити.

А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

На підставі ст. ст. 1,3,6 ,8 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнобов*язкове державне пенсійне страхування» , Рішення Конституційного Суду України від 9.07.2007 року,22.05.2008 року, керуючись ст.ст. 209,213-215 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі при відмові у нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Зобов*язати управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі зробити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, як дитині війни з врахуванням підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 29.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року і з 1.01.2009 року по 14.09.2010 з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

В решта позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляу справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Мужик І.І.