Справа № 2-5395/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2010 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_2

до

державного підприємства «Ізмаїльський морській торгівельний порт»

про

поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В

Позивач пояснив, що наказом № 18 від 23 березня 2010 року він звільнений з посади механіка групового перевантажувальних машин по ст. 32 КЗпП України за особистою заявою на посаду слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин шостого розряду виробничого комплексу механізації. Разом із тим наказом № 710 від 21 вересня 2010 року його звільнено з роботи за ст. 40 п.3 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків через те, що було виявлено склад запасних частин, які не були обліковані ним з 2009 року. Вважає наказ незаконним, тому що він прийнятий після спливу терміну, передбаченому ст. 148 КЗпП України, разом із тим відсутні докази передачі йому під матеріальну відповідальність виявлених запасних частин. Просить скасувати наказ № 710 від 21 вересня 2010 року, поновити його на посаді слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин шостого розряду виробничого комплексу механізації, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 13967 грн. 62 коп. Окрім того пояснив, що йому спричинена моральна шкода, повязана з відсутністю роботи на неможливістю утримувати сім'ю, у зв'язку із чим просить стягнути моральну шкоду 10000 грн., а також витрати на правову допомогу.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує, пояснив, що посадова інструкція групового механіка виробничого комплексу механізації, де раніше працював позивач, передбачає повну матеріальну відповідальність. Запасні частини були виявлені 31 серпня 2010 року, про що складений рапорт старшого спеціаліста (офіцера) внутрішньої безпеки, за що були притягнуті до дисциплінарної відповідальності всі причетні до встановлених обставин особи. До позивача наказами № 168 від 15 березня 2010 року та № 189 від 22 березня 2010 року застосовані дисциплінарні стягнення, у зв'язку із чим була отримана згода профспілкового комітету та наказом № 710 від 21 вересня 2010 року позивача було звільнено з роботи за ст. 40 п.3 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків через те, що було виявлено склад запасних частин, які не були обліковані ним з 2009 року.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідка, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими.

Даними трудової книжки ОСОБА_2 та наказом № 18 від 23 березня 2010 року підтверджені обставини роботи позивача до 23 березня 2010 року на посаді механіка групового перевантажувальних машин.

Суд відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що позивач передав йому техніку та майно, а запасні частини були виявлені 31 серпня 2010 року під час діяльності старшого спеціаліста (офіцера) внутрішньої безпеки. Вказані обставини сторонами не оскаржуються, підтверджені рапортом старшого спеціаліста (офіцера) внутрішньої безпеки від 31 березня 2010 року.

Разом із тим, пунктами 3.13-3.15 посадової інструкції групового механіка виробничого комплексу механізації від 10 червня 2008 року встановлено, що позивач станом на 23 березня 2010 року складає ремонтні відомості і дані про необхідність і наявність запасних частин, вузлів, агрегатів і матеріалів у відповідності до графіків планово-попереджувального ремонту і профілактичного обслуговування перевантажувальних машин і іншого устаткування в строки, які передбачені технічною документацією і представляє до відділу механізації. Окрім того забезпечує завчасну підготовку змінно-запасних частин, вузлів, агрегатів і матеріалів або подачу заявок на відсутнє у залежності від категорії по строкам ремонтів.

Відповідальність позивача за утримання і нагляд за технікою та устаткуванням визначені наказом № 431 від 22 липня 2009 року.

До матеріалів справи не долучені докази, які підтверджують матеріальну відповідальність позивача на посаді групового механіка виробничого комплексу механізації стосовно запасних частин, які виявлені у приміщенні на території порту 31 серпня 2010 року.

Окрім того, наказом № 18 від 23 березня 2010 року позивач був звільнений з посади механіка групового перевантажувальних машин по ст. 32 КЗпП України за особистою заявою на посаду слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин шостого розряду виробничого комплексу механізації. Показанням свідка ОСОБА_3 щодо передачі йому товарно-матеріальних цінностей, передача проведена згідно до вищевказаного наказу. Відповідно до вимог ст. 40 п.3, за яким позивача звільнено з роботи, звільнення можливе за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладений на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Через відсутність встановленими вище доказами обов'язку позивача про відповідальність за запасні частини, суд вважає необґрунтованими ствердження про те, що позивачем порушені обов'язки, покладені на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Разом із тим, відповідно до вимог ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи час звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Трудова діяльність позивача на посаді, яка передбачала його повноваження механіка групового перевантажувальних машин закінчилась 23 березня 2010 року, з оглядом на що наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності № 710 від 21 вересня 2010 року винесено після закінчення строку, передбаченого ст. 148 КЗпП України.

З оглядом на викладене, відповідно до вимог ст. 235, 236 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави позивач підлягає поновленню на роботі та виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що відповідно до середнього заробітку, встановленого довідками Ізмаїльського морського торговельного порту за № 831 від 07 жовтня 2010 року та № 100-03/115 від 29 жовтня 2010 року в межах заявлених позовних вимог становить 13967 грн. 62 коп.

Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України, з оглядом на порушення законних прав позивача, які призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення моральної шкоди 2000 грн.

Відповідно до роз'яснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати за один місяць.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Наказ № 710 від 21 вересня 2010 року про звільнення ОСОБА_2 з посади слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин шостого розряду виробничого комплексу механізації скасувати.

Поновити ОСОБА_2 на посаді слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин шостого розряду виробничого комплексу механізації.

Стягнути з Ізмаїльського торгівельного порту на користь ОСОБА_2 13967 грн. 62 коп., яка визначена без утримання податку й інших обов'язкових платежів.

Стягнути з Ізмаїльського торгівельного порту на користь ОСОБА_2 моральну шкоду та видати 4000 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення 4848 грн. 01 коп. підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошеня.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судового засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4