Полонський районний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2010 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

при секретарі Яриновській З.С.

з участю позивача, його представника ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, прокурора Гончара І.О., представника третьої особи ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 районної державної адміністрації, третіх осіб на стороні відповідача головного управління Державного казначейства України у Хмельницькій області, відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_6 районного управління юстиції, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди фізичній особі, яка потерпіла від злочину, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив зобовязати ОСОБА_6 районну державну адміністрацію (далі РДА) та фінансовий орган головне управління Державного казначейства України у Хмельницькій області (далі Головне управління) відшкодувати йому, як особі що потерпіла від злочину майнову шкоду в сумі 36 805 грн. 93 коп., оскільки особа яка вчинила злочин ОСОБА_4 є неплатоспроможною.

В обгрунтування позову ОСОБА_5 вказував, що ОСОБА_4 за вироком суду від 25.01.2008 року визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Рішенням цього ж суду від 17 жовтня 2008 року з засудженого на користь позивача було стягнуто шкоду завдану злочином, та судові витрати в загальній сумі 34952 грн. 30 коп. В ході виконання цього судового рішення державним виконавцем було встановлено, що у ОСОБА_4 відсутні кошти і майно на яке можна звернути стягнення та 29.10.2009 року винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувану. Тому на думку ОСОБА_5 боржник є неплатоспроможною особою і на підставі ст. 1177 ЦК України шкода, завдана його майну внаслідок злочину повинна відшкодовуватись державою.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 РДА, прокурор позов не визнали, зазначили, що не має будь-яких правових підстав проводити для ОСОБА_5 відшкодування шкоди за рахунок держави.

Представник Головного управління у судове засідання не зявився, подав письмові заперечення на позов, який на його думку є безпідставним, та просив розгляд справи проводити без нього.

Представник відділу ДВС ОСОБА_3 пояснив, що ним як державним виконавцем при виконанні виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 коштів, були вчиненні відповідні виконавчі дії за результати яких у боржника не було виявлено коштів і майна на яке можна було би звернути стягнення, тому ним винесено постанову про повернення стягувачеві виконавчого документа.

Третя особа ОСОБА_4 пояснив, що він працює на тимчасових роботах, і має певний заробіток, якого недостатньо для повного погашення шкоди, стягнутої з нього рішенням суду на користь ОСОБА_5 В разі отримання ним доходів в більших розмірах - шкоду для позивача сплатить.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов задоволенню не підлягає.

Встановлено, що вироком Полонського районного суду від 25.01.2008 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за те, що він 30.09.2007 року при керуванні автомобілем «Пежо-Боксер» порушивши Правила дорожнього руху здійснив наїзд на дерево, через що пасажир ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень.

Рішенням цього ж суду від 17 жовтня 2008 року з ОСОБА_4, а також з ОСОБА_7 стягнуто на користь позивача шкоду в розмірах відповідно з урахуванням судових витрат 34952 грн., і 3883 грн. 63 коп. за пошкодження вказаного транспортного засобу володільцем якого згідно до нотаріально посвідченої довіреності на розпорядження автомобілем був ОСОБА_5

В ході виконання цього судового рішення державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_6 районного управління юстиції було встановлено, що у ОСОБА_4 відсутні кошти і майно на яке можна звернути стягнення та 29.10.2009 року винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувану.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1177 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.

Умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи, яка потерпіла від злочину, встановлюються законом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В ході судового розгляду позивачем не надано переконливих, обєктивних доказів що ОСОБА_4 є неплатоспроможною особою.

Посилання ОСОБА_5 на те, що державним виконавцем не виявлено у боржника коштів і майна на яке можливо звернути стягнення та повернення у звязку з цим виконавчого листа не свідчить, що ОСОБА_4 є неплатоспроможним. Із пояснень останнього вбачається, що він заробляє певні доходи, тому у позивача є право повторно предявити до виконання виконавчий документ.

Також суд зауважує, що на даний час відсутній закон який би визначав умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи, яка потерпіла від злочину, що є підставою для відмови позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Керуючись , ст. 10, 60, ч.З ст. 209, ст. 212-215 ЦПК України суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_5 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту його проголошення, та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий____________