Справа №2-1068/09 10.02.2010 10.02.2010 10.02.2010
Провадження №22ц-377/10
Справа № 22ц-377/10 Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Категорія 24 Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

10 лютого 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів - Кутової Т.З., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання - Фірсовій Т.В.,

за участю:

-представника ОСББ - ОСОБА_3,

-представника відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2009 року у справі за

позовом

обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Метеор» м. Миколаєва до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

В березні 2008 року обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Метеор» (далі ОСББ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг та відшкодування 1700 грн. моральної шкоди.

Позивач посилався на те, що він обслуговує будинок, де знаходиться квартира відповідачки, й надає їй житлово-комунальні послуги, однак відповідачка систематично не доплачує за надані послуги.

Уточнюючи позовні вимоги, представник позивача просив стягнути з відповідачки 2558,33 грн. такої заборгованості за період з 1 грудня 2006 року по 30 червня 2009 року включно, а також відшкодувати 1700 грн. моральної шкоди.

Заперечуючи проти позову, відповідачка посилались на відсутність заборгованості та невірний порядок і помилки при нарахуванні платежів за житлово-комунальні послуги.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідачки на користь позивача 2558,33 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просила його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд повно, всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку доказам у справі та прийшов до вірного висновку про те, що у відповідачки існувала заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, тому обґрунтовано стягнув суму заборгованості на користь позивача.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно технічне обслуговування, поточний ремонт тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкції та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкції тощо).

Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Статтею 32 цього ж Закону передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкової території встановлюється в залежності від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідачці на праві приватної власності з 1993 року належить чотирьохкімнатна впорядкована квартира № 29 у багатоквартирному будинку № 85 по вул. Чкалова в м. Миколаєві, в якій вона проживає складом сімї із двох осіб.

Будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні ОСББ, яке є самостійною юридичною особою, створене співвласниками квартир 26 лютого 2006 року у відповідності до Закону України від 29 листопада 2001 року (з наступними змінами) «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - ОСОБА_2).

Статут обєднання зареєстрований рішенням виконкому Миколаївської міської ради 26 травня 2006 року ( а.с. 34-45, 223-224).

ОСББ здійснює утримання будинку та обслуговування прибудинкової території, а також самостійно здійснює функції управителя майном, виступаючи колективним замовником комунальних послуг у постачальників цих послуг, шляхом укладення окремих господарських договорів. Тому несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих власниками квартир комунальних послуг, як це й передбачено ст. 22 Закону.

У вересні 2006 року відповідачка добровільно вийшла із членів ОСББ, подавши відповідну заяву.

Із змісту ст.17, ч.6 ст. 22 Закону вбачається, що власники квартир, приміщень, що не обладнані приладами обліку, зобовязані укласти договір про обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем незалежно від членства в обєднанні.

Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів обєднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідним рахунках у примусовому порядку (ст.22 Закону).

Письмовий договір між сторонами не укладено із-за неузгодженості їх позицій, однак це не може бути підставою для звільнення відповідачки від сплати за житлово-комунальні послуги.

Отримуючи житлово-комунальні послуги та відповідні рахунки щодо їх сплати, відповідачка проводить оплату не в повному обсязі.

В результаті за період з 1 грудня 2006 року по 1 липня 2009 року утворилося 2 558,33 грн. заборгованості за надані послуги щодо централізованого теплопостачання та за обслуговування будинку і прибудинкової території.

Так, оплата за обслуговування будинку та прибудинкової території здійснюється у відповідності до тарифів, встановлених органами місцевого самоврядування та затверджених загальними зборами ОСББ на кожен рік, з урахуванням загальної площі відповідної квартири (до якої підлягають включенню площі лоджій, балконів, терас конкретної квартири), що підтверджується відповідним документом.

Так, загальними зборами ОСББ затверджені такі тарифи: на 2006 рік - 0,95 грн. за 1 кв.м; на 2007 рік - 1,05 грн.; на 2008 рік 1,15 грн.; на 2009 рік 1,60 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, розмір тарифу та розрахунок оплати зазначається в рахунках на оплату, які щомісячно надаються власникам квартир, зокрема й відповідачці (а.с136- 141). В них зазначена як загальна площа квартири відповідачки 76,4 кв. м., так і відповідний тариф.

Однак, за визначений позивачем період заборгованості, відповідачка проводила оплату, виходячи із тарифу 0,47 грн. за 1 кв.м та загальної площі своєї квартири 75,5 кв.м.

Для підтвердження того, що загальна площа квартири становить саме 75,5 кв.м, а не 76,4 кв.м, відповідачка не надавала позивачу відповідного документа.

В звязку з чим позивач проводить нарахування, виходячи із технічного паспорту на весь будинок, де загальна площа квартири відповідачки зазначена 76,4 кв.м (а.с.184), оскільки в свідоцтві про право власності ОСОБА_4 на квартиру, видане їй 14 вересня 1993 року, не зазначена загальна площа квартири (а.с.72).

Водночас, відповідно до даних МБТІ, станом на 25 січня 2005 року загальна площа квартири відповідачки (з врахування лоджії та балкону) становила - 79,5 кв.м, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.81).

Відповідно до пунктів 2, 12 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (з наступними змінами) опалювальна площа квартири - загальна площа квартири, але без урахування площі лоджій, балконів, терас.

Централізоване опалення послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (обєму ) квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування.

У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

Цими ж Правилами передбачено, що споживачі послуг зобовязані регулярно вносити плату за спожиту теплову енергію у відповідності до діючих норм та тарифів, в тому числі за опалення - відповідно до опалювальної площі квартири, незалежно від факту та кількості проживаючих за встановленими тарифами.

Відповідачці визначено розмір заборгованості за теплопостачання, виходячи із 76,4 кв.м. опалювальної площі квартири, у відповідності до тарифів, встановлених виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, та за показаннями приладу обліку, який встановлено на багатоквартирному будинку за місцем проживання відповідачки, оскільки в квартирі відповідачки лічильник відсутній.

При цьому, облік та оплата за теплопостачання здійснюється протягом опалювального періоду за вирахуванням опалювальної площі квартир, в яких встановлено автономне опалення зі своїм лічильником. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають поквартирних лічильників, пропорційно опалювальних площ їхніх квартир, незалежно від факту та кількості осіб проживаючих в квартирі (а.с.185-186, 204-220).

Посилання відповідачки в апеляційній скарзі на те, що позивачем невірно визначена опалювальна площа її квартири, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки обовязком споживача є повідомлення позивача про зміни, які відбулися відносно обєкта обслуговування.

Відмовляючись оплачувати щомісячні рахунки у повному обсязі, відповідачка не зверталася до позивача з відповідною заявою про внесення змін та перерахунок платежів, у звязку зі зміною (або уточненням замірів) загальної площі (або опалювальної) квартири та не надавала на підтвердження цього відповідні документи.

Доводи відповідачки про те, що в її рахунок щодо сплати за теплопостачання включаються витрати орендарів нежитлових приміщень ОСББ, безпідставні. Як вбачається із розрахунків та пояснень щодо цього свідка ОСОБА_6, орендарі самостійно проводять оплату комунальних послуг та сплачують на рахунок ОСББ орендну плату.

Більше того, як вбачається із рішення загальних зборів обєднання (а.с30-33) саме за рахунок орендної плати ОСББ зменшує кошторис витрат усіх власників квартир ( на обслуговування будинку та прибудинкової території.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення районного суду, постановленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий Судді: