Справа № 2-о-13/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Суддя А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України, Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, про встановлення факту постійного проживання на території України,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт постійного, безперервного та на законних підставах проживання на території України в період з квітня 1991 року по теперішній час.

Вимоги мотивує тим, що народився та проживав в м. Баку, де отримав паспорт громадянина СРСР. В кінці 1989 р. в зв»язку із воєнними діями в Азербайджані був змушений покинути своє постійне місце проживання та переїхати в Україну. Спочатку поселився в м. Києві, потім в квітні 1991 р. переїхав в АДРЕСА_2, де проживав по лютий 1997 р., що підтверджується довідкою Надлацької сільської ради та випискою з домової книги. На той час в нього був радянський паспорт, який в 1997 р. обміняв на паспорт громадянина України. 08.02.2005 р. в зв»язку з пошкодженням паспорту йому був виданий новий паспорт Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській області. З 06 грудня 2008 р. переїхав на постійне місце проживання до дружини в АДРЕСА_1, до мешкає по даний час. Відділом ГІРФО Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві в нього був вилучений паспорт громадянина України згідно вказівки ДМО № 1/4-550 від 25.08.09 р., причину вилучення йому не пояснили, лише повідомили, що він повинен довести, що являється громадянином України.

В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву, доповнив, що в Україні проживає вже більше 20 років, батьки його вірмени, ця ж національність була записана в його радянському паспорті, його у 1989 р. змусили залишити свою країну, тому спочатку приїхав в м. Київ, тут жили його друзі.

Представник заявника в судовому засіданні просив задовольнити заяву, пояснив, що встановлення факту громадянства потрібно заявнику для отримання паспорту, який в нього вилучили, оскільки він не пройшов процедуру громадянства.

Представники заінтеросованих осіб в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи зацікавлені особи були повідомлені належним чином, про причини неявки представника Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України суд повідомлено не було, від Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві надійшла заява з проханням розгляднути справу у відсутності їхнього представника (а.с. 44, 46, 47).

Заслухавши пояснення заявника, його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне.

Заявник просить встановити факт його постійного, безперервного та на законних підставах проживання на території України в період з квітня 1991 року по даний час.

В підтвердження заявлених вимог ОСОБА_1 суду надав довідки Надлацької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області від 01.08.2008 р. та від 03.11.2009 р. про те, що він в період з квітня 1991 р. по лютий 1997 р. проживав в АДРЕСА_2 та, відповідно будинкової книги, з 1991 р по 1997 р. був зареєстрований в даному селі.

Згідно довідки СГІРФО Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 29.07.08 р., довідки Новоархангельського РВ УМВС України в Кіровоградській області від 03.11.2009 р. та висновку, затвердженого начальником Новоархангельського РВ УМВС України без зазначення дати затвердження, ОСОБА_1 тричі був документований поспортом громадянина України, а саме: вперше 04.02.1997 р. в зв»язку з обміном паспортів, в подальшому 06.07.2001 р. та 08.02.2005 р. в зв»язку з пошкодженням паспортів (а.с. 8, 15, 17, 18).

Як вбачається із довідки Дніпровського РУ ГУ МВС України від 01.10.2009 р., паспорт громадянинв України у ОСОБА_1 був вилучений (а.с 10).

В судовому засіданні заявник та його представник пояснили, що вставнолення факту за заявленими вимогами необхідно для підтвердження громадянства України.

Підстави набуття громадянства України та коло осіб визначені Законом України «Про громадянство України». Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 3 вказаного закону передбачено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Разом з тим, ст. 1 Закону України «Про громадянство України» визначено, що проживання на території України на законних підставах - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України.

Вищезазначені письмові докази про те, що заявник з 1991 р. по 1997 р. був зареєстрований в АДРЕСА_2 (при цьому у згаданому висновку час реєстрації зазначений до 03.09.1994 р. та невірно вказане АДРЕСА_2), суд до уваги прийняти не може, оскільки це спростовується формою №1, в якій запис про реєстрацію ОСОБА_1 з 1991 р. відсутній, лише наявні дописки «16.04.1991 р. Вірменія», «прибув 16.04.1991 р. по запиту». В формі № 1 також наявні записи «9.01.1993 р.», «с. Надлак 1 грудня 1996. В 1994 вибув Москва 25.05.1996 прописаний» (а.с. 16).

Будь-яких інших доказів на підтвердження прописки ОСОБА_1 на території України з квітня 1991 року суду не надано, про відсутність даного факту також свідчить вилучення у заявника правоохоронними органами паспорта громадянина України.

Зазначені відомості в довідці Надлацької сільської ради щодо проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 в період з квітня 1991 р. по лютий 1997 р. також спростовуються самим заявником, який пояснив, що в АДРЕСА_2 він проживав з початку 1991 р. до літа 1992 р., потім мешкав у АДРЕСА_3 без реєстрації до 1996 р., працював на базарі, зареєструвався в гуртожитку в 1997 р.; у 1994 р. він їздив в м. Москва, там був десь півроку.

Заявник також пояснив, що у 1991 р. в с.Надлак він з бригадою земляків приїхав на заробітки, займалися будівництвом та ремонтними роботами, жили в будинку, який знімав бригадир, родичів та знайомих в цьому селі він не мав, хто із мешканців села надавав згоду на його реєстрацію та куди саме і до якого колгоспного двору він був зареєстрований йому не відомо, гуртожитку в селі не було. З цих підстав суд також критично відноситься до виписки із домової книги по Надлацькій сільській раді, до того ж в цій виписці дата прибуття «16.04.1001 р.» додрукована (а.с. 19).

Отже, за вищевикладених обставин, заявником не доведено факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р. на законних підставах, оскільки на той час відмітки про постійну чи тимчасову прописку в паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 р. він не мав, в АДРЕСА_2 мешкав тимчасово, в даний населений пункт приїхав для виконання будівельних робіт з метою отримання заробітку.

Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, в зв»язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 3 Закону України «Про громадянство України», ст. ст. 234 ч.2 п.5; 235, 256, 257, 259 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України, Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, про встановлення факту постійного проживання на території України відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з проголошення рішення.

Суддя Виниченко Л.М.