Справа № 22-1048/10 Головуючий у 1 -й інстанції
Категорія:- 24 ОСОБА_1
Доповідач в апел. інстанції
15 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого: Каблака П.І.
суддів: Крайник Н.П., Кота І.Н.
при секретарі: Гуняк О.Я.
розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 грудня 2009р.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін та їх представників на підтримання доводів апеляційної скарги і заперечень на неї, перевіривши матеріали справи , колегія суддів, -
Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 29 грудня 2009 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю органу опіки і піклування в особі Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про поділ спільного майна подружжя та визнання за позивачем права власності на 1|2 частину трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Задоволено зустрічний позов ОСОБА_4 й визнано за нею право власності на зазначену квартиру в цілому. Стягнуто з відповідача в користь позивача судові витрати у справі.

Рішення суду оскаржив позивач за первісним позовом ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі покликається на його незаконність й невідповідність викладених у ньому висновків дійсним обставинам справи.

Зокрема, зазначає, що суд неправильно встановив наявність обставин для звільнення від їх доказування , та не врахував показань свідків позивача про те, що шлюбні відносини між сторонами продовжували існувати ще у 2007р. , тому придбана у 2006р. спірна квартира є спільним майном подружжя. Крім того, при вирішенні спору належно не враховано інтереси неповнолітнього сина сторін догляд за яким здійснював апелянт.

Просить рішення районного суду скасувати й ухвалити у справі нове рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Перевіривши у межах доводів апеляційної скарги та пред»явлених позовних вимог законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки ухвалене рішення відповідає повно встановленим і належно перевіреним обставинам справи та доказам про дійсні права та обов»язки сторін щодо предмета спору й вимогам п.З ч.І та ч.б ст.57 СК України, а також роз»ясненням. що містяться у п.23 та п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007р. « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя « .

При вирішенні спору, нажитим майном подружжя слід вважати майно, наявне на час припинення ним спільного ведення господарства. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Відповідно до положень ч.б ст.57 СК України , суд може визнати особистою приватною власністю дружини, майно набуте нею за час її окремого проживання у зв»язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Відтак, згідно із вимогами ст.11 та ст.60 ЦПК України сторони зобов»язані у таких спорах подавати беззаперечні докази на підтвердження джерел і часу придбання спірного майна, так і часу припинення ними спільного ведення господарства. При цьому, згідно із положеннями ч.І та ч.З ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню, як і обставини, встановлені судовим рішенням у іншій цивільній справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Визнання обставин здійснюється у попередньому, або у судовому засіданні шляхом надання суду відповідних пояснень. В цьому зв»язку, з протоколу судового засідання від 06 травня 2008р.( а.с.13) у цивільній справі Залізничного районного суду м.Львова № 2-1810/08 за позjвом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, беззаперечно вбачається , що відповідач повністю підтримує позовні вимоги й не заперечує проти розірвання шлюбу. Жодних зауважень на зазначений протокол судового засідання відповідачем не було подано. Таким чином, очевидним є, що відповідач повністю визнав обставини викладені у позовній заяві про розірвання шлюбу ( а.с. 4 спр. № 2-1810/08 ) й зокрема про припинення спільного проживання і ведення спільного господарства подружжям з 2005р.

Власне, ця беззастережно визнана відповідачем обставина й лягла в основу ухваленого 06.05. 08р. Залізничним районним судом м.Львова рішення про розірвання шлюбу між сторонами ( а.с. 15 спр. № 2-1850/08, а.с.37 спр. № 2 -1691/09 ), яке ними не оскаржувалось, вступило в законну силу, а відтак встановлені цим рішенням обставини про припинення сторонами спільного господарства та подружніх стосунків з 2005 року вважаються повністю доведеними й такими, що не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, за наявності безумовно встановленого факту , що станом на час припинення у 2005р. сторонами ведення спільного господарства , спірна квартира АДРЕСА_2 не була ними нажита, а набута 20 травня 2006р. лише відповідачкою та її компаньйоном по бізнесу ОСОБА_5 ( а.с.9-10), а у подальшому 19 травня 2007р. її частина лише відповідачкою ( а.с. 11-12), тобто за час окремого проживання від позивача , суд підставного визнав зазначене нерухоме майно особистою приватною власністю відповідачки задоволивши її зустрічний позов згідно із положеннями ч.б ст. 57 СК України. Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції повністю погоджується, оскільки вони підтверджується наявними у справі доказами .

В цьому зв»язку доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу , бо позивач не подав, а в судовому засіданні не було здобуто жодних доказів на підтвердження того, що власне позивачем вносилися зароблені ним грошові кошти для придбання спірної квартири , а саме 32 000 грн. за договором купівлі - продажу від 20.05.06р. ( а.с. 9), чи 15804 грн. за договором купівлі-продажу від 19.05.07р. ( а.с.11).

Безпідставними і такими, що повністю спростовуються матеріалами справи, є твердження про порушення житлових чи майнових прав неповнолітнього сина сторін Марка ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки за даними реєстрації станом на 05.05.08р. ( а.с.49) місцем його постійного проживання визначено власне спірну квартиру разом із відповідачкою.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити. Рішення Галицького районного суду м.Львова від 29 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання законної сили, шляхом подання на неї касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

судді