Справа: 2 - 722/10
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2010 року Орджонікідзевський міський суд

Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Томаш В.І.

при секретарі - Чумаченко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про усунення від права на спадкування», -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги по підставах, зазначених в позовній заяві та просять суд усунути відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від права на спадкування квартири АДРЕСА_1 та на вклад в Державному Ощадному банку України №7898/027.

Відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивачки та її представника не визнати, вказав з цього приводу обгрунтовані мотиви.

Суд, вислухав пояснення сторін, свідків ОСОБА_5. ОСОБА_6 Л,Г„ ОСОБА_7 М І,, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідив матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги необґрунтовані, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 2010 року помер ОСОБА_11, після смерті якого, відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 та на вклад в Державному Ощадному банку України №7898/027. Заповіту він не залишив.

Спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого - ОСОБА_1, його дочка від першого шлюбу - ОСОБА_3 та його дочка від другого шлюбу - ОСОБА_2, які вчасно, у встановлений законом строк, звернулися до Орджонікідзевської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, про що свідчить довідка з державної нотаріальної контори м. Орджонікідзе.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка просить усунути відповідачів від права на спадкування, посилаючись на те, що з 1998 року її померлий чоловік ОСОБА_11 ніякого спілку вання с дочками ОСОБА_12 і ОСОБА_3 не мав, постійно хворів та потребував стороннього догляду та допомоги, які надавалися тільки нею самою.

Однак, з такими доводами позивачки та її представника, висловлені ними в позовній заяві та в судовому засіданні суд погодитися не може з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст. 1224 Цивільного кодексу України не мають право на спадкування за законом повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Згідно з ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Статтею 202 Сімейного кодексу України на повнолітніх дітей покладено обов'язок утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

З огляду на зміст зазначених норм закону суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, таке ухилення характеризується умисною формою вини.

Разом з тим, суду не було надано жодних доказів на підтвердження того, що покійний ОСОБА_11 звертався до відповідачів за допомогою, а останні, маючи можливість надавати таку допомогу йому відмовляли. Не було надано суду також жодних доказів, що сама позивачка зверталась до відповідачів з проханнями надати матеріальну допомогу чи забрати батька на догляд за місцем свого проживання.

Згідно довідки МСЄК, яку надала до суду позивачка, ОСОБА_11 з 22.05.2009 року є інвалідом третьої групи, яка вважається робочою групою. Вказана довідка МСЄК ніяким чином не підтверджу є безпорадний стан останнього.

Покази свідків - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_7, які в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_11 часто хворів, доглядом за ним займалася тільки його жінка, діти з батьком не спілкувалися та не були на його похоронах, носять загальний, не конкретний характер, і не підтверджу ють як перебування спадкодавця у безпорадному стані, так і потребу в матеріальній допомозі, обов'язок по наданню якої могли нести відповідачі та їх ухилення від надання померлому утримання. Зокрема, вони спростовуються стабільними поясненнями відповідачів та свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Викликає сумнів у суду і дата реєстрації шлюбу позивачки з померлим ОСОБА_11 - 10 січня 1996 року, оскільки дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що в цей же день був розірваний шлюб ОСОБА_11 з колишньою дружиною - ОСОБА_14, що знаходиться в протиріччі з п. 5 та 10 Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом МЮУ № 52/5 від 18.10.2000 року та взагалі може бути визнаний судом недійсним.

Окрім того, в державній нотаріальні конторі м. Орджонікідзе заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_11, а тому нотаріус не позбавлений можливості видати всім спадкоємцям, які звернулися з заявою про прийняття спадщини відповідні свідоцтва.

Всі дані та докази, надані позивачкою по справі та її представником в сукупності не можуть бути підставою для задоволення її позовних вимог щодо усунення відповідачів від право на спадкування, що залишилася після смерті ОСОБА_11.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачка не довела умислу відповідачів в ненаданні матеріальної та будь - якої іншої допомоги ОСОБА_11 та те, що останній такої допомоги потребував, а тому необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про усунення від права на спадкування».

Керуючись ст.. 1224 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 209 - 213 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про усунення від права на спадкування».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 - днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду ОСОБА_15