АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2134/10* Головуючий у 1-й інстанції Чабаненко В.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі.: .

Головуючого: судді Петренка В.М.

Суддів: Акопян В.І., Новохатиьої В.А

при секретарі: Фадейкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області,

на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2010 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, центру по нарахуванню та здійсненню соціальних витрат в Полтавській області про стягнення недоплаченої суми одноразової допомоги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 20.10 року , задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального Захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних витрат головного управління праці та соціального захисту населення Полтавській обласної державної адміністрації про перерахунок та стягнення коштів - задоволено.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, Центру по нарахуванню, та здійсненню соціальних витрат головного управління праці та. соціального захисту населення Полтавській обласної державної адміністрації донарахувати та виплати ОСОБА_2 на підставі ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразову компенсацію в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, як інваліду 2 групи, вмходячи з розміру заробітної плати т станом на вересень 2007 року, з урахуванням виплачених сум у 1997 році та у 2007 році.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних витрат в Полтавській області прохають скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що ' Управління діяло в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та в межах бюджетних асигнувань.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 303 ЦГІК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 308 ЦГІК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуальног о права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, та Інвалідом 11 групи, що підтверджується відповідними посвідченнями, копії яких маються матеріалах справи. З-1997 року і по 7 червня 2007 року він був інвалідом З' гр.'та отримав із'1997'році одноразову компенсацію за шкоду заподіяну здоровю в сумі 189 грн. 60 коп. Відповідно до ст.48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року, передбачено одноразову компенсацію за шкоду заподіяну здоровю учасникам ліквідації на ЧАЕС, які стали інвалідами 3 гр.- в розмірі ЗО мінімальних заробітних плат, одноразову компенсацію за шкоду заподіяну зоровю учасникам ліквідації на ЧАЕС, які стали інвалідами 2 гр.- в розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Якщо встановлюється вища група інвалідності, то виплачується різниця у компенсаціях. Судом встановлено, що позивачу виплачена різниця між 3 та 2 групою в розмірі 94 грн. 80 коп. з розміром якої він не погоджується, що послужило причиною звернення до відповідача з заявою про перерахунок та виплату компенсації, на що отримав відмову.

Суд вважає, що відмова Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області щодо здійснення позивачеві призначення та перерахунку компенсації по інвалідності, виходячи із розміру встановленими Законами, а не Постановами Кабінету Міністрів України є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги обґрунтованими.

Крім цього Закон України „Про соціальний: статус громадян, які,- постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, має вищу юридичну силу і внесення змін до цього закону іншими законами не допускається.

Виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що при визначенні розміру компенсації по інвалідності учасникам ліквідації на ЧАЕС підлягає застосуванню ст..48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанови КМУ, які звужують обсяг встановлених законом прав громадян і на які посилається відповідач у своїх листах позивачу.

При розгляді справи суд першої інстанції вірно взяв до уваги принцип верховенства права, передбачений ст.8 Конституції України.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.7 ст. 48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Зі змісту законів України про встановлення розмірів мінімальної заробітної плати не вбачається будь-яких обмежень щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду та вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ІДПК України, колегія суддів.

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, центр по нарахуванню та здійсненню соціальних витрат в Полтавській області - відхилити.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 січня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: /підписи/

Згідно: /підпис/