Справа № 2-307/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі :

головуючого судді: Котьо І.В.

при секретарі: Способ Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Третя Херсонська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання , визнання права власності в порядку спадкування ,зобовязання внести зміни до свідоцтва про право на спадщину , -

встановив:

Позивач звернувся до суд з вказаним позовом посилаючись на ту обставину , що 08 жовтня 2005 року помер його дід ОСОБА_3 На день його смерті залишилось спадкове майно ? частина квартири 57 дубинку 2/1 по вул. Патона в м. Херсоні . Дане спадкове майно він за життя заповідав його батькові ОСОБА_4 , однак батько помер 20 березня 2005 року , у звязку з чим після смерті ОСОБА_3 залишилось лише два спадкоємця ОСОБА_2, відповідач по справі, та він.

Так як на час відкриття спадщини він перебував за межами Херсона , оскільки працював моряком за контрактами , відповідач скориставшись цим оформила спадщину на себе . У 2009 році він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті діда , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду.

Просив суд встановити факт його постійного проживання з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини 08 жовтня 2005 року , визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , зобовязати Третю Херсонську державну нотаріальну контору внести зміни до свідоцтва про право на спадщину від 10 квітня 2007 року виданого на імя ОСОБА_2 , зазначивши що спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 на частину спадкового майна , а саме ? частини квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, та стягнути на його користь судові витрати.

Позивач до судового засідання не зявився, про місце , день і час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч.5 ст. 76 ЦПК України.

Представник позивача , за довіреністю, в судовому засіданні підтримала заявлені позивачем позовні вимоги і просила суд задовольнити позов посилаючись на обставини викладені в позовній заяві поданій в порядку 31 ЦПК України.

Відповідач та його представник , за довіреністю, в судовому засіданні позов не визнали і просили суд відмовити в його задоволенні за не обґрунтованістю.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Третя Херсонська державна нотаріальна контора до судового засідання не зявився, про місце , день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Просив суд розглянути справу в його відсутність.

Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи № 303 після померлого ОСОБА_5 , свідчення свідків, суд встановив , що батьком позивача , згідно до свідоцтва про народження виданого 24 жовтня 1985 року є ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Відповідно до повторно виданого 15 жовтня 2009 року свідоцтва про народження ОСОБА_4 його батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Як слідує зі свідоцтва про смерть виданого 24 березня 2005 року ОСОБА_4

( батько позивача ) помер 20 березня 2005 року , а згідно до свідоцтва про смерть виданого 06 грудня 2005 року ОСОБА_3 ( дід позивача ) помер 08 жовтня 2005 року.

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 4198 від 11 грудня 1996 року виданого Херсонським суднобудівним заводом .

Згідно до реєстрації Комсомольського ВМ Комсомольського МВ УМВС України в Херсонській області позивач був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21 жовтня 2005 року.

10 квітня 2007 року державним нотаріусом Третьої нотаріальної контори було видано свідоцтво на спадщину за законом ОСОБА_2Г.(відповідачу по справі) на спадкове майно яке складалось з ? частини АДРЕСА_2.

04 листопада 2009 року позивачу державним нотаріусом Третьої Херсонської нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 з тих підстав що, позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку , встановленого законом, а також не був зареєстрований з померлим на момент смерті за однією адресою , як того вимагають норми ст. 1268 ЦК України.

Положенням ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено , що спадкоємець , який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким , що прийняв спадщину , якщо протягом строку , встановленого ст. 1270 ЦК України , він не заявив про відмову від неї, а відповідно до вимог ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець , який бажає прийняти спадщину , на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем , він повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку ( ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Як встановлено судом і проти чого не заперечували сторони в судовому засіданні батьки позивача вселився в АДРЕСА_2 з 06 квітня 2004 року, а саме перевезли свої речі та речі позивача і користувались великою кімнатою та спільно з ОСОБА_3 (дідом позивача ) та ОСОБА_2 , відповідачем по справі, користувались іншими приміщенням в даній квартирі. З цього часу між ними було визначено порядок користування зазначеною квартирою. Позивач почав проживати в зазначеній квартирі з листопада 2004 року після повернення з плав-практики яка , згідно до довідки Херсонського державного морського інституту відбувалась в період з 02 лютого по

25 жовтня 2004 року, а відповідно до паспорта моряка АВ№ 271314 позивача було звільнено з судна 02 листопада 2004 року. На той час ОСОБА_4 ( батько позивача ) з 08 липня 2004 року перебував в рейсі під час якого 20 березня 2005 року помер. А на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 позивач перебував на навчальній сесії Київської Державної академії водного транспорту Імені ОСОБА_7 Конашевича-Сагайдачного , оскільки як слідує з довідки наданої суду відповідачем в заперечення заявлених позивачем позовних вимог, він навчався у вказаній академії в період з 01 вересня 2005 року по 04 липня 2008 року на заочній формі навчання.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили той факт що позивач постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 до січня 2007 року разом з мамою ОСОБА_6 та разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2Тобто постійно проживав в даній квартирі на день смерті ОСОБА_3С 08 жовтня 2005 року.

Свідчення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те що позивач не проживав постійно в спірній квартирі на час відкриття спадщини , судом оцінюються критично , оскільки вони базуються на їх припущеннях , так як вони зазначали в судовому засіданні що вони відвідували відповідача частіше за все в день , і не звертали уваги на те хто ще проживає в квартирі , та чиї речі там знаходяться .А свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 приходили до відповідача здебільшого в справах церкви.

Акти ТОВ «Жилтранс» як від 16 березня 2009 року наданий в обґрунтування позовних вимог позивачем так і від 03 березня 2010 року наданий відповідачем в обґрунтування заперечень проти позову судом оцінюються критично та не можуть бути прийняті за основу рішення оскільки в них викладені обставини прямо протилежні одна одній, з приводу проживання або не проживання позивача в спірній квартирі за один і той же період часу, і вказані акти складено одними і тими ж представниками ТОВ «Жилтранс» . Крім того як зазначила в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 вона ніколи не бувала в спірній квартирі, а 03 березня 2010 року її зустріли представники ТОВ «Жилтранс» , спитали чи ба личила вона останнім часом онука ОСОБА_2 , на що вона сказала що ні , після чого підписала вказаний акт не читаючи .

На підставі чого суд вважає що позов ОСОБА_1 , в частині встановлення факту постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме 08 жовтня 2005 року обґрунтований і підлягає задоволенню за обставин зазначених позивачем.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те що позивач не проживає в спірній квартирі з 2004 року , судом визнаються не переконливими і такими що суперечать обставинам встановленим по справі.

Крім того як зазначила в своїх пояснення відповідач ОСОБА_2 вона не заперечувала проти того що онук ( позивач по справі ) хоча , за її словами і не проживав в спірній квартирі однак часто приходив для того щоб перевдягнутись та поїсти чогось смачного. Що також свідчить про те що позивач постійно проживав в спірній квартирі .

Вирішуючи питання в частині позовних вимог заявлених позивачем відносно визнання за ним права власності в порядку спадкування на спадкове майно та в частині покладення зобовязань внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, суд вважає що позовні вимоги в цій частині не обґрунтовані і не підлягають задоволенню за обставин зазначених позивачем , оскільки відповідно до п.23 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» слідує , що якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами , у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини , спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини . Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців , які прийняли спадщину в порядку , встановленому цивільним законодавством . За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Оскільки встановлення факту постійного проживання , відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України , є однією із умов передбачених цивільним законодавством для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позивач відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України зобовязаний звернутись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, згідно до положень ч.2 ст. 1300 ЦК України на яку посилається позивач в обґрунтування заявлених ним позовних вимог в частині, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, провадиться на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду , в разі якщо між спадкоємцями не досягнуто з цього приводу згоди. Однак на думку суду вказані позовні вимоги заявлено позивачем передчасно , оскільки він не реалізував своє право на звернення до нотаріальної контори після встановлення судом факту постійного проживання.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 57 гр., а саме: судовий збір в сумі 17 гр., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 40 гр.

Керуючись 10,11 , 88, 209 ЦПК України ст. ст.1268,1269,1297, 1300 ЦК України , суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Третя Херсонська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_3 який помер 08 жовтня 2005 року.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування та зобовязання внести зміни до свідоцтва про право на спадщину відмовити за не обґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

З мотивованим рішенням суду сторони мають право ознайомитись з 08 листопада 2010 року .

Суддя: