Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-239/10
РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючого судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Калита Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з позовом про стягнення боргу за договором позики.

Позивач зазначав, що 26 серпня 2007 року між ОСОБА_1М та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 був укладений договір позики грошових коштів у вигляді розписки, власноручно написаної відповідачами в момент отримання суми позики. На підставі даного договору позики ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кошти в сумі 3 300 доларів США. Відповідно до умов розписки, відповідачі отримали кошти для сімейних потреб. Сторони обумовили повернення коштів в розмірі 3 300 доларів США до 26.11.2007 року, в разі, якщо борг не можливо буде повернути, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зобовязувались на відчуження (продаж і переоформлення) ОСОБА_1 1/8 частини столярного цеху, який знаходиться за адресою: с. Семиполки, вул. Київське шосе, 2 Броварського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Після 26 листопада 2007 року позивач неодноразово звертався до відповідачів з проханням повернути грошові кошти в сумі 3 300 доларів США, проте, до даного часу кошти відповідачами не повернуті.

Посилаючись на викладене позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь суму боргу в розмірі 26 390 грн. 10 коп., що еквівалентно за курсом НБУ станом на 09.09.2009 року 3 300 доларам США, 267,00 грн. судового збору та 120 грн. витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні позовним вимогам, просив про їх задоволення та стягнути з відповідачів на його користь суму боргу в розмірі 3 300 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 09.09.2009 року 26 390 грн. 10 коп., 267,00 грн. судового збору та 120 грн. витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В судове засідання 06 жовтня 2009 року о 15 год. 00 хв. відповідач ОСОБА_2 не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду телефонограму, в якій просив відкласти судове засідання, так як він не ознайомлений з матеріалами справи.

В судове засідання 28 жовтня 2009 року о 13 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_2 не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

В судове засідання 18 листопада 2009 року о 13 год. 40 хв. ОСОБА_2 не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив відкласти судове засідання на 1 місяць в звязку з проведенням курсу реабілітаційного лікування хронічних захворювань та надав довідку Сер. КИО-І № 257522, в якій зазначено, що ОСОБА_2 встановлена ІІІ групи інвалідності з 14 травня 2009 року, дата чергового переогляду 14 травня 2010 року, проте, підтверджуючого документу про те, що він знаходиться на лікуванні ОСОБА_2 суду не надано.

В судове засідання 08 грудня 2009 року о 14 год. 00 хв. відповідач ОСОБА_2 не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив суд відкласти судове засідання, в звязку з тим, що 08 грудня 2009 року о 11 год. 30 хв. розглядається справа за його участі в Апеляційному суді міста Києва. Крім того, по стану здоровя курс лікування продовжено до 25 грудня 2009 року, тому йому протипоказані нервово-психологічні перевантаження, в разі нормального самопочуття, він зможе бути присутнім в одному засіданні в місті Києві, проте, будь-якого підтверджуючого документу про те, що він знаходиться на лікуванні ОСОБА_2 суду не надано. Також в заяві зазначив, що у нього вирішується фінансова можливість найняти представника.

В судовому засіданні 21 січня 2010 року о 09 год. 00 хв. відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно писав розписку на отримання коштів, проте, гроші у позивача брав у розмірі 3000 доларів США, а не 3 300 доларів США, як це зазначено в розписці.

В судове засідання 22 лютого 2010 року о 10 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_2 не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду телеграму, в якій просив відкласти судове засідання на 1 місяць в звязку з тим, що він знаходиться в лікарні на стаціонарному лікуванні, а послуги нового представника оплатити не може.

В судове засідання 15 березня 2010 року о 14 год. 00 хв. відповідач ОСОБА_2 не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив відкласти судове засідання в звязку з тим, що він госпіталізований в Київські обласну лікарню, проти розгляду справи без його участі заперечує, надав направлення на госпіталізацію з 11.03.2010 року та листок непрацездатності від 20.02.2010 року в якому зазначено, що з 20.02.2010 року по 11.03.2010 року ОСОБА_5 перебував на лікарняному. В листку непрацездатності від 04.02.2010 року зазначено, що з 04.02.2010 року по 08.02.2010 року ОСОБА_5 перебував на лікарняному, до роботи стати 20.02.2010 року, проте, будь-якого підтверджуючого документу про те, що він знаходиться на лікуванні 15.03.2010 року ОСОБА_2 суду не надано.

В судове засідання 19 квітня 2010 року о 10 год. 00 хв. відповідач ОСОБА_2 не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив відкласти судове засідання в звязку з тим, що термін лікування продовжено до травня 2010 року, представника до кінця лікування оплатити не зможе, проти того, щоб справи слухали без його участі, надав суду листок непрацездатності від 18.03.2010 року в якому зазначено, що з 11.03.2010 року по 19.03.2010 року ОСОБА_5 перебував на лікарняному. Стати до роботи 20.03.2010 року. В листку непрацездатності від 30.03.2010 року зазначено, що з 30.03.2010 року по 13.04.2010 року ОСОБА_5 перебував на лікарняному, до роботи стати 14.04.2010 року, проте, будь-якого підтверджуючого документу про те, що він знаходиться на лікуванні 19.04.2010 року ОСОБА_2 суду не надано.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 позов визнала в повному обсязі, пояснила, що гроші передавались в розмірі 3 300 доларів США, це все відбувалось в машині, вона бачила, як ОСОБА_2 отримував дану суму особисто для сімейних потреб. Проти задоволення позову не заперечувала.

Судом встановлено, що за договором позики від 26 серпня 2007 року ОСОБА_1 передав відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 суму в розмірі 3 300 доларів США для сімейних потреб. Відповідно до умов розписки, в разі, якщо борг не можливо буде повернути, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зобовязувались на відчуження (продаж і переоформлення) ОСОБА_1 1/8 частини столярного цеху, який знаходиться за адресою: с. Семиполки, вул. Київське шосе, 2 Броварського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не повернули ОСОБА_1 в обумовлений строк суму боргу в розмірі 3 300 долаів США, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 суми боргу в рлзмірі 26 390 грн. 10 коп., що еквівалентно за курсом НБУ станом на 09.09.2009 року 3 300 доларам США.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору на суму 267 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення на суму 120 грн.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 23, 525, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 214-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 26 390 грн. 10 коп.

Державне мито в розмірі 267 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. компенсувати ОСОБА_1 за рахунок Держави.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів, апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.С.Сердинський