Справа №2а-16/10 09.09.2010 09.09.2010 09.09.2010
Провадження №22ц-3226/10
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

9 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Буренкової К.О., Довжук Т.С.,

розглянувши у відсутності сторін у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу

управління Пенсійного фонду України в м.Южноукраїнську Миколаївської області

на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 3 лютого 2010 року по справі за позовом

ОСОБА_1

до управління Пенсійного Фонду України в м.Южноукраїнську Миколаївської області

про визнання дій протиправними, покладення обовязку провести перерахунок пенсії та стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду в м. Южноукраїнську Миколаївської області (далі УПФ) , в якому, уточнивши позовні вимоги, зазначав, що він є ліквідатором та інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому повинен отримувати державну та додаткову пенсії відповідно до статей 50 та 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( далі Закон №796-ХІІ ).

Посилаючись на те, що розмір призначених йому та виплачених пенсій не відповідає розміру, встановленому цим законом, а відповідач відмовив провести перерахунок, ОСОБА_1 просив визнати протиправною таку відмову, зобов'язати УПФ провести перерахунок пенсії з 1 жовтня 2006 року та стягнути 233781 грн.23 коп.заборгованості та 233781 грн.23 коп. моральної шкоди.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 3 лютого 2010 року позов задоволено частково. Дії відповідача визнано протиправними, на УПФ покладено обов'язок здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії відповідно до вимог статей 50, 54 Закону №796-ХІІ з 1 жовтня 2006 року. В задоволені решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на безпідставність висновку суду щодо протиправних дій при нарахуванні пенсії позивачу, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи, та має право на пенсію відповідно до закону № 796-ХІІ.

Статтею 49 Закону № 796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, встановлюються у вигляді : а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону №796-ХІІ, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розміри пенсій не можуть бути меншими, ніж по ІІ групі інвалідності вісім мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього закону інвалідам ІІ групи цієї категорії щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, виплачується у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-ІУ ) встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, складав: з 1 січня 2006 року 350 грн., з 1 квітня 2006 року 359 грн., з 1 жовтня 2006 року 366 грн., з 1 січня 2007 року 380 грн., з 1 квітня 2007 року 406 грн., з 1 жовтня 2007 року 411 грн., з 1 січня 2008 року 470 грн., з 1 квітня 2008 року 481 грн., з 1 жовтня 2008 року 498 грн., у 2009 році 498 грн.

Розрахунок державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 до 1 січня 2008 року відповідач здійснював відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 3 січня 2002 року, тобто в меншому розмірі ,ніж передбачено Законом №796-ХІІ (а.с.43).

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону №796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про державний бюджет України на відповідний рік, з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Таким чином, дії відповідача щодо виплати пенсій до 1 січня 2008 року в розмірі, меншому ніж встановлено статтями 50,54 Закону №796-ХІІ, є неправомірними.

Тому висновок суду про задоволення вимог позивача за цей період є законним та обгрунтованим.

Законом України від 28 грудня 2007 року №107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік» (підпункти 12 та 15 пункту 28 розділу ІІ ) змінено редакцію статей 50 та 54 Закону №796-ХІІ). Цими нормами, які набули чинності з 1 січня 2008 року, передбачено, що державна пенсія інвалідів ІІ групи не може бути меншої ніж 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а додаткова пенсія 20 процентів цього мінімуму.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано неконституційним положення пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік».

Отже, розмір державної та додаткової пенсії з 1 січня до 22 травня 2008 року визначався статтями 50 та 54 Закону №796-ХІІ в новій редакції, а після 22 травня 2008 року в редакції, яка діяла до 1 січня 2008 року.

Таким чином, у 2008 році тільки з 22 травня у позивача виникло право на перерахунок державної та додаткової пенсії у розмірах, встановлених Законом №796-ХІІ, в попередній редакції.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на зміни закону та безпідставно зобовязав відповідача перерахувати державну та додаткову пенсії за весь 2008 рік.

За таких обставин постанова суду в цій частині підлягає зміні.

В 2009 році бюджетне законодавство не встановлювало будь-яких обмежень у застосуванні правил статей 50 та 54 Закону №796-ХІІ.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, не можуть бути підставою для нарахування державної та додаткової пенсій розміри, передбачені постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 та № 654 від 16 липня 2008 року.

Інших доводів, які стосуються висновків суду та застосування ним норм пенсійного та бюджетного законодавства, в тому числі і застосування правил статті 100 КАС України, апеляційна скарга не містить.

Керуючись статтями 304-1, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Южноукраїнську Миколаївської області задовольнити частково.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 3 лютого 2010 року в частині покладення обовязку щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 державної та додаткової пенсій з 1 жовтня 2006 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Южноукраїнську Миколаївської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до статей 50 та 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з величини прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідні періоди, з 1 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року, а також з 22 травня 2008 року.

В інший частині судове рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :