22.07.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22-ц/3649/2010р Головуючий в 1 інстанції :
Категорія: 46 ОСОБА_1
Доповідач : Бездрабко В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року липня місяця 22 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Кузнєцової О.А.

Суддів: Цуканової І.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Гонтар П. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляійною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 20 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Дніпровської районної Ради у м.Херсоні про усунення перешкод у вихованні дитини,

встановила:

В грудні 2009 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на тещо він та відповідачка є батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На теперішній час він та ОСОБА_6 разом не проживають, дитина мешкає з матірю. Оскільки у добровільному порядку вони не зміг домовитися з відповідачкою щодо відвідування ним дитини, рішенням органами опіки та піклування були визначені дні та часи його побачення з донькою. Проте, відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, з приводу чого, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_3 просив зобов»язати ОСОБА_4 не чинити йому перешкод та надавати можливість приймати участь у вихованні доньки та побачень з нею, згідно з рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної ради у м.Херсоні №348 від 15.05.2009 року - кожного тижня в суботу 16.00 до 18.00год., в присутності матері дитини.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 20 квітня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної ради у м.Херсоні №348 від 15 травня 2009 року ОСОБА_3 призначені дні побачень з його малолітньою донькою ОСОБА_5 кожної суботи з 16.00 до 18.00год в присутності матері (а.с.21).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, позивач не надав належних доказів на підтвердження перешкод з боку ОСОБА_4 щодо побачень його з донькою.

З позовної заяви та пояснень ОСОБА_3 вбачається, що як на перешкоди у побаченнях з дитиною він вказує на факти, які мали місце 15 червня та 07 липня 2009 року, коли ОСОБА_4 відмовилася у призначені часи надати йому можливість побачитися з донькою.

При цьому, як свідчать пояснення представника органу опіки та піклування позивач не звертався до них з заявами щодо присутності при побаченнях їх представника та фіксації невиконання відповідачкою рішення ради від 15.05.2009 року (а.с.111).

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано не прийняв до уваги пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 щодо наявності перешкод з боку ОСОБА_4 у спілкуванні позивача з дитиною, оскільки зазначені свідки не чули розмов сторін і про дані факти дізналися саме від ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги щодо спотворення пояснень представника органів опіки та піклування, свідків в суді першої інстанції не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зауваження щодо неповноти та неправильності протоколу судового засідання позивачем не подавалися.

Відповідно до ч.І ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Враховуючи, що позивач не надав доказів щодо наявності з боку відповідачки перешкод у його побаченнях з донькою колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства та відповідають нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі , рішення, а тому підлягають відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 20 квітня 2010 року залишити ° рішє без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: