РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Сліпченка О.І.,

суддів Корзаченко І.Ф., Хопти С.Ф.,

при секретарі Бистрій Г.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 8 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 „Михайловича про стягнення додаткових витрат на дитину, яка навчається, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулась з вищенаведеним позовом, який "Угрунтовувала тим, що син сторін ОСОБА_3 навчається на І курсі "Київського кооперативного економічно-правового коледжу" на платній основі, яка становить 5100 грн., стипендії не отримує. Позивачка сама не має можливості оплачувати навчання сина. Просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, понесені по оплаті за навчання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3 000 гри.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 8 грудня 2009 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати в звязку з порушенням ¦ )м матеріального та процесуального права та відмовити в задоволені позову.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат на утримання сина підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені документально.

З таким висновком суду першої інстанції можна погодитись частково.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачка ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою ОСОБА_2 і перебуває на повному її утриманні, так як з відповідачем шлюб розірвано. Згідно виконавчого листа відповідач ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до його повноліття, тобто до

16.03.2010року. На даний час син ОСОБА_4 навчається на І курсі "Київського кооперативного економічно-правового коледжу" на платній основі, яка становить 5100 грн., які сплатила позивачка.

Вказані обставини не заперечуються сторонами.

Відповідно до положень ст.. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліме'^в на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була поданж зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог ч.2 ст.185 СК України , розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахування обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно з вимогами ч.ч.І та 2 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обстаїщни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторс ми та іншими особами, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою сплачено 5100 грн. за навчання дитини, на утриманні у апелянта знаходиться мати, яка хворіє.

Оскільки матеріали справи містять письмові докази суми сплаченої за навчання, ти на утриманні у апелянта знаходиться мати, яка хворіє, колегія судді приходить до висновку про необхідність стягненню з ОСОБА_1М на користь ОСОБА_2А підлягають стягненню додаткові витратну розмірі 2550 грн.

За^таких обставин судом першої інстанції були порушенні норми процесуального права в частині визначення розміру додаткових витрат, оскаржуване рішення підлягає зміні відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія судців, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 8 грудня 2009 року змінити, в частині визначення розміру додаткових витрат на утримання дитини, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 зменшивши цю суму до 2550 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцти днів.

Головуючий

Судді