Справа №22-ц-4097/10 Суддя-доповідач - Попруга
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

30 вересня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

Головуючого - Попруги С.В.,

Суддів - Криворотенка В.І., Хвостика С.Г.,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства Шосткинський міськмолкомбінат»

на рішення Зарічного районного суду м.Суми Сумської області від 10 серпня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Шосткинський міськмолкомбінат» (далі-ВАТ), третя особа: ОСОБА_2, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановила:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми Сумської області від 10 серпня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Шосткинський міськмолкомбінат» на користь ОСОБА_1 7514 грн. майнової шкоди, 3000 грн. моральної шкоди, 88 грн. 50 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 1500 грн. витрат за правову допомогу.

В апеляційній скарзі ВАТ фактично посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність позивачем всіх обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду.

ВАТ, зокрема, доводить, що суд не в повному обсязі зясував, за яких обставин відбулося зіткнення транспортних засобів. Вважає, що позивач також порушив Правила дорожнього руху, бо на перехресті здійснював обгін автомобіля ЗІЛ, належного ВАТ.

Позивачем не доведено, що йому заподіяно моральну шкоду саме в розмірі 3000 грн., цей розмірі має бути меншим.

Судом першої інстанції не дотримані вимоги процесуального закону при призначенні судової автотехніко-трасологічної експертизи, при розподілі судових витрат та витрат на правову допомогу адвоката.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ВАТ підтримав апеляційну скаргу, а ОСОБА_1 заперечував проти доводів скарги, вважаючи рішення суду законним і обгрунтованим.

Судом першої інстанції фактично встановлено, що 29 жовтня 2007 року близько 09 год. 00 хв. автомобіль «Шевроле Такума», держ. номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, рухався по вул. Черкаській в м. Суми за автомобілем ЗІЛ 47410, держ. номер 03-410 СВ, що належить ВАТ, під керуванням ОСОБА_2, останній, підїхавши до перехрестя, увімкнув показчик повороту ліворуч, завчасно не зайнявши крайнього лівого положення на проїздній частині, і на перехресті вулиць Лінійної та Черкаської розпочав здійснювати маневр праворуч для збільшення радіусу розвороту, та не переконавшись у безпечності такої дії для інших учасників руху розпочав поворот ліворуч, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Шевроле Такума», держ. номер НОМЕР_1, який на смузі свого руху здійснював випередження цього вантажного автомобіля, їхавши прямо.

У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3, повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 10.4. Правил дорожнього руху України, в яких зокрема зазначено:

п.10.1. - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху;

п.10.4. - перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам.

Дії водія автомобіля ЗІЛ ОСОБА_2, які не відповідали вимогам вищезгаданих пунктів Правил дорожнього руху, знаходяться в прямому причинному звязку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, - заподіяння позивачеві майнової шкоди в розмірі 7514 грн. (механічні ушкодження автомобіля) та моральної шкоди, в розмірі 3000 грн. За шкоду несе відповідальність власник джерела підвищеної небезпеки ВАТ.

Дії водія ОСОБА_1 відповідали вимогам Правил дорожнього руху і не знаходяться в причинному звязку з ДТП.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційно: скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу : залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмету доказування. Обставини, якими мотивовано рішення, підтверджується належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст.213 ЦПК України, тому колегія суддів не вбачає підстав для іншої оцінки цих доказів, доведені позивачем. Висновки суду про те, що винним у ДТП є лише водій автомобіля ЗІЛ, належного ВАТ, а отже Товариство має відшкодовувати майнову і моральну шкоду позивачеві, розмір яких визначено правильно, з дотриманням вимог закону, відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального права, ст.ст.22, 23, 1167, 1187, п.1 ч.І ст.1188 ЦК України та норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки не підтверджується належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Так, як убачається з матеріалів справи водій ОСОБА_2 одразу після ДТП фактично визнавав винним у ДТП лише себе.

Постановою судді Апеляційного суду Сумської області від 06 лютого 2009 року скасовано постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 червня 2008 року відносно ОСОБА_2 із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення в звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. В постанові констатовано факти порушення ОСОБА_2 п.10.4 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого транспортного засобу, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року).

Відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за фактом вчинення дорожньо-траснпортної пригоди за вищезгаданих обставин співробітниками ДАЇ не складався, він до адміністративної відповідальності за вчинення вищезгаданого ДТП не притягувався.

Згідно з варіантом № 2 висновку судової транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи № 668/669 від 09 липня 2010 року, призначеної та проведеної з дотриманням вимог ст.ст.143,150 ЦПК України, винним у ДТП є лише водій ОСОБА_2

Розяснюючи висновки судових експертиз (а.с.208-213,241-246 том №1), судові експерти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що висновок судової транспортно- трасологічної та автотехнічної експертизи (а.с.241-246 том №1) зроблено на підставі більшої кількості обєктивної інформації та документів, а також із застосування знань у галузі трасології. Унаслідок чого, більш повно зясовано обставини ДТП, зокрема чітко встановлені таборити ширини автомобіля ЗІЛ (2,5 м., а не 3,0 м.), з урахуванням ширини проїзної частини на місці ДТП - 10,1 м. (ширина кожної смуги по 5,05 м.) та з урахуванням таборитів автомобіля Шевроле Такума, допустимого інтервалу між автомобілями, є технічно спроможними, пояснення водія ОСОБА_1 про те, що він здійснював на перехресті саме випередження автомобіля ЗІЛ.

За таких обставин, колегія судців вважає, що доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують, тому до уваги не приймаються.

Суд першої інстанції вирішив питання про розподіл судових витрат та витрат на правову допомогу адвоката з урахуванням вимог ст.ст.84,88 ЦПК України. Протилежного ВАТ не довело.

Колегія суддів також вважає, що при розгляді справи не було допущено порушень процесуального права, що унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Шосткинський міськмолкомбінат» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми Сумської області від 10 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: