Рівненський міський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року. м. Рівне.

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Патій Н.А., з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Рівнеазот» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги позивача не визнала і пояснила суду, що інші працівники, порівняно з позивачем, мають більш високу кваліфікацію та продуктивність праці, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 40 КЗпПУ мають переважне право на залишення на роботі. ОСОБА_3 за станом здоровя не є придатною для роботи за професією. При звільненні ОСОБА_3 порушення законодавства допущено не було. Звільнення ОСОБА_3 проведено у відповідності із вимогами законодавства про працю, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними та необгрунтованими. Просить суд відмовити в задоволені позову.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 пояснили суду, що позивач ОСОБА_3 працювала на ВАТ «Рівнеазот» з 1977 року по 19 жовтня 2009 року. В 1978 році отримала травму, повязану з виробництвом. Отримує пенсію в розмірі 1200 грн. ОСОБА_4 четвертий розряд апаратника приготування хімічних розчинів. Наказом ВАТ «Рівнеазот» №1325-ВК, від 16 жовтня 2009 року, її було звільнено з відділення виробництва аміачної селітри цеху неконцентрованої азотної кислоти та аміачної селітри ВАТ «Рівнеазот», з 19 жовтня 2009 року, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із змінами в організації виробництва і праці/скорочення штату працівників/. Звільнення вважає незаконним тому-що з наказом про звільнення її ніхто не знайомив, наказ їй не надали, всі працівники цеху мають однакову кваліфікацію, відповідно до ст.. 42 КЗпП України вона має переваги перед іншими працівниками в залишенні на роботі. Трудовий стаж її 31 рік, дістала на підприємстві трудове каліцтво. Цех працює і набрані працівники в штат цеху. Вона є працездатна в своїй професії, про що свідчить виписка із історії хвороби №1110 від 5 березня 2009 року Інституту медико-соціальних проблем інвалідності м. Дніпропетровська. Незаконним звільненням їй завдана моральна шкода, яка полягає в отримані стресу, порушенню звичайного способу життя, яке носить тривалий характер, і яку вона оцінює в 5000 грн. Просить суд поновити її на роботі апаратника приготування хімічних розчинів 4 розряду відділення виробництва аміачної селітри цеху неконцентрованої азотної кислоти та аміачної селітри ВАТ «Рівне азот» Стягнути з ВАТ «Рівне азот» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 жовтня 2009 року до дня поновлення на роботі та 5000 грн., завданої їй моральної шкоди.

Суд заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Відповідно до наказу керуючого санацією-генерального директора ВАТ «Рівне азот» ОСОБА_4 №363 від 19 червня 2009 року, у звязку із змінами в організації виробництва і праці, які викликані зупинкою підприємства, зменшення обємів робіт, а відповідно продуктивності праці працівників, з метою приведення штатних розкладів підрозділів підприємства у відповідності до наявних обсягів робіт, наказано скоротити 7 працівників відділення виробництва аміачної селітри апаратників приготування хімічних розчинів 4 розряду. /, з яким вона була ознайомлена 13 липня 2009 року, була попереджена проте, що посаду, яку вона займає скорочена з 22.08.2009 року і що її буде звільнено з підприємства за скороченням штатів через два місяці, про що свідчить акт посадових осіб ВАТ «Рівне азот» від 13 липня 2007 року, який позивач відмовилася підписати, а тому її заяви проте-що її не ознайомили з наказом про звільнення не заслуговують на увагу

Наказом ВАТ «Рівнеазот» №1325-ВК, від 16 жовтня 2009 року, позивача звільнено з відділення виробництва аміачної селітри цеху неконцентрованої азотної кислоти та аміачної селітри ВАТ «Рівнеазот», з 19 жовтня 2009 року, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку із змінами в організації виробництва і праці/скорочення штату працівників/. Згоду на звільнення позивача дала Первинна профспілкова організація ВАТ «Рівне азот», про що свідчить витяг з протоколу засідання профспілкового комітету ВАТ «Рівне азот» №158 від 30 червня 2009 року, що відповідає вимогам ст.. 43 КЗпП України.

Відповідно до довідки начальника ВК ВАТ «Рівне азот» ОСОБА_5, від 19.12.2009 року, прийом працівників на роботу, на посаду апаратника приготування хімічних розчинів 4-го розряду відділення виробництва аміачної селітри цеху неконцентрованої азотної кислоти та аміачної селітри, після 19 жовтня 2009 року не проводився, а тому заяви позивача проте, що в цех знову набрані працівники не заслуговують на увагу.

За довідками головного бухгалтера ВАТ «Рівне азот» ОСОБА_6 в період з 1 січня 2008 року по 30.11.2009 року, позивач перебувала на лікарняному 48 днів і в відпустці без збереження заробітної плати 20 днів, в той час як інші працівники цеху не перебували на лікарняному жодного дня, а двоє 15 і 6 днів.

Відповідно до виписки із історії хвороби №1110 позивача ОСОБА_3 JI.A. наданої Інститутом медико-соціальних проблем інвалідності м. Дніпропетровська, де позивач знаходилася на обстеженні в офтальмоневрологічному відділенні з 25.02. по 5.03.2009 року, позивач працездатна в освоєній професії, але після висновку інституту, 17 червня 2009 року позивач ОСОБА_3 JI.A. проходила періодичний медичний огляд, в результаті якого встановлено, що їй протипоказана робота за її професією.

Як встановлено в судовому засіданні, інші працівники цеху, які були залишені на роботі, мають більш високу продуктивність праці ніж позивач.

Відповідно до ст.ст.40 ч. 1 п.п. 1,2, 42 ч. 1 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності або штату працівників, виявлення невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоровя, які перешкоджають продовженню даної роботи. При скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

З вище викладеного слідує, що при звільненні позивача ОСОБА_3, порушень вимог чинного КЗпП України ВАТ «Рівне азот» допущено не було.

За таких обставин позовні вимоги позивача ОСОБА_3 є необгрунтованими та безпідставними, а тому в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40,42,43,237-1,247, КЗпП України, ст.ст.10,60,88,208-209212-215,218,294 ЦПК України, суд-

ВИ РІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства Рівнеазот» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за заявою про апеляційне оскарження рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особами, які брали участь у розгляді справи, до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_7