Справа №22-ц-1066/10 Суддя-доповідач - Сибільова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі :

головуючого Рибалки В.Г.,

суддів - Лузан Л.В., Сибільової Л.О.,

з участю секретаря судового засідання Федини Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 березня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням суду позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 26 січня 2010 року, визначено аліменти сплачувати матері ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити розмір аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 його доходу (заробітку) щомісячно, а не в твердій грошовій сумі. Вважає, що розмір аліментів не повинен перевищувати суму 300 гр.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, який підтримав скаргу з мотивів, в ній викладених, позивачки, яка заперечує проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Позивачка свої вимоги мотивувала тим, що з 30 вересня 1994 року по 27 листопада 2008 року перебувала з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час подружні стосунки припинені, син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Посилаючись на те, що відповідач працює неофіційно будівельником і має значні заробітки, просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобовязаний утримувати свого неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття, і, оскільки він має нерегулярний, мінливий дохід, з нього слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі.

Цей висновок суду узгоджується з обставинами справи, вірно встановленими судом, та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що з 1994 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач. 18 грудня 2008 року шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду (а.с.2-4, 15).

Син проживає з матірю ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач позивачці не надає Вказаних обставин відповідач не спростував.

Частина 1 ст. 180 СК України передбачає обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про спроможність відповідача утримувати неповнолітнього сина шляхом сплати аліментів у визначеному судом розмірі у твердій грошовій сумі, оскільки він є працездатним, має задовільний стан здоровя, отримує мінливий дохід, не має інших утриманців.

Колегія суддів погоджується з розміром аліментів на утримання дитини, так як при його визначенні судом першої інстанції були враховані обставини, передбачені ст. 182 СК України.

Посилання відповідача на неврахування судом його майнового стану не спростовують висновків суду. Доводи про те, що він є безробітним та отримує допомогу по безробіттю, не дають підстав для стягнення аліментів в частці чи в сумі меншій, чим визначено судом. Він не спростував, що позивачка теж отримує допомогу по безробіттю, але утримує сина.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Обставини, на які посилається відповідач, були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали обєктивну оцінку.

Рішення суду узгоджується з доказами, наявними у справі, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається..

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 09 березня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді