Ленінський районний суд м.Полтави
15 листопада 2010 року Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючої судді - Крючко Н.І.,
при секретарі: - ОСОБА_1,
розглянувши у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
В жовтні 2010 року позивачка ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому зазначила, що з серпня 2010 року вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння та сварки з різних побутових причин, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. Їх неповнолітні діти - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишилися проживати з нею, але відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей.
У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала.
Відповідач позов визнав.
Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.
Судом встановлено, що 14 липня 1990 року сторони зареєстрували шлюб у Полтавському міському Палаці шлюбів, актовий запис 1640 (а.с.10). Шлюб укладено між сторонами вперше.
У відповідності до свідоцтва про народження, серії І КЕ № 087226, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 24 лютого 2009 року, сторони від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.6).
Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ КЕ № 419244, виданого Відділом РАЦС Октябрського райвиконкому м. Полтави 24 березня 1993 року, сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, 17 лютого 1993 року ( а.с.7).
Як пояснила у судовому засіданні позивачка, що з серпня 2010 року вони з відповідачем не підтримують шлюбних стосунків, з цього часу вони разом не проживають, припинили шлюбно-сімейні відносини, їхнє спільне сімейне життя не склалося через часті сварки та непорозуміння з різних побутових причин, спірного майна не мають, відновлення сім»ї позивачка вважає не можливим.
Крім того, остання в своїх поясненнях зазначила, що відповідач 27 квітня 2010 року перебуваючи у тверезому стані наніс їй тілесні ушкодження, що підтверджується висновком фахівця Бюро судово-медичної експертизи № 12, відповідно до якого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді гематом, синців мяких тканин обох верхніх та нижніх кінцівок, тулубу.
Зважаючи на вище викладені обставини остання просила розірвати шлюб.
Після припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин їх неповнолітні діти залишилися проживати з нею, але відповідач не надає на утримання останніх жодної матеріальної допомоги, в звязку з чим позивачка була змушена звернутися до суду.
Відповідач проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за обставин зазначених позивачкою, не заперечував.
Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу необхідно залишити проживати з матірю, майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено.
Стан здоровя відповідача та дітей задовільний.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, а оскільки ОСОБА_3 являється батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, він зобовязаний утримувати доньку та сина до досягнення ними повноліття.
Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 213-215 ЦПК України, ст. 110-112, 113, 180,183 Сімейного кодексу України /в редакції 2003 року/, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.
Шлюб зареєстрований у міському Палаці шлюбів між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 1640 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2010 року, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 51 грн. держмита та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи на користь держави.
В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.
Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Ленінського районного
суду м. Полтави Н.І.Крючко