Біляївський районний суд Одеської області
Справа № 2-217
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2010 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Коваленко Н.С.

з участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання частково недійсними рішень сільської ради, свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним державного акту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати недійсним рішення виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області від 07 жовтня 1997 року № 271, від 11 грудня 1997 року, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, видане ОСОБА_4, серія АВЕ № 176201 виконкомом Нерубайської сільської ради, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 467, визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Біляївською державною нотаріальною конторою 13 липня 2001 року серія АЕВ 176202 і серія АЕВ № 176201.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.10.1997 року Нерубайською сільською радою було прийнято рішення № 271, яким ОСОБА_4 було надано додатково земельну ділянку площею 0,0275 га до раніше наданої у користування і передано безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0,1175 га для будівництва житлового будинку по вул. Чкалова, 110 в с. Нерубайське Біляївського району. 11.12.1997 року сільрадою було постановлено рішення № 139, яким було внесено зміни до вищевказаного рішення і ОСОБА_4 передано безоплатно у приватну власність 0,153 га. На підставі вказаних рішень ОСОБА_4 отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. 28 червня 1999 року ОСОБА_4 померла і спадщину прийняв її син ОСОБА_3, який 13 липня 2001 року отримав свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок і земельну ділянку площею 0,153 га по вул. Чкалова, 110 в с. Нерубайське Біляївського рай ону. Позивач вважає, що державний акт, і свідоцтва про право на спадщину видані на частину земельної ділянки, яка належить йому. Вважає, що його права порушені, у звязку з чим звернувся з позовом до суду.

Позивач у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав і пояснив, що проходу, який вказаний у державному акті на ім»я покійної ОСОБА_4, ніколи не існувало, в той час його батько ОСОБА_5 дозволяв їй проходити по тій земельній ділянці, але вона не була вилучена у нього і передана ОСОБА_4. Від підпису акту встановлення меж в натурі він ніколи не відмовлявся, йому не було запропоновано підписувати акт.

Відповідач і його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали і пояснили, що прохід існував, оскільки ще його мати у 1990 році, коли виник спір, зверталася до сільської ради і було прийнято рішення поновити прохід, оскільки літня кухня була збудована з порушенням будівельних норм. Наполягав на тому, що прохід існував, а у терепішній час фактично відсутній, оскільки у теперішній час на місці проходу знаходиться прибудова до капітальної стіни ОСОБА_2

Представник Нерубайської сільської ради Біляївського району у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що єдиним правовстановлюючим документом, які підтверджує те, що прохід існував, є державний акт на ім»я ОСОБА_4, межі земельної ділянки, до якої входить і прохід, встановлювалися посадовими особами, суміжними землевланиками, а тому вважає, що позов ОСОБА_2 необгрунтований і задоволенню не підлягає.

Представники Біляївської держнотконтори і відділу Держкомзему у Біляївському районі до судового засідання не з»явилися, але надіслали до суду заяви і просили справу розглянути без їх участі.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, його представника, представника Нерубайської сільської ради Біляївського району, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 матері позивача, на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку при житті на праві власності належала земельна ділянка площею 0,153 га, розташрована на територвї с. Нерубайське вул. Чкалова, 110 (а.с. 22).

28 червня 1999 року ОСОБА_4 померла (а.с. 125) і 13 липня 2001 року Біляївською державною нотаріальною конторою на ім»я відповідача були видані свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,153 га і на житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,153 га по вул. Чкалова, 110 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області (а.с. 42-43). Відповідно до плану зовнішінх меж земельної ділянки позивача та додатком до акту встановлення меж визначено, що невід»ємною і складовою частиною земельної ділянки попереднього власника земельної ділянки ОСОБА_4, а також позивача є прохід довжиною 40,3 м та шириною 1,5 м на вул. Чкалова в с. Нерубайське.

Між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виник спір з приводу існування проходу, позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні наполягав на тому, що ні у ОСОБА_3, ні у його покійної матері ОСОБА_4 за адресою: вул. Чкалова, 110 в с. Нерубайське Біляївського району, ніколи не існувало проходу довжиною 40,3 м та шириною 1,5 м на вул. Чкалова.

Але доводи позивача спростовані доказами, які були зібрані в ході розгляду справи, а саме: 01 листопада 1990 року виконком Нерубайської сільської ради заслухавши інформацію заступника голови виконкому, встановив, що згідно схеми розташування земельної ділянки по вул. Чкалова, 110, затвердженої сільвиконкомом 23 жовтня 1957 року, від будинку № 110 до прилиманної частини вул. Чкалова приблизно до 1988 року існував прохід шириною 1,5 м, через те, що власником будинку № 108 ОСОБА_5 літня кухня побудована з порушенням будівельних норм прохід від будинку № 110 для зручності користування садибою ОСОБА_5 самочинно усунений. Виходячи з цього, виконком вирішив прохід від будинку № 110 до при лиманної частини вул. Чкалова поновити, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 встановити по обидві сторони проходу огороджувальний паркан до 10 листопада 1990 року (а.с. 44). Рішенням Нерубайської сільської ради № 39 від 09 червня 1998 року було врегульовано питання щодо земельного спору між попередніми власниками ОСОБА_4 і ОСОБА_2 (а.с. 45).

07 жовтня 1997 року Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області прийнято рішення № 271, яким ОСОБА_4 надана додатково земельна ділянка площею 0,275 га до раніше наданої у користування і передана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,1175 га по вул. Чкалова, 110 в с. Нерубайське Біляївського району (а.с. 19).

11 грудня 1997 року Нерубайською сільською радою прийнято рішення № 139, яким внесені зміни до вищезазначеного рішення і ОСОБА_4 передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка загальною площею 0,153 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд за вищевказаною адресою (а.с. 20).

10 серпня 2007 року ОСОБА_2 Нерубайською сільською радою було передано безкоштовно у приватну вланість земельну ділянку площею 0,055 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Чкалова, 108-а (а.с. 13).

26 листопада 2008 року інженерами-земплевпорядниками Нерубайської сільської ради проводилося обстеження земельної ділянки ОСОБА_3, було встановлено, що суміжний землекористувач ОСОБА_2 захопив і перекрив позивачу прохід ділянкою довжиною 40,3 м і шириною 1,5 м (а.с. 46).

Крім того, як вбачається з технічних паспортів на житловий будинок по вул. Чкалова,110 в с. Нерубайське, виданий у 1991 і 2001 р.р. на ім»я ОСОБА_4, у схемі розташування земельної ділянки також зазначений прохід (а.с. 89-93, 128-130).

До того ж, Біляївський районний суд Одеської області , розглядаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про розподіл будинку, врахував інтереси третьої особи ОСОБА_3 і вилучив з розподілу майна земельну ділянку шириною 1,5 м і довжиною 39,2 м з лівої границі спірної земельної ділянки (а.с. 145-146).

Відповідно до акту встановлення меж в натурі від 31 грудня 1997 року були встановлені межі земельної ділянки площею 0,153 га по вул. Чкалова, 110 (а.с. 25), акт був складений в присутності представника землевпорядної організації, Нерубайської сільської ради, суміжних землевласників, в тому числі і ОСОБА_2, але ОСОБА_2 від підпису відмовився (а.с. 162).

Також рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05 травня 2009 року встановлений факт порушення прав ОСОБА_3 з боку ОСОБА_2, прибудова до житлового будинку ОСОБА_2 збудована на території земельної ділянки ОСОБА_3, фактично перекривши прохід до вул. Чкалова. Також встановлено, що ОСОБА_2 захопив і перекрив прохвд довжиною 40,3 м і шириною 1,5 м, чим порушив право власності ОСОБА_3 Рішення набрало законної сили 25 червня 2009 р. (а.с. 47-51).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 підтвердили той факт, що прохід існував і він належав ОСОБА_4

Акт від 01 жовтня 1959 року на ім»я ОСОБА_10, наданий позивачем, відповідно до якого проходу до вул. Чкалова немає, суд до уваги не приймає, оскільки він не являється правовставнолюючими документом.

У судовому засіданні були оглянуті погосподарські книги Нерубайської сільської ради, з яких вбачається, що за ОСОБА_4 числилося 0,09 га землі, яка була передана їй у приватну власність, згодом їй було передано у власність ще 0,275 га, всього 0,1175 га, а потім 0,153 га, але предстаник сільської ради пояснив, що раніше не було можливостей точного вимірювання площі земельних ділянок, і при геодезичній зйомці було встановлено, що площа земельної ділянки ОСОБА_4 становить 0,153 га.

Оскільки позивачем не надано доказів того, що прохід шириною 1,5 м і довжиною 40,3 м надавався йому чи його батькові у користування, і враховуючи вищенаведені докази по справі, відповідно до яких прохід надавався ОСОБА_4, а також виходячи з того, що єдиним правовстановлюючим документом на спірну земельну ділянку, до якої входить прохід, є державний акт, суд не знаходить підставі для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 95, 152, 155 Земельного Кодексу України (в редакції 2001 р), ст. 23, 39 ЗК Укр. (в ред. 1970 року), ст. 5 ЦК України (в редакції 1963 р.) суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання частково недійсними рішень сільської ради, свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним державного акту залишити без задоволення.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області: ОСОБА_11