справа №2-115/2009
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2009 року Цюрупинський районний суд Херсонської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1

при секретарi ОСОБА_2.,

за участю представника позивача ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4

представника ОСОБА_5 сільської ради ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залi суду в м. Цюрупинську цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування та свідоцтва на право власності будинку недійсним та визнання рішення сільської ради недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_8 про визнання договору дарування від 4.07.1975 року житлового будинку розташованого по вул. Пролетарській, 56 в с. В.Копані, Цюрупинського району, Херсонської області та свідоцтва на право власності даного будинку, виданого11.06.2007 року виконкомом ОСОБА_5 сільської ради недійсним та визнання рішення сільської ради недійсним з підстав порушення чинного законодавства на час складання договору дарування.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що 26 грудня 1998 року померла рідна сестра позивачки, ОСОБА_9, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті сестри вона доглядала за будинком, та з метою збереження майна там мешкає ОСОБА_3, Починаючи з 2008 року до будинку почали надходити покупці тільки тоді позивачка дізналася, що цей будинок належить відповідачу на підставі договору дарування будинку, який був складений у Великокопанівській сільській раді 4.07.1975 року. На підставі якого сільська рада своїм рішенням №52 від 30.05.2007 року надала дозвіл на видачу свідоцтва про право власності гр.. ОСОБА_8, відповідачу по справі, взамін договору дарування від 4.07.1975 року. Вважає, що дії сільської ради протизаконними так як сторонами договору дарування можуть бути дієздатні особи, угоди за неповнолітніх які не досягли 15 річного віку вчиняють батьки усиновителі або опікуни, замість того згідно даного договору дарунок прийняв неповнолітній ОСОБА_4, якому на той час було 13 років, та який поставив свій підпис в зазначеному договорі, що суперечить ст.243 ЦК України (в редакції 1963р.) так як обдарований через свій вік був недієздатним, це повинні були зробити його батьки, усиновителі, або опікуни. Крім того дарувальник була неосвічена, немає відміток про те, що текст документа зачитувався ОСОБА_10 як недосвідченій особі. Складаючи договір дарування секретар сільської ради, не вказав своє прізвище, ініціали, а також чи була вона наділена правом здійснювати нотаріальні функції і як вже зазначалося неправомірно надала право підпису обдарованому ОСОБА_8 В договорі дарування зазначено жилу площу 32 кв.м., в свідоцтві про право власності вказано 34,5 м.кв. також вказані ряд надвірних споруд які фактично не існують і в договорі дарування вони не зазначені. В порушення чинного законодавства цей договір нотаріально не посвідчений, укладався без участі органу опіки і піклування, та відсутності рішення колгоспу про дозвіл на відчуження земельної присадибної ділянки.

Наполягала на задоволенні позовних вимог, та надала клопотання позивачки про поновлення строків позовної давності так як останній пропущений з поважних причин, про договір дарування від 04.07.2009 року позивач дізналася лише в червні 2009 року.

Відповідач позов не визнав, та в судовому засіданні зазначив, що дійсно 04.07.2009 року ОСОБА_9 подарувала йому свій будинок, про що був складений в Великокопанівській сільраді договір дарування, зареєстрований в господарчій книзі. Хоча на той час йому було тільки 13 років підпис в договорі його, батьки писали заяви що не заперечують проти прийняття ним дарунку, на час розгляду зазначеної цивільної справи його батьки вже померли, дарувальник померла в 1998 році, та й йому останнім часом щось не здоровиться. Відповідно до ст.71 ЦК України в редакції 1963 року так само і ст.257 ЦК України в редакції 2004 року визначено загальний строк позовної давності у 3 роки. З часу укладання договору дарування від 04.07.1975 року до звернення позивачки до суду з позовною заявою минуло вже 34 роки, при цьому позивачка не зазначає поважність причин пропуску строку звернення до суду. В звязку з чим у звязку із с плином строку позовної давності у задоволенні позову необхідно відмовити. Крім того вимоги про розірвання зазначеного договору мають право заявляти наступні особи, батьки(усиновителі), опікуни неповнолітнього, який не досягнув 15 років, особи визнаної недієздатною, так і дієздатними учасниками угоди. За таких обставин позивачка не є стороною по оскаржуваному договору, та не підпадає під категорію осіб, які мають право звертатися до суду з вимогою про визнання угоди недійсною.

ОСОБА_11ОСОБА_5 сільської ради ОСОБА_6 позов не визнала та пояснила, що станом на 1975 рік виконавчі комітети селищних рад мали право посвідчувати договори дарування, зазначені договори реєструвалися в господарчій книзі. Також суду пояснила, що без згоди батьків даний договір на неповнолітнього не був би зареєстрований, заяви батьків на надання згоди неповнолітньому ОСОБА_8 отримати дарунок не збереглися, так як строк зберігання таких заяв 5 років. На підставі даного договору дарування було винесено рішення виконкому ОСОБА_5 сільської ради від 30.05.2007 року, взамін договору дарування від 04.07.1975 р. щодо надання дозволу Херсонському ХД БТІ зареєструвати свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за ОСОБА_4. В судовому засіданні надала суду заяву про розгляд зазначеної цивільної справи у її відсутності, позовні вимоги не підтримує.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона працює головним інженером Цюрупинського відділення БТІ Херсонської області, на підставі заяви відповідача ОСОБА_13, довідки з сільської ради, рішення виконкому Великокопанівської сільської ради від 1991 року, що за відповідачем числиться присадибна ділянка. На підставі рішення виконкому ОСОБА_5 сільської ради №52 від 30.02.2007 року, свідоцтва на право власності на нерухоме майно від, нею були підготовлені документи для реєстрації житлового будинку на відповідача ОСОБА_8. Порушень діючого законодавства з боку виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради нею не виявлено. Окрім того договір дарування вона вважає дійсним так як станом на 1975 рік він не потребував нотаріального посвідчення так як цю функцію в сільській місцевості виконували виконавчі комітети сільських рад, і тільки після 1990 року почалася інвентаризація зазначених будинків в БТІ та обовязкове нотаріальне посвідчення договорів дарування.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_10, що мешкала у селі Великі Копані по вул. Пролетарській,36, (рішенням виконкому№10 від 17.01.01 року, відбулася зміна нумерації будинків по вул. Пролетарській з №38 на №56) подарувала неповнолітньому ОСОБА_4 належний їй, жилий будинок розташований за адресою с. Великі Копані Цюрупинського району Херсонської області вул. Пролетарська 38. Дарування відбулося шляхом складання договору дарування в Великокопанівській сільській раді від 04.07.1975 року з реєстрацією його в книзі для запису вчинених нотаріальних дій під №178 з подальшою реєстрацією у виконкомі місцевої ради депутатів трудящихся. Без належного оформлення документів в органі опіки та піклування, без участі та відома даного органу. 26 грудня 1998 року дарувальник ОСОБА_9 померла. Рішенням виконкому Великокопанівської сільської ради №4 від 15.01.1991 року за ОСОБА_4 затверджена земельна ділянка. Рішенням виконавчого комітету Великокопанівської сільської ради №52 від 30.05.2007р. ОСОБА_8 дозволено видати свідоцтво на право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами розташованого в с. В.Копані по вул.. Пролетарській №56, взамін договору дарування від 04.07.1975 року та надано дозвіл Херсонському ХД БТІ зареєструвати свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за ОСОБА_4. На підставі вказаного рішення, 11.06.2007 року Херсонським державним бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на житловий будинок розташованого в с. В.Копані по вул. Пролетарській, 56.

Відповідно до п.7 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України в редакції 2004 року, до позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним і про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, право на предявлення якого виникло до 1 січня 2004 року застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше

Враховуючи, що на час укладення договору діяли положення ЦК України 1963 року, то суд застосовує при вирішенні виниклого спору чинне на той час законодавство.

Відповідно до ст..11 ЦК України (1963 р.) цивільна дієздатність виникає в повному обсязі с настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Відповідно до ст.14 даного кодексу за неповнолітніх які не досягли 15 років, угоди від їх імені укладають батьки (усиновителі) або опікуни, неповнолітні вправі вчиняти тільки дрібні побутові угоди.

Відповідно до ст.51 того ж кодексу недійсною є угода, укладена неповнолітнім, який не досяг пятнадцяти років, крім дрібних побутових угод, кожна із сторін за такою угодою зобовязана повернути другій стороні все одержане нею за угодою, а при неможливості повернення одержаного в натурі відшкодувати його вартість у грошах

Так, відповідно до положень ст.ст.71,80 ЦК України 1963 року було встановлено загальний трирічний строк позовної давності, який підлягав застосуванні при розгляді справ зазначеної категорії, пропущення цього строку є підставою для відмови в позові, якщо суд визнає поважною причиною пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ст.78 КоБС, якщо у неповнолітнього є приналежне йому майно, батьки розпоряджаються ним як опікуни та піклувальники без спеціального на то призначення, але с дотриманням правил про опіку та піклування.

Відповідно до ст.145 КоБС опікун не в праві без згоди органу опіки та піклування укладати угоди, піклувальник давати згоду на їх вчинення, якщо вони виходять за межі побутових, такими угодами є і договори які потребують нотаріального посвідчення та спеціальної реєстрації.

Таким чином, оскільки двостороння угода, якою є зазначений договір дарування житлового будинку, між ОСОБА_10 та неповнолітнім на час укладання договору ОСОБА_4, була укладена без участі органу и згоди органу опіки та піклування, укладена з недієздатним обдарованим, через його вік то зазначена угода при інших обставинах була би визнаною недійсною, а з нею як наслідок і рішення Великокопанівської сільської ради №52 від 30.05.2007 рокую. Однак в задоволенні позову слід відмовити у звязку з пропуском строків позовної давності.

Позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду, який суд вважає пропущеним без поважних причин, підстав для поновлення строку позовної давності судом не встановлено.

Доводи позивачки в частині обовязкового нотаріального посвідчення зазначеної угоди є безпідставними та не відповідають нормам законодавства яке діяло на час укладання договору дарування. Відповідно до ч.5 ст.3 Закону УРСР «Про державний нотаріат» від 1975 року (закон вступив в силу з 01.05.1975 р.) У населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, нотаріальні дії, передбачені Законом СРСР "Про державний нотаріат" та цим Законом, вчиняють виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів. Нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, сільських Рад народних депутатів вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого Комітету.

Відповідно до розділу 2 ст.14 Постанови ради міністрів УРСР від31 серпня 1961 року №941 «Про затвердження положення про державний нотаріат УРСР та переліку документів, яких вичиняються нотаріальні виконавчі написи на стягнення грошей і майна», виконавчі комітети міських, селищних, сільських рад депутатів трудящихся у населених пунктах де немає нотаріальних контор, учиняються для осіб, які проживають на підпорядкованій раді території, ряд нотаріальних дій в тому числі посвідчення договорів дарування нерухомого майна на суму не більше 1000 крб.

Відповідно до ст.243 ЦК України за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність Договір вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому.

Крім того відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в спорах про визнання угод недійсними» №3 від 28.04.1978 року, при розгляді справ про визнання угоди недійсною на підставі ст.ст.51-54 ЦК Української РСР судам слід мати на увазі, що вимоги про визнання угоди недійсною у звязку з недієздатністю їх учасників можуть бути заявлені як батьками(усиновителями), опікунами неповнолітнього, який не досягнув пятнадцяти років, і особи визнаної не дієздатною, так і дієздатним учасником угоди. Вимоги про визнання угоди недійсною у звязку з обмеженням дієздатності учасника угоди або укладання її неповнолітнім віком від 15 до 18 років можуть бути заявлені тільки батьками(усиновителями), піклувальниками таких неповнолітніх, або піклувальниками осіб, обмежених у дієздатності внаслідок зловживання спиртними напоями чи наркотичними речовинами.

Тобто, вимоги про визнання недійсним даного договору дарування мають право заявляти наступні заінтересовані особи: дарувальник, обдарований, батьки(усиновителі), опікуни неповнолітнього, який не досягнув 15 років, особи, визнаної недієздатною, так і дієздатним учасником угоди.

Відповідно до відповіді на запит суду Цюрупинської Державної Нотаріальної контори після смерті ОСОБА_9, померлої 26.12.1998 року в установлений законодавством строк ніхто зі спадкоємців не звертався, інформації про заповіт в спадковому реєстрі немає.

На підставі зазначеного позивач в судовому засіданні належним чином не довів своє право на оскарження зазначеного договору дарування.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 10,60, ч.3 ст. 209, 212 - 215 ЦПК України, ст. ст.11, 14, 51, 71,80, 227, 243, 244, ЦК України 1963 року, ст.ст. 78,145 КоБС України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978р. №3 із змінами та доповненнями « Про практику розгляду судами спорів про визнання угод недійсними», п.7 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд

вирiшив :

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сільської ради про визнання договору дарування від 4.07.1975 року, будинку по вул. Пролетарській,56 в с. Великі Копані, Цюрупинського району Херсонської області недійсним, визнання рішення Великокопанівської сільської ради №52 від 30.05.2007 року про видачу дозволу на видачу свідоцтва на право власності на жилий будинок по вул. Пролетарська, 56 в с. В.Копані, ОСОБА_8, недійсним залишити без задоволення у звязку з пропуском строку позовної давності.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано заяву про апеляційне оскарження до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд. Апеляційна скарга подається в тому ж порядку протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя С.І. Сіденко