Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

05 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Жигановської О.С.

суддів Косигіної Л.М., Котік Т.С.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайснного суду від 23 квітня 2010 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк „Фінанси та кредит" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив :

У березні 2009 року ВАТ Банк „Фінанси та кредит" /нині ПАТ Банк „Фінанси та кредит"/ звернулось до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 06 грудня 2006 року між ОСОБА_4 та Банком укладено кредитний договір №28-138/06-А на суму 8277 доларів СІЛА на придбання автомобіля 3A3-DAEW00 SENS строком до 05 грудня 2011 року зі сплатою 10 відсотків річних.

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором Об грудня 2006 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №28-138/0б-А-П, за умовами якого поручитель ОСОБА_2 взяв на себе солідарну відповідальність перед Банком відповідати по зобов'язанням ОСОБА_4, які виникли на підставі кредитного договору.

Оскільки позичальник належним чином умов договору не виконує, платежі в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків не здійснює, чим порушує взяті на себе зобов'язання, Банк просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та його поручителя ОСОБА_2 заборгованість за кредитом з врахуванням пені у сумі 94465,97 грн. та понесені судові витрати.

В процесі розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 3996,17 доларів СІЛА по основній сумі боргу, що за курсом Національного банку України становить 31978, 95 грн.; 1011,23 доларів США по відсоткам за користування кредитом, що за курсом Національного банку України становить 8092,27 грн.; 2257,20 грн. заборгованості по щомісячній комісії; 90952,42 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків, комісії; 974,65 грн. судових витрат, а всього 134255,49 грн. (а.с.96-97).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 23 квітня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Банк „Фінанси та кредит" 31978,95 грн. основної суми боргу по кредиту, 8092,27 грн. боргу по відсоткам за користування кредитом, 2257,20 грн. боргу по щомісячній комісії, 31978,95 грн. пені, а всього 74307,37 грн. Вирішено питання щодо відшкодування судових витрат. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду в частині стягнення з нього боргу та процентів за договором позики. На думку апелянта, суд неповно з'ясував обставини справи, що мають значення, неправильно застосував норми матеріального права (ст.559 ЦК) та порушив норми процесуального права, не притягнувши до участі у розгляді справи дружину відповідача ОСОБА_4

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 06 грудня 2006 року між ОСОБА_4 та позивачем укладено кредитний договір №28-138/06-А на суму 8277 доларів США на придбання автомобіля 3A3-DAEW00 SENS строком до 05 грудня 2011 року зі сплатою 10 відсотків річних, а також договір застави даного автомобіля.

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за названим кредитним договором 06 грудня 2006 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №28-138/06-А-П.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Правовими наслідками порушення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова (субсидіарна.) відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки.

Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання, кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох разом.

Судом встановлено, що умовами договору поруки від 06.12.2006 року, укладеного між ТОВ Банк „Фінанси та кредит" та ОСОБА_2, передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною (а.с.20-21).

Позичальник належним чином умов договору не виконує, платежі в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків не здійснює, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 133280 грн. 84 коп. (а.с.98-103).

На попередження Банку про необхідність виконання умов договору ні позичальник, ні поручитель не реагують (а.с.а.с.23- 31), чим порушують взяті на себе зобов'язання.

Частково задовольняючи позовні вимоги Банку, суд 1 інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 як поручитель відповідно до ст.554 ЦК України відповідає в солідарному порядку разом з основним боржником перед кредитором, тобто позивачем. Такий висновок є правильним і ґрунтується на повно встановлених та досліджених обставинах справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Умовами кредитного договору, договору поруки та договору застави автомобіля не передбачений обов'язок Банку щодо реалізації предмету застави з відому поручителя. Навпаки, пунктом 9 договору застави автомобіля Банку як заставодержателю надається право на свій розсуд визначати спосіб і порядок звернення стягнення на предмет застави. Тому діючи відповідно до наданих договором повноважень, Банк зняв заборону на відчуження автомобіля, який був проданий через автомобільну товарну біржу 20.02.2009 року. Тому, такі дії Банку відповідають вимогам закону і за своєю суттю не є зміною зобов'язання без згоди поручителя.

Посилання ОСОБА_2 на те, що автомобіль був проданий за заниженою ціною, кошти від його продажу не пішли на погашення боргу і були привласнені дружиною відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, спростовуються матеріалами справи. Так, згідно звіту №24 від 20.02.2009 року, складеного ДП „Експерт-сервіс" ринкова вартість автомобіля 3A3-DAEW00 SENS, 2006 року випуску складає 23997 грн. 44 коп. В цей же день, тобто 20.02.2009 року ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було сплачено на рахунок Банку 3600 доларів США, що в еквіваленті становить 27720 грн.

Є надуманими доводи апелянта про те, що суд, не притягнувши до участі у справі дружину позичальника - ОСОБА_5, порушив вимоги процесуального законодавства, оскільки вона не є стороною у спірних договірних відносинах.

Зі змісту п.5.1 кредитного договору вбачається, що забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є як застава автомобіля, так і порука фізичної особи - ОСОБА_2 При цьому не визначається „першочерговість" забезпечення у вигляді застави автомобіля, як на те посилається апелянт.

Відповідно до 4.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк

основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно п.5.1 договору поруки (а.с.21) порука припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором та/або договором про відкриття кредитної лінії не заявив вимоги до Поручителя.

Строк виконання основного зобов'язання визначений кредитним договором як 05 грудня 2011 року /п.3.2 договору/. Враховуючи наведене, є безпідставними доводи ОСОБА_2 про припинення договору поруки внаслідок закінчення строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України.

Оскільки, рішення суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді