Покровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-24/10 р.
Рішення

Іменем України

11 травня 2010 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та судових витрат, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивачка зіслалася на те, що вона являючись підприємцем займалася торгівлею промисловими товарами на ринку смт. Покровське. 05.11.2005 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взяли у неї згідно розписок в борг товар на суму 11330 грн. кожний терміном до 05.12.2005 р., проте у встановлений строк борг не повернули. Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кошти у сумі по 11330 грн. на її користь та судові витрати по справі. Представник позивачки ОСОБА_4 позов повністю підтримав та просить його задовільнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнали повністю та суду пояснили, що вони не отримували від позивачки товар та не зобовязувалися віддавати кошти, а розписки написані ними під тиском. Просять в позові відмовити.

Представники відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять відмовити в задоволенні позову, так як відсутні свідки передачі товару чи коштів.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, шо вона давала ОСОБА_1 товар під реалізацію. При перевірці виявилося, що товар та кошти за нього відсутні. Позивачка пояснила, що товар давала в борг, на що є розписки.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він працював на той час дільничним Покровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області і дійсно з заявою до міліції зерталася ОСОБА_1 про те, що з кіоску, де вона працює реалізатором зник товар. По даному факту було проведено перевірку та складено відмовний матеріал.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він працює першим заступником начальника Покровского РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, однак по даному факту нічого пояснити не може, так як пройшло багато часу Суд вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Так, відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладення договору позики між сторонами позивачем суду надані розписки від 05.11.2005 р., відповідно до яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали від ОСОБА_1 в борг товар на суму по 11300 грн. кожний. Кошти зобовязувалися повернути до 05.12.2005 р. (а.с.5,26). Однак суд критично ставиться до цих розписок, як до доказу фактичного отримання відповідачами товару на відповідну суму від позивача і не приймає їх до уваги з наступних підстав. Так, згідно зі ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З пояснень сторін, матеріалів справи видно, що позивачка зверталася до правоохоронних органів із заявою про заволодіння відповідачами товаром з контейнера на ринку, де вона працює за розписками від 05.11.2005 р., за якою було проведено відповідну перевірку, за результатами якої було відмовлено у порушенні кримінальної справи за відсутністю події злочину. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що спірні правовідносини виникли внаслідок нестачі товару. Таким чином, на підставі вищезазначеного, та приймаючи до уваги те, що свідки передачі товару відсутні, суд дійшов висновку про відсутність у справі належних та допустимих доказів на підтвердження факту передачі та отримання відповідачами товару на відповідну суму від позивача за розписками від 05.11.2005 р. І тому находить позов таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,209,218,215 ЦПК України, 1046, 1047 ЦК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та судових витрат відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано до районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя О.С. Пустовар