Рокитнівський районний суд Рівненської області
Справа №2-9/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт.Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово ОСОБА_1, з участю секретаря Баюк Г.В..розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку в розмірі 25,25% в спільному майні-будинку під №12 по зул.Партизанській в смт.Рокитне Рівненської області та визнання за нею права власності на 5уд.№12 по вул.Партизанській в смт.Рокитне Рівненської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та пояснила,що вона є співвласником буд.№12 по вул.Прартизанській в смт.Рокитне Рівненської області.Співвласником іншої частини будинку,яка є незначною був ОСОБА_4,який в подальшому подарув її своїй матері ОСОБА_5Л,а та в свою чергу подарувала ОСОБА_3 Антоновичу.Рішенням виконавчого комітету Рокитнівської селищної ради №153 від 09 серпня 2004 року,житловий будинок №12 по вул.Партизанській в смт.Рокитне Рівненської області переведено в нежитловий фонд,оскільки вказаний будинок не відповідає санітарним,державно-будівельним нормам та непридатний для проживання.Із вищезазначених підстав приміщенням яких складається будинок не можуть визнаватися квартирами,так як вони не придатні для проживання.Вважає,що житловий будинок належить їй та відповідачу на праві спільної часткової власності.Її частка у спільному майні становить 74,75 %,а частка відповідача -25,25%.Вона має намір займатися підприємницькою діяльністю,а тому хоче припинити право на частку відповідача в спільному майні.Вартість частки,яка належить відповідачу готова компенсувати в грошовому виразі.Просить задовільнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та пояснив,що позов позивача ОСОБА_2 не грунтується на законі.Позивач хоче захопити приватну власність ОСОБА_3,що є порушенням конституційного права ОСОБА_2 має на праві приватної власності кв.№1 та.№2 в буд.№12 по вул.Партизанській в смт.Рокитне,а ОСОБА_3 має на праві приватної власності кв.№3 у вищезначеному будинку.Квартира АДРЕСА_1 має окремий вхід .складається з житлової кімнати та кухні.Не згідний на компенсацію позивачем вартості квартири.Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд,заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку,що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно договору міни від ЗО грудня 2003 року .зареєстрованого в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 17 лютого 2004 року (а.с 10 ) ОСОБА_2 набула права власності на кв.№2 в будинку №12 по вул.Партизанській в смт.Рокитне Рівненської області,яка складається з однієї кімнати,житловою площею 17,1 кв.м.,та кухні,коридору,загальною площею 30,3 кв.м..

Згідно договору дарування від 13 березня 2008 року (а.с22) ОСОБА_6 подарувала,а ОСОБА_2 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_2 області.яка складається з 2-х жилих кімнат,житловою площею 23,5 кв,м,та кухні,загальною площею 36,6 кв.м.. Згідно п 10 зазначеного договору,дарувальник повідомив,що квартира є його особистою,приватною власністю.

Згідно до договору дарування від 11 лютого 2009 року та витягу з реєстру прав власності ра нерухоме майно (а.с.51 ) ОСОБА_5 подарувала,а ОСОБА_7 прийняв в дар квартиру АДРЕСА_3' області,яка складається з однієї жилої кімнати,житловою площею 15,2 кв.м.,та кухні,загальною площею 23,5 кв.м.. Згідно п.10 зазначеного договору,дарувальник повідомив.що квартира є його особистою,приватною власністю.

Як встановлено при розгляді справи позивач ОСОБА_2 має на прав приватної власності квартиру №1 та №2 в будинку №12 по вул.Партизанській в смт.Рокитне Рівненської області. Відповідач ОСОБА_3 має на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_4.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України,кожен має право володіти,користуватися розпоряджатися своє власністю.

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України,ніхто не може бут»« протиправно позбавлений права власності.Право приватної власності є непорушним.

Виходячи з викладеного.позовні вимоги позивача ОСОБА_2 не підлягають задоволення,так як будинок №12 по вул.Партизанській в смт.Рокитне Рівненської обла складається з трьох квартир,з яких кв.№1 та №2 є приватною власністю позивача ,а квартира №3 є приватною власністю відповідача ОСОБА_3, відповідач проти припинення свого права на майно.і виходячи з принципу непорушності права приватної власності,лише сам власник - ОСОБА_3 може вирішувати питання про припинення свого права на майно -на квартиру №3 -шляхом відчуження .знищення,відмови від нього.

Керуючись ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України, ст.ст.10,60,209, 213-215 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності,відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд Рівненської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження ,із наступним поданням в двадцятиденний строк після подачі цієї заяви апеляційної скарги.

Рішення також може бути оскаржене без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,але апеляційна скарга не була подана у строк,встановлений ст.2І ЦПК України,рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повне рішення складено 17 лютого 2010 року

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_1