Справа 2-6113/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року Суддя Комсомольського районного суду м. Херсона Котьо І.В. дослідивши матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитних договорів, стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

Позивач подав до Комсомольського районного суду м. Херсона вище вказану позовну заяву, однак при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом було встановлено, що дана цивільна справа не підсудна Комсомольському районному суду м. Херсона, оскільки судом було встановлено, що у пунктах 5.2. кредитних договорів № 396-21пв/2007 і № 397-21пв/2007 від 24 вересня 2007 року та пунктах 4.6. договорів поруки № 396-21пв/2007-п і № 397-21пв/2007-п від 24 вересня 2007 року їх сторонами було письмово визначено територіальну підсудність справ по спорах які виникають з цих договорів та позивачем в яких є ВАТ «Мегабанк» (правонаступником якого є ПАТ «МЕГАБАНК»), а саме за місцезнаходженням Херсонського центрального регіонального відділення ВАТ «Мегабанк», яким в свою чергу є м. Херсон, Суворовський район, вул. Гірського, 19. Відповідно до ст. 112 ЦПК України (в редакції від 18 березня 2004 року), яка була чинною на момент укладення як кредитних договорів № 396-21пв/2007 і № 397-21пв/2007 так і договорів поруки № 396-21пв/2007-п і № 397-21пв/2007-п, їх сторони мали право письмово визначити територіальну підсудність справи, крім справ, для яких встановлено виключну підсудність. При цьому необхідно відзначити, що ст. 114 ЦПК України не встановлює виключної підсудності для даного позову. Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, який набрав чинності 30 липня 2010 року, статтю 112 ЦПК України (в редакції від 18 березня 2004 року) було виключено. Однак, згідно ч.4 ст. 2 ЦПК України (в редакції від 18 березня 2004 року), яка є чинною, закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. За таких умов суд вважає, що правові наслідки набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI щодо виключення статті 112 ЦПК України не можуть бути застосовані під час здійснення цивільного судочинства у даній справі, так як зазначений Закон скасував право належне учасниками даного цивільного процесу на час укладення кредитних договорів і договорів поруки та у звязку з цим використане ними, а саме право на визначення територіальної підсудності справи.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Крім цього, пункт 4 ч.3 ст. 121 ЦПК України, передбачає, що заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

У звязку з чим та враховуючі, що умови укладених договорів є обовязковими для всіх його сторін, враховуючі права співвідповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, суд вважає необхідним повернути даний позов позивачеві для його подання до належного суду, яким згідно вимог ст.ст. 2, 112 ЦПК України, умов пунктів 5.2. кредитних договорів № 396-21пв/2007 і № 397-21пв/2007 від 24 вересня 2007 року та пунктів 4.6. договорів поруки № 396-21пв/2007-п і № 397-21пв/2007-п від 24 вересня 2007 року є Суворовський районний суд м. Херсона.

Крім цього, згідно пункту 2 ч.1 та пункту 2 ч.2 ст. 83 ЦПК України, сплачена сума судового збору та сплачена сума коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 83, 112, 115, 121, 209-210, пунктом 5 Розділу ХІ ЦПК України, ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93, пунктом 13 Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258, суд

Ухвалив:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитних договорів, стягнення кредитної заборгованості повернути позивачеві для подання до належного суду.

Повернути Публічному акціонерному товариству «МЕГАБАНК», р. № НОМЕР_1 в ПАТ «МЕГАБАНК», МФО 351629, в особі Херсонського центрального регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК», яке знаходиться за адресою: 73000 м. Херсон, вул. Гірського, 19 суму судового збору сплаченого відповідно до меморіального ордера № 1428_2 виданого Херсонським центральним регіональним відділенням Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» м. Херсон 01 грудня 2010 року в сумі 1700 грн.

Повернути Публічному акціонерному товариству «МЕГАБАНК», р. № НОМЕР_1 в ПАТ «МЕГАБАНК», МФО 351629, в особі Херсонського центрального регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК», яке знаходиться за адресою: 73000 м. Херсон, вул. Гірського, 19 суму коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи сплачену відповідно до меморіального ордера № 1428_1 виданого Херсонським центральним регіональним відділенням Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК» м. Херсон 01 грудня 2010 року в сумі 120 грн.

Виконання даної ухвали в частині повернення судового збору та коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи покласти на Управління Державного казначейства у м. Херсоні, Фінансове управління Виконавчого комітету Херсонської міської ради та ТУ Державної судової адміністрації в Херсонській області.

Ухвала в частині повернення судового збору та коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині повернення позовної заяви позивачеві може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції, яким є Комсомольський районний суд м. Херсона, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: