Справа № 2013/2-439/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2010 року Зачепилівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого - судді Яценка Є. І.,

при секретарі - Гагаріній С.А.,

з участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Зачепилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових відносин, -

В С Н А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з 06 лютого 2008 року відповідач ОСОБА_3 працювала продавцем продовольчих товарів у належному їй магазині, розташованому в с. В. Орчик Зачепилівського району Харківської області. Того є дня між сторонами було укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Позивач зазначає, що 17.11.2008 року в магазині було проведено ревізію, під час якої виявлено нестачу підзвітних відповідачу товарно-матеріальних цінностей на суму 5261,50 грн., що підтверджується копією акту ревізії.

По факту нестачі товарно-матеріальних цінностей в Зачепилівський РВ ГУМВС України в Харківській області було подано заяву, за результатами дослідчої перевірки ДІМ було винесено постанову про відмову в порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за відсутністю в її діях складу злочину передбаченого ст.ст. 191,192 КК України.

ОСОБА_2 стверджує, що причини нестачі ТМЦ ОСОБА_3 пояснити не змогла і в той же час не оскаржує акт ревізії, тому відповідно до трудового законодавства повинна відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі. На теперішній час матеріального збитку не відшкодовано.

Як запевняє позивач, такими діями відповідача їй завдано моральної шкоди, принижено її людську гідність, що виразилося в потребі витрачати свій особистий час та кошти на поїздки до сел.. Зачепилівка Харківської області, нести витрати по оплаті його послуг, а також те, що відповідач до цього часу не вчинила жодних дій з метою відшкодування як матеріальних так і моральних збитків. Моральну шкоду позивач оцінює в 15 000 грн.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду в сумі 5261,50 грн., завдану виконанням трудових обовязків, моральну шкоду в розмірі 15000 грн., державне мито в розмірі 227 грн., витрати з ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн., оплату послуг адвоката в розмірі 1000 грн..

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі, наполягає на стягненні з відповідача матеріальної та моральної шкоди, а також понесених позивачем судових витрат.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні вказала, що не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_2 в частині суми стягнення матеріальної шкоди та судових витрат, але не згодна з розміром моральної шкоди, вважає її необактивною та безпідставно завищеною.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи:

-копію трудового договору укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно якого остання повинна нести повну матеріальну відповідальність за ТМЦ,

-копію постанови про відмову в порушення кримінальної справи по факту недостачі продавця ОСОБА_3 в магазині ФОП ОСОБА_2,

-копію акта ревізії в магазині ФОП ОСОБА_2 від 17.11.2008 року, згідно якого виявлено нестачу ТМЦ на суму 5261,5 грн.,

-копію довідки № 769.49 виданої академією медичних наук України м. Харків, згідно якої ОСОБА_2 з 26 серпня 2009 року перебувала на лікуванні у вказаній установі з приводу цукрового діабету,

-копію договору про повну матеріальну відповідальність від 06.02.2008 року укладеного між ПП ОСОБА_2 та продавцем ОСОБА_3,

-копію свідоцтва про сплату єдиного податку ФОП ОСОБА_2,

-копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_2,

-копію виписки з Харківської міської клінічної лікарні, згідно якої ОСОБА_2 знаходилася на лікуванні з 18.06.2010 року по 15.07.2010 року,

вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України " у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову",

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам та майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ч.1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків.

Так, дійсно відповідач, будучи матеріально відповідальною особою відповідно до укладеного договору, допустила нестачу товарів в магазині де працювала продавцем, що підтверджується актом ревізії і визнається нею самою.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству у випадку укладення письмового договору про повну матеріальну відповідальність.

Згідно ч.3 ст. 136 КЗпП України покриття шкоди завданої працівником провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до суду. В силу ч.1 ст. 137 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно.

Як передбачає ч.1 ст. 1167 ЦК України „ Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди завданої позивачу ОСОБА_2 суд враховує рекомендації Пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року N 5, де зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи фактичні обставини справи, приходить до висновку, що розмір моральної шкоди завданої ОСОБА_2 слід визначити в сумі 2000 грн..

При подачі позову ОСОБА_2 понесено судові витрати, а саме сплачено держмито в сумі 227грн., витрати з ІТЗ в розмірі 120 грн., та витрати по оплаті послуг адвоката в сумі 1000 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Процентне співвідношення задоволених позовних вимог ОСОБА_2 від заявлених становить 36% ( 100% х 7261,5 грн/20261,5 грн. = 36%). Отже сума судових витрат, які підлягають відшкодуванню становить:

-державне мито: 227 грн. х 36% = 81,72 грн.,

-витрати з ІТЗ: 120 грн. х 36% = 43,2 грн.,

-оплата послуг адвоката: 1000 грн. х 36% = 360 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,81,88,174,209,212,214,215 ЦПК України, ст. 130,134,135-1,136,137,232 КЗпП України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових відносин задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду в сумі 5261,50 грн., завдану під час виконання трудових обовязків, моральну шкоду в сумі 2000 грн., сплачені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог: сплачене держмито в розмірі 81,72 грн., витрати з ІТЗ в розмірі 43,2 грн., витрати повязані з оплатою послуг адвоката в розмірі 360 грн., а всього 7746,42 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко