УХВАЛА

08 вересня 2010 року місто Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Будяка 3.1.

суддів Ковальчук Н.М., Собіни І.М.,

з участю секретаря судового засідання Сеньків Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду від 10 червня 2010 року про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_2 Аваль" в особі Рівненської обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановила:

Ухвалою Рівненського міського суду від 10 червня 2010 року забезпечено позов ПАТ „ОСОБА_2 Аваль" в особі Рівненської обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на все майно, належне на праві власності ОСОБА_1, та грошові кошти відповідача, розміщені на рахунках в установах банків та інших кредитних установах, у межах суми позову 3274644 грн. 64 коп.

В поданій на це судове рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказувала на її незаконність, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Свої доводи обґрунтовувала тим, що згідно з укладеним між нею та позивачем ОСОБА_3 іпотеки № 014/89-07/247/1 предметом іпотеки € нежитлове приміщення ресторану „Льонок", яке знаходиться за адресою м. Рівне, вул. О. Дундича, 5.

Апелянт вважала, що звернення стягнення та накладення арешту на інше майно, крім передбаченого в зазначеному вище договорі іпотеки, можливе в разі недостатності коштів, одержаних від реалізації предмета застави.

Просить скасувати ухвалу місцевого суду від 10 червня 2010 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Заслухавши судцю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору № 014/89-07/247 від 11 червня 2007 року в сумі 3274644 грн. 64 коп.

___________________________________________________________________

Справа № 22-1437-10 Головуючий суддя у 1 інстанції - Рогозін С.В.

Категорія № 19.27 Суддя-доповідач в Апеляційному суді - ОСОБА_4

У зв'язку з тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та в цілях забезпечення позову, представник позивача в судовому засіданні заявила клопотання, в якому просила накласти арешт на все рухоме й нерухоме майно та грошові кошти, що належать відповідачу, оскільки сума позову значно перевищує вартість предмета іпотеки, що забезпечувала зобов'язання по кредитному договору.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на характер спірних правовідносин сторін, суть заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, прийшов до цілком правильного висновку про необхідність задоволення клопотання позивача та постановив ухвалу про забезпечення позову відповідно до правил ст. ст. 152, 153 ЦПК України.

Позов забезпечено в межах заявлених позовних вимог.

За таких обставин ухвала Рівненського міського суду від 10 червня 2010 року постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 152, 153, 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 10 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: