АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-2557/10 Головуючий у 1-й інстанції Соболєв В.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючої судді Акопян В.І.,

суддів Лобова О.А., Петренка В.М.

при секретарі Зеленській О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05 січня 2010 року у справі за позовом АКБ «Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитною угодою.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року АКБ «Форум» звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів солідарно на його користь 27 870 грн. 65 коп. заборгованості за кредитним договором.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 порушила умови кредитного договору, отже вона та ОСОБА_4 і ОСОБА_2, як поручителі, мають нести відповідальність перед Банком.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05 січня 2010 року позов задоволений: стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором у сумі 27 870 грн. 65 коп., вирішене питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої

інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задовс позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що пс вимоги Банку необгрунтовані, оскільки не надано розрахунків заборгованості, не вказано підстав стягнення суми заборгованості з ОСОБА_6

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах до* апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інста^ заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновь апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав:

Відповідно до п.З ч.І ст.307, п.4 ч.І ст.309 ЦПК України результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інс підлягає зміні в разі порушення судом норм матеріального процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 вересня 2007 року між. «Форум» та ОСОБА_3 укладений договір №0112/07/19-02-1 згідно умов якого Банк надав Позичальнику 6 930 доларів США креді коштів строком до 21 вересня 2009 року, а Позичальник зобовяз здійснювати повернення кредитних коштів згідно графіку погаше заборгованості, а також сплачувати 22% за користування кредит коштами.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором в той день між АКБ «Форум» та ОСОБА_7 і ОСОБА_2 укладені догої поруки, згідно умов яких Поручителі зобовязалися перед Ваг відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_8 зобовязань за кредитним договором.

ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором нале> чином не виконала.

За станом на 18 червня 2009 року загальна заборгованість ОСОБА_8 за кредитним договором склала:

-основний борг по тілу кредиту 2 628, 70 доларів США, що гривневому еквіваленті складає 20 028 грн. 07 коп.,

-нараховані відсотки за користування кредитом 148,83 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 1 133 грн. 94 коп.,

-пеня за порушення строків сплати кредитних коштів і сплагш відсотків 494 грн. 40 коп.,

-штраф за порушення строків повернення кредитних коштів та сплат* відсотків 2 196 грн. 94 коп.

У зв'язку з порушенням боржником договірних зобов'язань Банк направив боржнику і поручителям письмові попередження з вимогою усунути порушення, які залишилися без реагування.

з

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив надані сторонами докази, належно їх оцінив і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

При цьому суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, отже відповідно до його умов (п.п.3.2.5, 4.5, 5.3.), а також вимог закону (ст.1050, ст.625 ЦК України) боржник зобовязаний повернути кредитору суму позики з урахуванням штрафних санкцій.

Поручителі ОСОБА_4, ОСОБА_2 згідно умов договорів поруки (п.п.2.1.) та вимог закону (ст.553, ст.554 ЦК України) мають нести солідарну відповідальність перед Банком за невиконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитними договорами.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким надано правильну оцінку.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість вимог відносно поручителя ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки Банк надав суду належні докази виникнення права вимоги про повернення кредитних коштів з урахуванням нарахованих штрафних санкцій, а саме кредитний договір, договори поруки, укладення яких сторонами не заперечується, а також розрахунки заборгованості, правильність яких не спростована відповідачами (а.с.7-16,32-35,47-50).

Разом з тим, суд першої інстанції, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у порушення вимог ст.88 ЦПК України стягнув з відповідачів солідарно судові витрати.

З таким рішенням колегія погодитися не може, оскільки воно суперечить вимогам закону........

Сплата державного мита (судового збору) та, відповідно, компенсація стороні понесених судових витрат у разі задоволення її позовних вимог не є засобом цивільно-правової відповідальності.

Вимоги ст.543 ЦК України поширюються лише на виконання договірного зобов'язання, а нормами ЦПК України (глава 8) не передбачено солідарного порядку стягнення судових витрат з відповідачів у справі.

У звязку з викладеним колегія суддів у порядку ч.З ст.ЗОЗ ЦПК України вирішила вийти за межі доводів апеляційної скарги та змінити рішення суду першої інстанції у частині вирішення питання про судові витрати, а саме вказати про стягнення з відповідачів судових витрат у рівних частках.

ОСОБА_4 судових витрат, які підлягають стягненню з відповідачів, становить 238 грн. 53 коп. (судовий збір) + 250 грн. (витрати ІТЗ) = 488,53 грн.

Судовий збір (державне мито) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ сплачені позивачем під час звернення до суду, отже з кожного з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача: 488,53 грн./З = 162 грн. 84 коп.

За змістом ч.І ст.79 ЦГЖ України витрати на оголошення у газеті виклик у судове засідання сторони відповідно до ч.І0 ст.74 ЦПК України ве судовими витратами, які компенсуються стороні у разі задоволення позову.

За таких обставин сплачені позивачем кошти за публікацію у оголошення про виклик у судове засідання відповідачів (а.с.58,61,62) підлягають компенсації позивачу у порядку ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ЗОЗ, п.З ч.І ст.307, п.4 ч.І ст.309, ст.316 ЦПК Укра колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволь частково.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05 сі 2010 року змінити, а саме:

Виключити з абзацу першого резолютивної частини слова і цифри: « повернення судового збору у сумі 238 грн. 53 коп., витрат на інформація: технічне забезпечення 250 грн. 00 коп., за оплату оголошення у газеті у с 144 грн. 12 коп., а всього 28 503 грн. ЗО коп.».

Резолютивну частину рішення суду доповнити абзацом друга* наступного змісту: «Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_2 судові витрати у сумі по 162' грн. 84 коп. з кожної на користь АКБ «Форум», у задоволенні вимог* АКБ «Форум» про стягнення з відповідачів витрат за публікацію оголошена* у газеті відмовити.»

В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 05 січня 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двох місяців до Верховного ОСОБА_9 України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В.І.Акопян

Судді: О.А.Лобов

ОСОБА_10