Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-8335/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

При секретарі Рибаченко А.В.

За участю:

Представника позивачів ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 року позивачі звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю належного позивачці ОСОБА_2 автомобіля Шкода Фабія, д/н НОМЕР_1, що перебував у володінні та користуванні позивачки ОСОБА_3, та належного відповідачеві ОСОБА_5 автомобіля НОМЕР_2, що перебував під керуванням відповідача ОСОБА_4, їм була заподіяна матеріальна та моральна шкода. З урахуванням викладеного просили суд стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_2 11.192, 34 грн. витрат на ремонт автомобіля, 750, 00 грн. витрат на оплату послуг експерта, 68,78 грн. витрат на послуги звязку, 8.400, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди та судові витрати, стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_3 8.400, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Під час розгляду справи позовні вимоги в частині, що стосується відповідача ОСОБА_5 та його спадкоємців, були за заявою представника позивачів залишені без розгляду.

У судовому засіданні представник позивачів заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.

Відповідач ОСОБА_4 до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, що є підставою для вирішення справи без його участі у заочному порядку.

Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.12.2008 року мала місце дорожньо-транспортна пригода. Близько 22:45 годин зазначеного дня ОСОБА_4, перебуваючи у стані наркотичного спяніння, керуючи автомобілем НОМЕР_2, біля будинку № 50 по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпропетровську допустив зіткнення з декількома автомобілями, в тому числі з автомобілем Шкода Фабія, д/н НОМЕР_1, що на той час стояв без руху. Останній автомобіль належить позивачці ОСОБА_2 та перебував у володінні та користуванні позивачки ОСОБА_3 на підставі довіреності (а.с. 24).

Зазначені фактичні обставини спірної ДТП, а також наявність вини ОСОБА_4 в її скоєнні, встановлені постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2009 року, якою відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 9), а отже відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України є преюдиційно встановленими і не підлягають доказуванню.

Розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачеві внаслідок спірної ДТП, відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження склав 11.192, 34 грн. (а.с. 13-23).

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані положеннями ст. ст. 22, 1167, 1187, 1188 ЦК України.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Ст. 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, окремо зазначених в законі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такими збитками вважаються зокрема витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Враховуючи, що спірна ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_4, суд доходить висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення з нього на користь позивача ОСОБА_2 суми у розмірі 11.192, 34 грн. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Також підлягають задоволенню на підставі ст. 22 ЦК України позовні вимоги в частині відшкодування за рахунок відповідача витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 750, 00 грн. (а.с. 10) та на оплату послуг поштового звязку у розмірі 68, 78 грн. (а.с. 11).

Вирішуючи питання про обґрунтованість позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Не викликає сумнівів, що внаслідок спірної ДТП позивачам як власнику пошкодженого автомобіля та особі, що ним володіла з визначеної законом підстави, була заподіяна певна моральна шкода, що виразилася у стражданнях та переживаннях, а також життєвих незручностях, пов'язаних з пошкодженням і неможливістю експлуатації транспортного засобу, необхідністю участі за рахунок особистого часу в оформленні ДТП в органах ДАІ, подальшим зверненням до суду у звязку з протиправним ухиленням відповідача від відшкодування заподіяної ним шкоди. Разом з тим суду не надані будь-які докази, що об'єктивно свідчили б про істотність заподіяної позивачкам моральної шкоди і настання внаслідок спірної ДТП суттєвих негативних наслідків для їх психологічного та фізичного стану. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги у відповідній частині такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 1.000, 00 грн. власнику автомобіля ОСОБА_2 та 500, 00 грн. володільцю автомобіля ОСОБА_3

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладають на сторону, проти якої ухвалене рішення суду, пропорційно задоволеній частині позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 13.011, 12 грн. (тринадцять тисяч одинадцять гривень 12 коп.), у тому числі 11.192, 34 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 750, 00 грн. витрат на оплату послуг експерта, 68, 78 витрат на послуги звязку, 1.000, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 500, 00 грн. (пятсот гривень 00 коп.) у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 150, 11 грн. (сто пятдесят гривень 11 коп.), на користь ОСОБА_3 16, 00 грн. (шістнадцять гривень).

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.А. Мазниця