АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: сімейні Доповідач: Довгаль Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Овсяннікової А.І.

суддів - Ситнік О.М., Довгаль Г.П.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Червонозаводської районної у м. Харкові ради, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи: органу опіки та піклування Червонозаводської районної у м. Харкові ради, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На обгрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що з 18.10.2003року перебувала у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2, який було розірвано 09.11.2005року. Дитина з моменту народження проживає разом з нею. Відповідач не утримував її під час вагітності, з пологового будинку не забирав і протягом шести місяців з дати народження і по теперішній час не виявляв до сина батьківського піклування, не займався його вихованням, матеріальних коштів на його утримання не надавав, у зв'язку з чим за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.02.2008року з нього в примусовому порядку стягнуто аліменти. Оскільки відповідач не несе будь-якої відповідальності за створення належних умов для виховання та розвитку дитини, тому, на думку позивача, ці обставини згідно з п.п.1,2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, які виклав у письмовій заяві. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову з цих підстав, вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2010 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, на невідповідність висновків обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам. Зокрема, вказує на те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його долею, на протязі останніх шести років не спілкується з сином навіть за телефоном. Ніхто з вихователів дошкільного навчального закладу батько дитини ніколи не бачив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (ч.2 ст.164 СК України).

Згідно роз'яснень, які містяться п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вини не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2003р. по 09.11.2005р. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом з матір'ю та на утримання якого з відповідача за рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.02.2008р. стягнуто аліменти.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на час реєстрації шлюбу і по теперішній час являється інвалідом ІІ групи, тобто є непрацездатним, отримує невеликий розмір пенсії. Ці обставини позивачці були відомі, про що вона не заперечувала у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Згідно листа органу опіки і піклування виконкому Червонозаводської районної у м. Харкові ради від 23.06.2008р. за №143-08, ОСОБА_2 звертався до них за вирішенням питання щодо участі у вихованні сина ОСОБА_3, 2004р.н., але вирішити питання про час спілкування з дитиною не вдалося, оскільки мати у категоричній формі заперечувала проти побачень сина з батьком (а.с.30).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд дійшов правильного висновку, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідач навмисно ухиляється від участі у вихованні дитини і, що з цього приводу відсутній висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення його батьківських прав.

Оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими і висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307ч.1п.1, 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -