Справа 2-1010/10
Номер провадження 2-1010/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.10 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І. :

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та інших коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та інших коштів.

Позовні вимоги мотивує тим, що з ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 21.09.2009 року розірвано. Від цього шлюбу у сторін народилися двоє дітей: дочка. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу перебувають на її повному утриманні та вихованні. З вересня 2007 року дочка ОСОБА_5, навчається на контрактній (платній) формі навчання у Прикарпатському національному університеті і. ОСОБА_7, річна вартість освітньої послуги у якому становить 4000 грн. термін навчання становить 4 роки, а кожний навчальний семестр кожного навчального року позивачка змушена сплачувати близько 2000 грн. На даний час сім'я знаходиться у важких матеріальних умовах, позивачка і проживає у будинку своїх батьків, на її утриманні знаходиться неповнолітній син та повнолітня дочка - студентка. Добровільно надати допомогу на утримання сина та навчання дочки відповідач відмовляється. При цьому, нікому іншому аліменти відповідач не платить, постійного місця роботи не має, дохід його є нерегулярним а тому просила визначити розмір аліментів, які буде сплачувати ОСОБА_3 у її користь на утримання сина, ОСОБА_8 та дочку ОСОБА_5, встановивши їх на рівні по 500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття та до закінчення дочкою навчання в освітньому закладі, визначити розмір додаткових коштів, які буде сплачувати ОСОБА_3 в її користь на оплату нею освітніх послуг, що надаються навчальним закладом їхній дочці, ОСОБА_9. ІНФОРМАЦІЯ_1, щорічно, як половину суми, необхідної для проведення річного курс, навчання, шляхом надання їй відповідачем зазначеної грошової суми разовою цілою часткою до 20 вересня кожного навчального року, але не менше половини суми, встановленої навчальним закладом кожного навчального року, стягнути з відповідача на її користь судові витрати та допустити негайне виконання рішення суду у межах платежів за один місяць.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей та додаткових витрат, проте не згідний з розміром стягуваних аліментів та додаткових витрат, які пропонує позивачка. Посилається на те, що постійної роботи не мав, кошти заробляв випадковими сезонними заробітками, тобто мав мінливий дохід. Наразі тільки влаштувався на роботу, заробітної плати отримував і не знає яку буде отримувати. Від сплати аліментів він не, відмовляється, однак в розмірі по 500 гривень на кожну дитину та 2000 грн. додаткових витрат, сплачувати не зможе. Згоден сплачувати аліменти в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину, а додаткові витрати в мірі наявності коштів.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Рахівського районного суду від 21.09.2009 року розірвано. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про народження.

При цьому неповнолітнім являється лише син ОСОБА_6, який перебуває на утриманні позивачки, відповідач, на порушення своїх батьківських обов'язків матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказана обставині підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_10.

За змістом ст.ст. 181, 182, СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення його розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, його матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища.

Разом з цим позивачкою ставиться вимога про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, на період її навчання у вищому навчальному закладі та стягнення додаткових витрат, виражених у наданні половини суми коштів, необхідної для проведення річного курсу навчання.

За змістом ст.ст. 199, 200 СК України Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також сам дочка син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим навчання потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, відповідно до договору про підготовку фахівця освітньої кваліфікаційного рівня «бакалавр» від 1 вересня 2007 року та довідки Педагогічного інституту Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника № 1213 від 01.09.2009 року, дочка сторін, ОСОБА_9 з 1 вересня 2007 року навчається на контрактній формі навчання у Прикарпатському національному університеті ім. В.Стефаника, де річна вартість освітньої послуги становить 4000 гривень. Термін навчання складає 4 роки і кожного навчального семестру коленого навчального року позивачка змушена сплачувати близько 2000 грн. Тобто за умовами договору розмір оплати за весь період навчання дочки складає 16000 гривень. Наразі з пояснень позивачки встановлено, що вже сплачено за навчання 12000 гривень.

Згідно з вимогами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При цьому, враховуючи норми закону та докази надані позивачкою, суд вважає, що навчання дитини в інституті за рахунок коштів замовника є особливими обставинами, які зумовлюють необхідність у додаткових витратах на дитину, оскільки спрямовані на розвиток здібностей дитини (її навчання).

В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання неповнолітнього сина та на навчання повнолітньої дочки, також не бере участь у додаткових витрат стосовно плати за навчання останньої, що підтвердили в беззаперечному порядку в судовому засіданні позивач та відповідач.

Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Відповідач не працює, не має постійного джерела доходів. Хоча за його твердженням він щойно влаштувався на постійну роботу, проте суду таких доказів не надав.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за явності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, а також, що відповідач не має постійного доходу, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі.

Виходячи із принципу розумності та справедливості, суму аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд визначає у розмірі по 400 грн. до досягнення однією дитиною повноліття та до закінчення другою дитиною навчання, але не більше, ніж до двадцяти трьох річного віку щомісячно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що відповідачем не надано жодних доказів щодо наявності в нього інших аліментних зобов'язань або утриманців, свого стану здоровя, матеріального становища, суд вважає, що такі в нього відсутні, він працездатний , психічними та хронічними захворюваннями не страждає, здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі встановленому судом та брати участь у додаткових витратах, пов'язаних з оплатою навчання дочки ОСОБА_5 в розмірі 2000 гривень, щорічно, як половину суми за навчання. З урахуванням викладеного й з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що один з них є неповнолітнім, не мають доходу, матеріально-побутові умови задовільні, і матеріальне становище відповідача, який є працездатним, інших утриманців не має, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, 24.01.1994 року та повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 400 гривень на кожну дитину

до досягнення одним повноліття та до закінченням другим навчання, але не більшу, ніж до двадцяти трьох річного віку щомісячно.

Також за таких обставин та враховуючи, що в зв'язку з прийняттям дочки сторін на навчання до інституту виникли додаткові витрати, що полягають в оплаті цього навчання, ці витрати зумовлені особливими обставинами, оскільки спрямовані на розвиток здібностей дитини (її навчання), позивачка сплатила більше половини вартості навчання, а відповідач має матеріальну можливість оплатити решту, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат є обгрунтованими і підлягають в цій частині до задоволення.

Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК Україні присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 21 липня 2010 року.

Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Поряд з цим, у матеріалах справи міститься квитанція до прибуткової касового ордера № 51 від 14.09.2010 року, якою підтверджено, що ОСОБА_10Д сплатила ОСОБА_2 500 гривень за надання їй юридичних послуг, повязаних з розглядом даної справи. Вказана сума є судовими витратами позивача та підлягав до стягнення з відповідача.

В силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212 -215, 223,367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, Лисенка, 36 Рахівського району, Закарпатської області аліменти на утримання сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 липня 2010 року.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7 Рахівського районі, Закарпатської області в користь ОСОБА_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_8 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 гривень щомісячно до закінчення нею навчання в освітньому закладі, але не більше, ніж до двадцяти трьох річного віку.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9 в користь ОСОБА_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5. вул. Лисенка, 36 Рахівського району Закарпатської, області додаткові витрати на навчання данини в розмірі 2000 гривень, щорічно, як половину суми за навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 51 гривню судового збору, 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді на рахунок 0211, назва рахунку 22050000, код ОКПО 22108293, банк одержувача ГУДКУ у Закарпатській області, МФО 812016 та 500 гривень витрат за правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 500 гривень судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини допустити до негайного виконання - у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.