Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Голуб О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міськради про узаконення самовільних забудов, визнання права власності на самовільні забудови, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, уточнивши позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до відповідачів про узаконення самовільних забудов, визнання права власності на самовільні забудови що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чугуївська, 47, де вказав, що на підставі договору купівлі продажу від 13 липня 1993 року йому належить домоволодіння № 47 по вул. Чугуївській в м. Дніпропетровську. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 600 кв.м., рішенням Дніпропетровської міської ради від 28.07.1998 року він отримав державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0988 га по вул. Чугуївській № 47 в м. Дніпропетровську.

Позивач посилається на те, що на території належного йому домоволодіння, він самочинно збудував: сарай З, та прибудову а1-1, збільшив у розмірах сарай Г, що підтверджується технічним паспортом КП «ДМБТІ», сарай З він має намір зносити. В даний час він вирішив отримати необхідні документи на узаконення споруд у ГоловАПУ міськради, однак йому рекомендовано звернутись до суду з цим питанням. Просив суд узаконити за ним право власності на самовільну прибудову а1-1 та самовільно збільшений сарай Г за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чугуївська, 47; визнати за ним право власності на самовільну прибудову а1-1 та самовільно збільшений сарай Г за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чугуївська, 47.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Дніпропетровської міськради позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити.

Представник Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення в якому просила розглядати справу без її участі та винести рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу від 13 липня 1993 року позивачу належить домоволодіння № 47 по вул. Чугуївській в м. Дніпропетровську. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 600 кв.м., рішенням Дніпропетровської міської ради від 28.07.1998 року позивач отримав державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0988 га по вул. Чугуївській № 47 в м. Дніпропетровську.

На території домоволодіння № 47 по вул. Чугуївській в м. Дніпропетровську позивач самочинно збудував: сарай З, та прибудову а1-1, збільшив у розмірах сарай Г, самовільно збудував приміщення 1-6 площею 6,8 кв.м. у житловому будинку А-1, у звязку з чим змінилася житлова та загальна площа зазначеного житлового будинку, що підтверджується технічним паспортом КП «ДМБТІ» від 22.08.2008 року.

Самовільні забудови відповідно до чинного законодавства підлягають узаконенню та введенню в експлуатацію.

Згідно ч.3 ст. 376 Цивільного Кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У відповідності до вимог ст.. 331 ЦК України, право власності на ново строєне нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 « Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється комісією і полягає у підтвердженні нею готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, комунікацій та споруд інженерної і транспортної інфраструктури, їх інженерно - технічного оснащення та забезпечення, пускових комплексів, черг будівництва( далі - закінчені будівництвом обєкти) відповідно до погодженої та затвердженої в установленому порядку проектної документації.

Приймальна комісія утворюється інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт на підставі письмової заяви замовника обєкта будівництва, форма якої затверджується в установленому порядку Мінрегіонбудом. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю свідоцтва.

Відповідно до п. 1.6 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 0.18.02.2002 року за № 157/6445 ( із змінами та доповненнями станом на 19.05.2005 року) «Реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці обєкти».

Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію.

Відповідно до ст. 301 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено ч.2 п.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Позивач до Дніпропетровської міськради та Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з проханням оформити право власності та про видачу свідоцтва про право власності на самовільно збудоване нерухоме майно не звертався.

Також позивач не вказав про самовільно збудоване приміщення 1-6 площею 6,8 кв.м. у житловому будинку А-1 у належному йому домоволодінні і не надав відповідного висновку про його технічний стан та відповідність державним будівельним нормам.

Керуючись ст. 331, ч.3 ст. 376 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 14, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпропетровської міськради про узаконення самовільних забудов, визнання права власності на самовільні забудови, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чугуївська, 47 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Залімська