Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2010 року Хмельницький міськрайонний суд в складі :

головуючого судді Бондарчука В.В.

при секретарі Швакулі О.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту,

встановив:

В березні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про виключення з акту опису майна та звільнення з-під арешту, посилаючись на те, що вона є власницею 2/3 частки квартири АДРЕСА_1. 12 січня 2010 року позивач разом із своєю матірю звернулися до нотаріуса для оформлення договору дарування 1/3 частки вищезазначеної квартири, що належить останній, однак не змогли цього зробити, у звязку із накладенням арешту на квартиру державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції відповідно до постанови про арешт майна боржника від 3.12.2009 року, згідно якої боржником зазначений брат позивача ОСОБА_3. У власності брата позивача знаходилась 1/3 частина квартири, однак 30.06.2009 року він продав належну йому частку ОСОБА_1, яка таким чином стала власницею 2/3 частини квартири, на яку накладено арешт. В БТІ право власності було зареєстровано 16.11.2009 року. Позивач вважає що арешт накладений на квартиру, порушує її права як власника, а тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач відмовилася від позовних вимог в частині виключення майна з акту опису, оскільки такий відповідачем не складався, решту своїх вимог підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, та зазначив, що арешт був накладений на квартиру на підставі повідомлення БТІ від 11.09.2009 року №10184, про перебування у власності боржника 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, окрім цього розцінює укладення договору купівлі-продажу від 30.06.2009 року як намагання уникнути виконання винесеного судового наказу від 13.05.2009 року про стягнення із ОСОБА_3 1248,84 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.06.1999 року Хмельницьким тролейбусним управлінням квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3 в рівних частках.

30.06.2009 року згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, ОСОБА_3 продав ОСОБА_1 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Виходячи із змісту ст.657 ЦК України, договір купівлі продажу квартири укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ч.4 ст. 334 ЦК України якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації, а тому враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 16.11.2009 року було здійснено реєстрацію права власності на продану ОСОБА_3 1/3 частки квартири, таким чином право власності останнього на належну йому частку було припинено, шляхом її відчуження, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, від 16.11.2009 року.

13.05.2009 року Хмельницьким міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 1248,84 грн.

7.08.2009 року державним виконавцем Боднарчуком А.Д. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

3.12.2009 року державним виконавцем Боднарчуком А.Д. винесена постанова про накладення арешту на 1/3 частину квартири ОСОБА_3, згідно повідомлення БТІ №10184 від 11.09.2009 року, в якому було зазначено, що ОСОБА_3 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Таким чином 3.12.2009 року при винесенні постанови про накладення арешту на 1/3 частину квартири ОСОБА_3, право власності останнього на неї було вже припинено.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

ст. 59 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Враховуючи, що власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, якій належить 1/3 частина квартири з 21.06.1999 року та ОСОБА_1, якій належить 2/3 частини вищезазначеної квартири з 16.11.2009 року, то суд прийшов до висновку, що постановою про накладення арешту від 3.12.2009 року на належну ОСОБА_1 1/3 частину квартири порушує її право власності, а тому позов слід задовольнити та звільнити з-під арешту 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 334, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.209, 212 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту накладеного постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 від 3.12.2009 року, 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Хмельницької області протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: В.В. Бондарчук