ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Іващенко С.О., при секретарі судового засідання - Бугаєнко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом. ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ громадянства паспортної та міграційної служби Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача - ОСОБА_2 таким, що втратив право, користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та зобовязати Відділ громадянства паспортної та міграційної служби Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області зняти з реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на ту обставину, що вона є власником квартири АДРЕСА_2, в якій вона постійно мешкає та зареєстрована. Крім того, в зазначеній квартирі також зареєстрований відповідач, який був попереднім власником квартири, та її колишнім співмешканцем. З кінця 2008 року відповідач звільнив квартиру АДРЕСА_2 від своїх особистих речей, в квартирі не зявляється, всі витрати по утриманню квартири несе позивачка. З посиланням на вимоги ст. ст. 71,72 ЖК України позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації за вказаною адресою.
Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату та місце слухання справи своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні дані, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом не надав.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, просив суд розглядати справу у їхню відсутність, в рішенні покладаються на розсуд суду.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України - у разі неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що можна ухвалити заочне рішення по даній справі.
Вислухавши доводи позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.ст.319, 321, 391 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно обмежений в здійсненні права власності, тобто в володінні, користуванні та розпорядженні майном на свій розсуд. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, якщо наймач житла понад 6 місяців без поважних причин відсутній в житловому приміщенні, він може бути в- судовому порядку позбавлений права користування цим житловим приміщенням.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка - ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 листопада 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі під № 1013327 є власником квартири АДРЕСА_2. Право власності згідно вимог чинного законодавства зареєстровано в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 27.11.1977 року за реєстровим № П8-5501.
Як підтверджено довідкою дільниці № 55 КП «Жилкомсервіс» від 20.04.2010 року за вих. № 982, в зазначеній квартирі крім позивачки зареєстрований відповідач - ОСОБА_2.
Договором купівлі-продажу від 26.11.1997 року та матеріалами справи підтверджено, що відповідач був попереднім власником квартири АДРЕСА_2, але з реєстраційного обліку після оформлення договору купівлі- продажу не знімався та деякий час мешкав у квартирі разом з позивачкою, як співмешканець.
З кінця 2008 року відповідач звільнив квартиру АДРЕСА_2 від своїх особистих речей та більше в квартирі не зявляється.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що ОСОБА_1 після покупки квартири мешкала в ній самостійно. Приблизно через пів року до неї переїхав відповідач та став проживати разом з нею як цивільний чоловік. Приблизно з 2007 року відповідач став зявлятися у квартирі рідко, а наприкінці 2008 року виїхав з квартири та звільнив її від особистих речей. На протязі останніх двох років ОСОБА_2 за місцем реєстрації не зявляється.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_1, В.О., яка є невісткою позивачки підтвердила, що позивачка ОСОБА_6 є власницею спірної двокімнатної квартири АДРЕСА_3, де вона раніше проживала з чоловіком, який три роки потому зібрав свої речі та пішов від неї. З 2008 року позивачка проживає та сплачує комунальні платежі самостійно.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7, підтвердила, що позивачка раніше проживала з відповідачем, з 2008 року проживає сама одного разу позивачка сплачувала при ній комунальні послуги.
Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач не проживає за місцем його реєстрації без поважних причин тривалий час - з кінця 2008 року.
Визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням необхідно позивачу, щоб не сплачувати комунальні платежі за колишнього співмешканця, який не проживає за місцем реєстрації.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Матеріалами справи також підтверджено, що усі витрати по оплаті комунальних послуг за квартиру несе позивачка самостійно.
Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що вгатила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.
Проаналізувавши перелічені вище обставини, суд вважає доведеним, що відповідач понад шести місяців без поважних причин був відсутнім у житловому приміщені, належному позивачці на праві власності, і тому повинен бути позбавлений права користування цим житлом.
На підставі наведеного та керуючись ст. 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60,212-215, 224-226 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ громадянства паспортної та міграційної служби Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Зобовязати відділ Громадянства, паспортної та міграційної служби Фрунзенського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області зняти з реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1.
Відповідачам, які не приймали участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачами, які не приймали участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, у разі відсутності заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.
Головуючий суддя: