Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 2-296/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рака Л. С.

при секретарі Багач Л.Д., Вороняку A.C.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді справу за позовом ОСОБА_2 до ДП „Львіввугілля, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді про перерахунок щомісячних сум відшкодування шкоди та стягнення недоплачених сум втраченого заробітку,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про перерахунок щомісячних сум відшкодування шкоди та стягнення недоплачених сум втраченого заробітку покликаючись на те, що він працював на шахті №8„Великомостівській» ( в даний час шахта «Візейська») ДП „Львіввугілля на підземних роботах - машиністом гірничовиймальних машин 6 розряду видобувної дільниці. Під час роботи на шахті отримав професійне захворювання - хронічний п/к радикуліт та трудове каліцтво, що мало місце 17.12.1993р. Актом розслідування профзахворювання від 06.12.1994р. та актом про нещасний випадок від 20.12.1993р. стверджується вина підприємства у заподіянні йому ушкодження здоров»я.

Висновком МСЕК від 22.12.1994р. його визнано інвалідом 3 групи в зв»язку з профзахворюванням і трудовим каліцтвом та встановлено 50% втрати працездатності, шахтою проводилася виплата відшкодування шкоди. Висновком МСЕК від 27.01.2004р. 50% втрати працездатності встановлено безтерміново.

Правильність нарахування та перерахунків відшкодування шкоди до 31.07.1996р. він не оспорює. Станом на 31.07.1996 р. він отримував 203,43 грн. втраченого заробітку.

Позивач вважає, що відповідач при перерахунку розміру відшкодування шкоди з 01.08.1996 р. припустився порушення норм діючого на той час законодавства, що призвело до заниження йому виплат по відшкодуванню шкоди. Зокрема, відповідно до п. 28 "Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків", затв. постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 р. № 472 (з змінами до них, затв. постановою KM України від 18. 07. 1994 р. № 492, перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку) проводиться у разі підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових і бюджетних підприємств.

Відповідно до наказу Міністра вугільної промисловості України від 04.03.1996 р. № 72 «Про додаткові міри матеріального стимулювання працівників вугільної промисловості» на підприємствах вугільної промисловості здійснено впорядкування структури заробітної плати, шляхом підвищення долі тарифу в заробітній платі. Даним наказом визначено також порядок здійснення перерахунків розміру відшкодування шкоди потерпілим на виробництві, згідно якого перерахунки розміру відшкодування шкоди здійснюються на величину росту заробітної плати відповідного працівника.

Такий порядок роз'яснюють і ряд листів Мінпраці України (право надання роз'яснень про порядок перерахунку розміру відшкодування шкоди надано Мінпраці України постановою кабінету Міністрів України від 31.12.1991 р. № 391). Зокрема, листом Мінпраці України від 17.10.1997 р. № 02/2-4171 визначено, що «...у разі самостійного збільшення тарифних ставок окладів) підприємствами, установами і організаціями (незалежно від форм власності) порядок - перерахування раніше визначеного розміру відшкодування шкоди визначається колективним договором, угодою, наказом власника підприємства, установи і організації, погодженим з профспілковим або іншим уповноваженим трудовим колективом на представництво органом

але у всіх випадках коефіцієнт збільшення розміру відшкодування шкоди не може бути меншим коефіцієнта підвищення заробітної плати відповідного працівника.

З розрахунку перерахування розміру відшкодування шкоди, зробленого шахтою з 01.08.1996р., перерахування відшкодування шкоди йому не було зроблено, оскільки на думку відповідача, виплата відшкодування з середнього заробітку МГВМ 6 розряду призвело б до зменшення виплат (288,90 грн. х 50% = 144,45 грн., а на час перерахунку він як отримував, зазначалося вище 203,43 грн.

Позивач вважає, що такий варіант перерахунку не відповідає чинному на той час законодавству та галузевим нормативним актам. Розмір відшкодування шкоди слід було проводити на коефіцієнт збільшення заробітної плати працівників по підприємству.

Згідно довідки по шахті коефіцієнт росту заробітної плати МГВМ 6 розряду по шахті «Візейська» з 01.08.1996 р. становить 1,40 (289грн. : 206грн.). Відповідно розмір втраченого заробітку мав би становити: 203,43 грн. х 1,40 = 285,40 гри., де 203,43 грн.- розмір втраченого заробітку станом на 31.07.1996 р.

Сума, що підлягає доплаті та стягненню з ДП "Львіввугілля" становить по втраченому заробітку з 01. 08. 1996 р. по 31. 03. 2001 р. 5053,84грн.

З 01. 04. 2001 р. вступив в дію Закон України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності" від 21.09. 1999 р., згідно якого із вказаної дати виплату відшкодування шкоди потерпілим на виробництві здійснюють органи Фонду ССНВіПЗ.

З врахуванням щорічних перерахунків з 01. 03. 02 р., 01. 03. 03 р., 01. 03. 04 р., 01.03.05р., 01.03.06р., 01.03.07р., 01.03.08р., з 01.03.2009р. та виплачених Фондом сум, сума, що підлягає доплаті та стягненню з Фонду за період з 01.04.2001 р. по 31.12.2009 р. становить по втраченому заробітку 27 363,77грн.

Розмір щомісячного втраченого заробітку з 01.01.2010 р. становитиме 1 431,36грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги про перерахування щомісячних сум відшкодування шкоди з 01.08.1996р. на коефіцієнт росту заробітної плати 1.4, просив задовольнити позов, з врахуванням послідуючого підвищення на підприємстві тарифних ставок та посадових окладів та змін у законодавстві під час проведення виплат відділенням виконавчої дирекції ФСС в м.Червонограді.

Правильність нарахуваня щомісячних сум відшкодування шкоди до 01.08.1996 року він не оспорює.

Представник ДП „Львівугіля в судовому засіданні позовних вимог не визнав та пояснив, що підстав для перерахування відшкодування шкоди з 01.08.1996 року на коефіцієнт 1.4 не має, для розрахунку відшкодування шкоди позивачу було взято середній заробіток по професії позивача за серпень 1996р., який складав 288.90грн. Розмір відшкодування шкоди склав 288.90x50%= 144.45.

Розмір відшкодування шкоди, визначений позивачом в перерахунку на 100% перевищує середньомісячний заробіток МГВМ 6 розряду видобувної дільниці ( 203.43 х 100 : 50 = 406.), тоді як середньомісячна зарплата відповідного працівника становила 288.90грн.

З 1.12.1997 р. і з 1.03.2000 р. перерахунки шахтою проведено вірно.

Представник відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування в судовому засіданні позов про перерахування страхових виплат позивачу не визнала та пояснила, що підстав для перерахування відшкодування шкоди позивачу з 01.08.1996 року на коефіцієнт 1,4 не має. Позивач не оспорював правильності нарахування сум втраченого заробітку під час передачі його особової справи до Фонду.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані документи, суд вважає що в позові слід відмовити із слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача - шахті №8„Великомостівській» (в даний час шахта «Візейська» ) ДП „Львіввугілля на підземних роботах - машиністом гірничовиймальних машин 6 розряду видобувної дільниці. Під час роботи на шахті отримав професійне захворювання - хронічний п/к радикуліт та трудове каліцтво, що мало місце 17.12.1993р. Актом розслідування профзахворювання від 06.12.1994р. та актом про нещасний випадок від 20.12.1993р. стверджується вина підприємства у заподіянні йому ушкодження здоров»я.

Висновком МСЕК від 22.12.1994р. його визнано інвалідом 3 групи в зв»язку з профзахворюванням і трудовим каліцтвом та встановлено 50% втрати працездатності. Шахтою проводилася виплата відшкодування шкоди. Висновком МСЕК від 27.01.2004р. 50% втрати працездатності встановлено позивачу безтерміново.

Правильність нарахування та перерахунків відшкодування шкоди до 31.07.1996р. позивач не оспорює.

Вина у заподіянні ушкодження здоровя позивачу відповідачем - ДП «Львівугілля», шахтою „Візейською не оспорюється.

Станом на 31.07.1996 року розмір відшкодування шкоди позивачу становив 153.49грн. відповідно до наказу №5 по шахті №8 «Великомостівській» від 05.01.1996р.

Позивачом ставляться вимоги про перерахування розміру відшкодування шкоди з

року на коефіцієнт росту заробітної плати 1,4.

Відповідно до наказу Мінвуглепрому від 4.03.1996 року №72 „Про додаткові заходи матеріального стимулювання працівників вугільної промисловості, на підприємстві, шахті №2ЧГ з 1.08.1996 року була проведена зміна структури заробітної плати з метою збільшення частини тарифних ставок і посадових окладів у середньомісячній зарплаті в межах фонду споживання за рахунок здешевлення харчування, зміни порядку оплати за нормативний час перебування у шахті, встановлення граничних розмірів надбавок, премій, доплат і винагород.

Згідно до діючого законодавства на момент виникнення спірних правовідносин, п.28 „Правил відшкодування шкоди... Затверджених Постановою КМУ від 23.06.1993 року № 472 в редакції, що діяла до 3.10.1997 року визначено, що перерахування розміру відшкодування / втраченого заробітку/ проводиться у разі підвищення тарифних ставок/окладів/ працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

Як вбачається з розяснень Міністерства праці України від 13.09.1996 року за №06-3138 та Головної державної інспекції Мінпраці України від 17.10.1997 року №02-24171 і доповнень до Угоди по тарифах, трудовим і соціальним гарантіям між Мінвуглепромом і галузевими профспілками вугільної промисловості від 18.11.1997року, листа Верховного суду України від 1.04.2002 року. № 1-3/89, у разі самостійного збільшення тарифних ставок, посадових окладів працівникам підприємствами, порядок перерахування шкоди визначається колективним договором, угодою,наказом власника підприємства, але у всіх випадках не може бути меншим розміру підвищення зарплати відповідного працівника.

Також, перерахований розмір відшкодування шкоди в рлзрахунку на 100% втрати профпрацездатності не повинен перевищувати реальної заробітної плати відповідного працівникак за цей період і даний заробіток є визначальним для проведення перрахунку відшкодування втраченого заробітку.

Тому у вказаному випадку, на думку суду, відповідно до згаданого вище наказу Мінвуглепрому, мала місце зміна частини тарифів і окладів у середньомісячній зарплаті в межах фонду споживання, що не є підняттям тарифів і окладів в звязку з підвищенням заробітної плати на підприємстві.

Із витягу з наказу №377 від 11.12.1996р. по шахті №8 «ВМ» стверджується про перерахунок відшкодування шкоди позивачу з 21.12.1996р., виходячи із середньомісячної зарплати по професії позивача 406.86грн. і такий визначений в розмірі 203.43грн. (406.86грн. х 50 % ).

З врахуванням наведеного, підстав для збільшення розміру відшкодування шкоди з

року на коефіцієнт 1.4 немає.

Застосування даного коефіцієнту привело б до перерахування розміру відшкодування шкоди, який перевищував реальний заробіток працюючих, що суперечило б вимогам самого поняття відшкодування втраченого заробітку, передбаченого ст. 456 ЦК України від 1963 року.

З 01.12.1997 року, відповідно до галузевої угоди по тарифах і соціальних гарантіях між Мінвуглепромом і галузевими профспілками, проводиться перерахунок відшкодування шкоди і при цьому перерахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100% втрати профпрацездатності не повинен бути більшим середньомісячного заробітку відповідних працівників підприємства по даних за останні три місяці роботи - серпень, вересень, жовтень 1997 року.

Як встановлено із наказу №429 по шахті №8 «Великомостівській» від 24.12.1997 року розмір відшкодування шкоди позивачу встановлено з 12.12.1997р. по 15.12.1999р. без змін в розмірі 203.43грн.

З 01.03.2000 року на шахті були підвищені тарифні ставки і посадові оклади на коефіцієнт 1,47.

При застосуванні даного коефіцієнту, розмір відшкодування шкоди становитиме 299,04 грн. і такий розмір відшкодування шкоди нарахований відповідачом та переданий з 01.04.2004 року в звязку із вступом в дію Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування..., у відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді.

З врахуванням вище наведеного та керуючись ст. ст. 10,60 ЦПК України, ст. 456,465 ЦПК України в редакції 1963 року, ст.1195 ЦК України в редакції 2004 року, ст..ст. 28,29 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування..., суд

Вирішив:

В позові ОСОБА_2 до ДП „Львіввугілля, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді про перерахунок щомісячних сум відшкодування шкоди та стягнення недоплачених сум втраченого заробітку - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з часу його оголошення .

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті.

Суддя Л.С.Рак