Справа № 2-2891/1-10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Курило А. В.

при секретарі Хабуда Л. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 941 грн. на місяць але не менше законодавчо визначеного прожиткового мінімуму для відповідної вікової категорії.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі, який було розірвано 09 червня 2010 року. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, який має задовільний стан здоровя, потребує систематичної медикаментозної терапії, поліпшеного відпочинку та догляду. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Її заробітку не вистачає, щоб утримувати дитину, а відповідач має доходи, а тому може надавати їм матеріальну допомогу в розмірі 941 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених у позовній заяві підстав, просив стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 941 грн. на місяць але не менше законодавчо визначеного прожиткового мінімуму для відповідної вікової категорії до досягнення сином повноліття.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду свої письмові заперечення. Пояснив, що після розірвання шлюбу змушений був переїхати проживати до батьків в м. Фастів. В звязку з тим, що переніс тяжку хворобу та змінив місце проживання не може знайти постійне місце роботи, має тимчасовий заробіток і фактично перебуває на утриманні своїх батьків-пессіонерів. Не зважаючи на свій тяжкий матеріальний стан він добровільно сплачує аліменти в мінімальному розмірі на дитину відповідного віку. Крім того позивач не надала жодного доказу на підтвердження того факту, що дитина має незадовільний стан здоровя, а тому погоджується сплачувати аліменти в розмірі 470,50 грн.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі, який було зареєстровано 24 грудня 1994 року /а. с. 3/.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. с. 2/.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записів про проведення реєстраційних дій ОСОБА_2 не знайдено /а. с. 25.

Відповідач ОСОБА_2 неодноразово перераховував грошові кошти на імя позивача ОСОБА_1, що підтверджується відповідними чеками від 26 серпня 2010 року, 13 серпня 2010 року, 11 вересня 2010 року /а. с. 31/.

Суд не приймає до уваги твердження позивача стосовно задовільного стану здоровя дитини, оскільки позивачем не надано доказів які б підтвердили цю обставину.

Аналізуючи вищевикладене, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 470,50 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача державне мито на користь держави в розмірі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. на користь УДК у Дніпровському районі м. Києва від сплати яких при зверненні до суду, був звільнений позивач.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 180, 181, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 60, 88, 130, 174, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що народився в с. Веприк, Фастівського району, Київської області, не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_1на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 470,50 грн., щомісячно починаючи з 15 липня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що народився в с. Веприк, Фастівського району, Київської області, державне мито в доход держави в сумі 51 (пятдесят одна) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що народився в с. Веприк, Фастівського району, Київської області, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. на користь УДК у Дніпровському районі м. Києва.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Суддя: