Справа№2-146/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06. 2010 р. м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя в складі : судді Сараєва І.А., при секретарі Лаушкіної М.В., представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання і зустрічному про розірвання договору довічного утримання і залишення за набувачем право власності на 1/2 частини майна -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2009 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 з вимогами про розірвання договору довічного утримання, оскільки остання належно не виконує своїх обов*язків

У лютому 2010 р. ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_3 з вимогами розірвати договір довічного утримання і залишенні за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала свої вимоги, зустрічний позов визнала лише в частині розірвання договору довічного утримання Пояснила, що 7 серпня 2002 р. між нею і відповідачкою ОСОБА_4 був складен договір довічного утримання

За цим договором вона є відчужувачем, а відповідачка - набувачем однокімнатної квартири житловою площею 16, 3 кв.м., загальною площею ЗО, 6 кв.м., розташованою за вищезгаданою адресою.

Нею в повному обсязі були виконані зобов'язання за договором перед відповідачкою, проте остання перестала виконувати свої зобов'язання, передбачені п. 4 вказаного договору : необхідного догляду їй не надає, у тому числі і в матеріальному щомісячному забезпеченні , також на медикаменти і купівлю продуктів харчування.

Впродовж декількох місяців прибирання житла, приготуванні їжі і необхідний догляд за нею здійснювали близькі і знайомі, оскільки рідних у неї немає.

Розірвати добровільно укладений з нею договір довічного утримання добровільно ОСОБА_4 відмовляється, тому вимушена звертатися до суду.

Відповідачка по першому позову і позивачка по зустрічному в судовому засіданні позов ОСОБА_3по вказаним підставам не визнала, свій - підтримала.

Показала, що за вказаним договором вона як набувач майна ОСОБА_3 - вищезгаданої однокімнатної квартири, зобов'язана була належним чином виконувати обов'язки за змістом і забезпеченню всім необхідним ОСОБА_3, а саме : харчуванням, одягом, наглядом, необхідною допомогою в довічному утриманні. Розмір матеріального забезпечення був визначений в 50 грн. в місяць. Цю суму вона щомісячно передавала ОСОБА_3 протягом всього терміну дії договору. Загальна сума платежів склала 4 300 грн.

З серпня 2002 р.взятьіе на себе зобов'язання вона виконувала справно, робила всі заходи для підтримки її стану здоров'я, займалася протезуванням зубів за свій рахунок, в грудні того ж року ОСОБА_3 перенесла запалення легенів і вона допомагала їй медикаментами, в жовтні 2007 р. супроводжував її при операції на очах, купувала ліки,виконувала всі розпорядження лікаря, возила на таксі і використовувала особистий транспорт.

Лише протезування зубів і ліків коштували 280 грн.

У 2005 - 2006 роках в квартирі ОСОБА_3 нею був проведений ремонт квартири, у ванній кімнаті замінені труби холодного і гарячого водопостачання, встановила новий унітаз, лічильники на холодну і гарячу воду, нові крани в кухні і ванні, на кухні замінила стару двухкомфорочную плиту на нову четьірехкомфорочную.

Витрачено було 2 500 грн.

У листопаді 2007 р. в ОСОБА_3 стався перелом шийки лівого плеча. Лікування проводилося за її рахунок.

Крім того, вона повністю засвой рахунок оплачувала комунальні витрати і загальна сума сплачених витрат склала 4 347 грн.

У 2008 р. у зв'язку з тим, що з вини ОСОБА_3 сталося залитие квартири, що знаходиться поверхом нижче, вона вимушена була замінити труби холодної і гарячої води на кухні, а в туалеті і ванній кімнаті виробити заміну стояків, на що нею було витрачено 2 050 грн.

Що косается придбання нижньої білизни, халатів - все це отримувалося у необхідній кількості, а в 2007 р. придбала їй демісезонне пальто, чоботи зимові, декілька пар тапочок, два халати. В середньому було витрачено 425 грн.

До червня 2009 р. вона безперешкодно пригодила до ОСОБА_3Г.в квартиру, приносила їй продукти харчування і готову їжу, між ними були нормальні стосунки доки не втрутилися сторонні люди, які схилили її до розірвання договору довічного утримання.

ОСОБА_390 років, через вік є беззахисною людиною, її можуть обдурити., пообіцявши кращу турботу, чим вона їй надає. Проте ОСОБА_3 категорично відкинула її допомогу, забрала ключі від своєї квартири і не впускає її до себе, тому вона не має можливості з 4 липня здійснювати за нею відхід, належним чином надавати їй допомогу відповідно до договору довічного утримання.

У зв'язку з приведеними обставинами вона бажає розірвати вказаний договір, оскільки його виконання не можливе.

Вважає, що відповідно до чинного законодавства в разі неможливості подальшого виконання договору набувачем по вище вказанних обставинах, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна. З врахуванням тривалості часу, протягом якого він належним чином виконував свої обов'язки за договором. Оскільки вона протягом семи років належним чином виконувала свої обязанности за договором, нею витрачені чималі засоби, то вона претендує на залишення за собою права власності на 1/2 частини спірної квартири.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню., вимоги ОСОБА_4 в частині розірвання договору довічного утримання - слід задовольнити, в частині залишення за нею 1/2 частини спірної квартири - відмовити.

При цьому суд враховує наступні факти :

- ОСОБА_3 є людиною похилого віку і потребує стороннього догляду тими особами, яких обирає особисто;

- ОСОБА_3 в суді категорично стверджувала, що догляд ОСОБА_4 її не владнує, не відповідає умовам договору, довести зворотне остання не змогла;

- ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в суді вимагають розірвання договору довічного вмісту, оскільки він не виконується .

Відносно відмови в задоволенні вимог ОСОБА_4 про залишення за нею 1/2 частини спірної квартири :

- ОСОБА_4 в судовому засіданні непредоставила суду яких-небудь пояснень чому слід за нею залишати саме частину однокімнатної квартири, а не на інше майно;

- ОСОБА_5 також не дала суду пояснень чому вимагає саме 1/2 частина квартири і з яких розрахунків виходила;

- приведені в суді ОСОБА_4сумми витрат не є рівнозначними вартості 1/2 частини квартири;

- у случе виділу частини однокімнатної квартири ОСОБА_3 буде позбавлена можливості укладення іншого договору довічного утримання, що порушує її права;

ОСОБА_4 відмовилася проводити експертизу по встановленню вартості вказаного житла;

- ОСОБА_5 не потребує додаткового житла, оскільки у неї є своє.

- відносно пояснень допитанних в суді свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10суд приходить до висновку, що за ОСОБА_3Г.з боку ОСОБА_4відбувався догляд, але його якість і належність може оцінити лише відчужувач

Відповідно до ст. 755 ЦК України на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов*язків, незалежно від його вини.

На підставі ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв*язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов*язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати , зроблені набувачем на утримання відчужувана, не підлягають поверненню.

Керуючись ст.ст. 118, 119, 206-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 755, 756 ЦК

України суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити повністю, розірвав договір довічного утримання ВАА № 639547 від 7 серпня 2002 р. укладений між нею і ОСОБА_4 марківною.

Позовні вимоги попович ОСОБА_11 задовольнити частинно, у частини розірвання договору довічного утримання ВАА № 639547 від 7 серпня 2002 р. , укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 - задовольнити.

У частини залишення за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини квартири № 7 дома № 2 по вцул. Новоросійської в м. Маріуполі - відмовити.

Рішення набуває чинності через 10 днів після проголошення, якщо протягом вказанного терміну не буде подано заяву про його скасування.

Суддя: Сараєв І. А.