Справа № 2-644/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2010 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Ніткевич А. В. ,

при секретарі Кисель О.Я., Шебец І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради, з участю третьої оосби ДКП ЛОР «Червоноградське МБТІ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання незаконним та скасування рішення-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Сокальський районний суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради про переведення прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання незаконним рішення виконавчого комітету міської ради, в позовній заяві вказав, що в провадженні Сокальського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до нього про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки. Право на приватизацію земельної ділянки позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, яке вона набула на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.04.2004 року. В ході розгляду даної справи, після ознайомлення із змістом вказаного договору купівлі-продажу, йому стало відомо, що предметом договору є квартира АДРЕСА_2, власником квартири №2 в якому, відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 8183069 від 29.08.2015 р., є він. Вказане право власності він набув на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 районного нотаріального округу ОСОБА_8 03.08.2005р. Право власності на квартиру зареєстроване на позивача в ДКП «Червоноградське МБТІ» за № 1791. На момент укладення оспорюваного договору власником квартири був його батько ОСОБА_9, який помер 24.01.2006 р. Квартира розташована на першому поверсі одноповерхового будинку і складається із кухні, тамбуру та двох житлових кімнат, загальною площею 52,4 кв.м., житловою площею 33,1 кв. м. Згідно проекту забудови будинок № 2 є одноповерховим двоквартирним житловим будинком і квартири поєднані двома спільними стінами, спільним перекриттям, даховими конструкціями. З відповідачкою ОСОБА_2, вони є власниками квартир відповідно № 1 та №2, а будинок перебуває у їхній спільній частковій власності, частки в будинку кожного не визначені, оскільки рішення про поділ будинку в натурі та визначення часток кожного з співвласників не приймалося, висновку щодо технічної можливості поділу в натурі обєкта нерухомого майна немає. Спірний будинок є цілісним обєктом нерухомого майна і не може бути поділений в натурі, згідно Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань ЖКГ № 55 від 18.06.2007 р. Крім того, статтею 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливий, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Такого договору між співвласниками будинку не укладалося, не проводився виділ частки співвласника і за рішенням суду. У звязку із наведеним вважає, що договір купівлі-продажу квартири від 02.04.2004 року укладено з порушенням закону, що є підставою для визнання його недійсним та переведення на позивача прав та обовязків покупця. На день укладення спірного договору, його батько як співвласник будинку, мав право переважної купівлі частки іншого співвласника будинку, а оскільки позивач є його єдиним спадкоємцем, це право входить до складу спадщини. Крім цього, покликання відповідачки ОСОБА_2 на рішення виконкому ОСОБА_5 міської ради № 358 від 25.09.2008р. «Про зміну нумерації будинку володінь м. Сокалі», яким її квартирі присвоєно окремий номер 2а не заслуговує на увагу, оскільки таке прийняте вже після укладення оскаржуваного договору, без проведення поділу співвласника в натурі, не зареєстроване в ДКП «Червоноградське МБТІ» і не може бути зареєстроване в силу вищенаведених нормативних актів, на момент звернення до суду з позовом у 2009 році відповідачка є власником квартири № 1 в будинку № 2, як за договором купівлі-продажу так і за правовою реєстрацією в БТІ. Про укладення між відповідачами оспорюваного договору не було відомо також і батькові позивача, оскільки відповідачі не повідомляли його про намір продати свою частину, а також тому, що він на той час вже важко хворів та згодом помер. Про порушення свого та батька права переважної купівлі частки спірному будинку, внаслідок укладення договору відповідачами позивачу стало відомо лише у 2009 році, а тому вважає, що ним з поважних причин пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом. Просить відновити строк для звернення до суду із даним позовом, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений 02.04.2004 року між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, перевести на позивача права та обовязки покупця за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, що укладений 02.04.2004 року між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, виплатити ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 14063 грн., що будуть внесені позивачем на депозитний рахунок, скасувати як незаконне рішення виконавчого комітету ОСОБА_5 міської ради № 358 від 25.09.2008 р. та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі.

В запереченні на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 вказала, що вважає вимоги позивача необґрунтованими і безпідставними, оскільки квартира АДРЕСА_2, яку вона купила 02.04.2004 року за договором купівлі-продажу у співвідповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_4, належала їм на праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками. Крім того, виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, є можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється, припиняються правовідносини спільної власності. З виділом учаснику спільної власності на будинок його частки в натурі спільна власність на неї припиняється, решта учасників спільної власності втрачає право привілейованої купівлі цієї частки. Відповідно, на день укладення договору, що оспорюється, батько позивача ОСОБА_9 не мав права переважної купівлі частки співвідповідачів ОСОБА_4. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити, в обґрунтування надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_10 в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити в повному обсязі, в обґрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, в обгрунтування навели обставини, викладені у письмовому запереченні.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_12 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, в задоволенні таких просить відмовити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання не прибули, не повідомивши суд про причину неявки.

Представник третьої особи ДКП ЛОР «Червоноградське МБТІ» ОСОБА_13 в судовому засіданні вирішення позовних вимог поклала на розсуд суду, суду повідомила, що згідно із матеріалами інвентаризаційної справи власники квартир № 1 та № 2 в будинку № 2 по вул. Шептицького Давидович та ОСОБА_1 не є власниками спільної часткової власності цілого будинку, а є власниками окремих квартир двоквартирного будинку. Оскільки квартири не є окремими будинковолодіннями, не можна надавати таким квартирам номера окремих будинковолодінь, тому, рішення виконкому міської ради з цього приводу не відповідає вимогам закону.

Заслухавши сторони та їх представників, а також представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно свідоцтва на право власності на квартиру від 29.06.1998р., виданого приватизаційним органом ОСОБА_5 міської ради, квартира АДРЕСА_5 належала в цілому на праві приватної власності ОСОБА_9.

Відповідно до договору дарування від 03.08.2005р. посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 районного нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_9 подарував належну йому квартиру №2, що в м. Сокаль по вул. Шептицького №2 ОСОБА_1.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно,виданого 29.08.2005р. ДКП «Червоноградське МБТІ», встановлено, що квартира АДРЕСА_5 належить ОСОБА_1 в цілому на праві приватної власності.

Згідно свідоцтва на право власності на квартиру від 13.04.1998р., виданого приватизаційним органом ОСОБА_5 міської ради, квартира АДРЕСА_6 належить в цілому на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02.04.2004р. посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 районного нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 продали належну їм квартиру АДРЕСА_6 ОСОБА_2

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 27.04.2004р. ДКП «Червоноградське МБТІ», встановлено, що квартира АДРЕСА_6 належить ОСОБА_2 в цілому на праві приватної власності.

Згідно із ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності, співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобовязаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає.

З оглянутих в судовому засіданні витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, поверхових планів та експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку, складених ДКП ЛОР «Червоноградське МБТІ» встановлено, що квартири №1 та №2 в будинку по вул. Шептицького в м. Сокалі, є окремими квартирами у двоквартирному будинку, належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 окремо кожному на праві приватної власності, таким чином, дія ст. 362 ЦК України на правовідносини, що виникли між сторонами не поширюється.

Оскільки будинок №2 по вул. Шептицького в м. Сокалі не належав на праві спільної часткової власності відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та батькові позивача ОСОБА_1- ОСОБА_9, тому, у задоволенні позовної вимоги про переведення на позивача ОСОБА_1 прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6, укладеного 02.04.2004р. між ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а також виплаті ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 14063грн., суд відмовляє.

В свою чергу, відповідно до п. 26 постанови Пленому Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», недотримання вимог ст. 362 ЦК України у разі продажу учасником спільної часткової власності своєї частки іншій особі, не є підставою для визнання правочину недійсним.

З наведеної підстави, у задоволенні позовної вимоги визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7, укладений 02.04.2004р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 суд відмовляє.

Що стосується позовної вимоги про визнання незаконним та скасувати рішення виконкому ОСОБА_5 міської ради № 358 від 25.09.2008 року про зміну нумерації будинковолодіння № 1 по вул.Шептицького, 2 в м. Сокалі на вул. Шептицького, 2а, суд приходить до висновку, що вказане рішення суперечить вимогам державних будівельних норм та правил, оскільки квартира АДРЕСА_8, не є окремим будинковолодінням, а як зазначено вище, окремою квартирою у двоквартирному будинку, відповідно, виконком міської ради неправомірно прийняв рішення про зміну нумерації квартири на № 2а. Таким чином, дане рішення суд визнає незаконним та скасовує.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

У вимозі визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_9, укладений 02.04.2004р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, а також у вимозі перевести на позивача ОСОБА_1 права та обовязки покупця за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_9, укладеного 02.04.2004р. між відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та виплаті ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 14063грн. відмовити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконкому ОСОБА_5 міської ради № 358 від 25.09.2008 року про зміну нумерації будинколодіння № 1 по вул. Шептицького, 2 в м. Сокалі на вул. Шепитицького, 2а.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: А. В. Ніткевич