Справа № 2-1862/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого-судді Заруцької Г.М.

при секретарі Марченко Т.В.

за участі: позивачки ОСОБА_1

адвоката на стороні позивача ОСОБА_2

представника відповідача: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську ОСОБА_3

Третьої особи: представника Красноармійської ЦРЛ ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 у місті Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Красноармійську про встановлення факту сумісного проживання однією сімєю і про зобовязання сплати страхові виплати , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську про встановлення факту сумісного проживання однією сімєю і про зобовязання сплати страхові виплати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказувала, що її донька, ОСОБА_5, 22 лютого 2010 року загинула на роботі у Красноармійській центральній районній лікарні. На дату смерті вона, її донька ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_6, 29.07.2000 р. н. проживали однією сім'єю за адресою: мрн «Шахтарський», буд. 14. кв. 28. м. Красноармійськ.

Чоловік доньки, ОСОБА_7, фактично не проживав з донькою з вересня 2008 року. Донька збиралася подати позов до суду про розлучення, але не вспіла зробити цього, так як загинула. Зі слів чоловіка він останні роки проживав у Росії.

Саме з квартири № 28 будинку 14 на мікрорайоні «Шахтарський» її донька їздила на роботу у лікарню та поверталася з роботи, тут були її особисті речі. Вони з донькою вели спільно господарство, виховували її онуку ОСОБА_6. З цей квартирі дочку ховали. Чоловік з вересня 2008 року не приймав ніякої участі у вихованні своєї доньки ОСОБА_6, не надав ніякої фінансової допомоги своїй дружині та доньці.

Факт фактичного проживання їх однією сім'єю можуть підтвердити сусіди, яких вона запросить до суду.

Встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно їй для отримання страхових виплат від відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області, яке відмовило їй у призначені страхових виплат на підставі того, що нібито право на такі виплати має також чоловік її померлої доньки.

У відповідності до ч. 1 п.5 ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суди розглядають таки справи.

Виходячи з наведеного позивачка просить суд постановити рішення, яким встановити факт проживання однією сімєю та ведення спільного господарства її, ОСОБА_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з вересня 2008 року до дня смерті ОСОБА_5, тобто до 22 лютого 2010 року, за адресою: мрн. «Шахтарський»АДРЕСА_1, м. Красноармійська, Донецької області, а також зобовязати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Красноармійську провести нарахування та виплату страхових виплат їй, у зв'язку зі смертю її доньки ОСОБА_5, яка загинула 22 лютого 2010 року при виконанні трудових обовязків.

У судовому засіданні позивачка на своєму позові наполягає і просить його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, оскільки у судовому засіданні вимоги позивачки підтверджуються письмовими доказами, поясненнями свідків та іншими доказами.

Треті особи представник Красноармійської районної лікарні ОСОБА_4 просить задовольнити позов ОСОБА_1, оскільки їм з вірогідністю відоме, що дійсно позивачка з дочкою, ОСОБА_5 та онукою проживали однією сімєю, вели спільне господарство, мали загальний сімейний бюджет по день смерті ОСОБА_5, яка загинула 22 лютого 2010 року при виконанні трудових обовязків.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала у трудових відносинах з Красноармійської районної лікарнею до 22 лютого 2010 року, працюючи молодшою медичною сестрою хірургічного відділення, що підтверджується трудовою книжкою на а.с. 5.

З акту форми Н-1 від 22 лютого 2010 року на а.с. 18-23 та акту спеціального розслідування нещасного випадку на а.с. 24-30 вбачається, що «22.02.2010 г. в 7 часов 00 минут начальник службы ремонта Красноармейской ЦРБ ОСОБА_8 выдал наряд работникам Красноармейской ЦРБ: ОСОБА_9 (слесарь). ОСОБА_10 (слесарь) и ОСОБА_11 (электрик) на производство работ по ремонту привода лебедки лифта ЛМШ-150 заводской №8470, установленного в пищеблоке больницы. предназначенный для доставки пищи из пищеблока (1 этаж здания больницы) в раздаточную хирургического отделения (3 этаж здания больницы) и раздаточную терапевтического отделения (4 этаж здания больницы).

Наряд заключался в следующем: в связи с заклиниванием 20.02.2010 г. каната привода лебедки лифта вручную подручными средствами приподнять кабину лифта на высоту около 0,5-м.. зафиксировать его в таком положении деревянными стойками, после чего образовавшуюся «слабину» каната уложить на барабан приводной лебедки, а затем осуществить «прогон» лифта «вверх-вниз» с целью укладки каната на барабан лебедки.

Данный наряд был выдан в устной форме, старший звена ремонтной группы назначен не был.

После получения наряда звено рабочих в 08 часов 00 минут прибыло в пищеблок, и приступили к выполнению наряда. До 09 часов 00 минут канат приводной лебедки был уложен на барабан, после чего работники кнопочным постом управления электропривода совершили подъем кабины лифта максимально вверх на 4 этаж. В этом месте кабина лифта остановилась вследствие отказа в работе электроцепей управления привода лебедкой лифта.

После этого ОСОБА_12, предварительно согласовав с ОСОБА_8, по мобильному телефону пригласил электрика больницы ОСОБА_13, как более опытного работника, который в это время находился на больничном листе, для устранения неисправностей в электрической схеме привода лифта.

Около 09 часов 30 минут ОСОБА_13 прибыл в пищеблок, после чего с ОСОБА_12, ОСОБА_10 и ОСОБА_11 провели осмотр концевых выключателей, установленных в шахте и на распашных дверях лифта в раздаточных комнатах 3-го и 4-го этажей здания больницы.

Не обнаружив видимых признаков неисправности в электросхеме привода лифта ОСОБА_13 самостоятельно, не согласовав свои действия с ОСОБА_8, принял решение опустить кабину лифта путем принудительного замыкания контактного моста на магнитном пускателе ПМЕ-211, который в электросхеме привода выполняет функции подачи напряжения 380В на электропривод лебедки лифта на опускание кабины лифта вниз.

В это время, в 10 часов 15 минут в помещение раздаточной хирургического отделения (3 этаж здания больницы), где в этот момент находилась буфетчица хирургического отделения ОСОБА_14, зашла младшая медицинская сестра хирургического отделения ОСОБА_15 До 10 часов 55 минут ОСОБА_14 и ОСОБА_15 беседовали по поводу предстоящей подмены ОСОБА_15 ОСОБА_14 на время отпуска последней с 01.03.2010 г.

В 10 часов 55 минут ОСОБА_14 направилась к старшей медсестре отделения для утверждения порционного требования, а ОСОБА_15 осталась в помещении раздаточной.

В 11 часов 00 минут ОСОБА_13 изолированной отверткой нажал контактный мост м/п ПМЕ211 на опускание кабины лифта вниз, исключив, таким образом из электросхемы управления лифта действие всех концевых блокирующих выключателей. В данной ситуации движение кабины лифта вниз могло осуществляться при открытых распашных дверях шахты лифта.

Приблизительно, через 1 минуту после начала движения кабины лифта вниз из шахты лифта раздался крик. ОСОБА_13 остановил лифт с целью узнать, что произошло.

ОСОБА_11 направился в раздаточную хирургического отделения, по пути встретил буфетчицу ОСОБА_14, которая сообщила ему, что ОСОБА_15 зажата между верхним перекрытием кабины лифта и нижней частью дверного блока распашных дверей шахты лифта.

После этого ОСОБА_13 таким же методом (принудительное замыкание контактного моста на магнитном пускателе ПМЕ-211) произвел подъем кабины лифта вверх.

В раздаточную хирургического отделения зашли заведующий хирургическим отделением ОСОБА_16, старшая медицинская сестра хирургического отделения и другие сотрудники отделения, которые извлекли ОСОБА_15 из дверного проема шахты лифта и начали оказывать пострадавшей первую медицинскую помощь, затем доставили ее в реанимационное отделение. В 14 часов 55 минут ОСОБА_15 в реанимационной палате хирургического отделения скончалась», що підтверджує факт загибелі ОСОБА_5 при виконанні трудових обовязків.

Факт смерті ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про смерть на а.с. 21, з якого вбачається, що ОСОБА_5 загинула 22 лютого 2010 року.

Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

У судовому засіданні встановлено, що згідно довідки з міста проживання від 13 квітня 2010 року на а.с. 15 встановлено, що позивачка, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, з дочкою ОСОБА_17, 29 липня 2000 року, з вересня 2003 року по час смерті ОСОБА_5., тобто по 22 лютого 2010 року мешкали за однією адресою: м. Красноармійськ, Донецької області, мрн. «Шахтарський»АДРЕСА_1.

Факт проживання за однією адресою, ведення спільного господарства позивачки у справі і ОСОБА_5 також підтверджується :

*особовою карткою відділу кадрів Красноармійської районної центральної лікарні на а.с. 47, з якої вбачається, що сама загибла ОСОБА_5 на ден звірки 19 березня 2008 року вказувала містом свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, мрн. «Шахтарський»АДРЕСА_1, тобто місто проживання позивачки у справі;

- рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2010 року, яким батько дитини ОСОБА_6 позбавлений батьківських відносно вказаної дитини. Цім рішення суду встановлено, що позивачка у справі її загибла дочка і онука мешкали за одної адресою: м. Красноармійськ, мрн. «Шахтарський»АДРЕСА_1, (а.с. 32);

*довідкою з міста проживання від 13 квітня 2010 року на а.с. 16, з якої вбачається, що позивачка у справі, ОСОБА_1, її дочка, ОСОБА_5 та онука ОСОБА_6, мешкали за одною адресою: м. Красноармійськ, Донецької області, мрн. «Шахтарський»АДРЕСА_2 по день смерті ОСОБА_5, тобто до 22 лютого 2010 року і цієї адреси позивачка поховала ОСОБА_5

Крім того, допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_18, ОСОБА_19, Мали шевська В.В., ОСОБА_20, з вірогідністю підтвердили, що позивачка у с праві ОСОБА_1, її дочка, ОСОБА_5 та онука ОСОБА_6, мешкали за одною адресою: м. Красноармійськ, Донецької області, мрн. «Шахтарський»АДРЕСА_2 по день смерті ОСОБА_5, вели спільне господарство, придбали за спільні гроші водонагрівний бак, пральну машину та необхідні речи для ремонту квартири. Крім того, їм відоме, що ОСОБА_5 не зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_5, оскільки останній висловлював погрози, приходив на роботу до позивачки та її дочки, ОСОБА_5, чинив сварки.

Вищезазначені пояснення свідків суд бере до уваги, оскільки вони узгоджуються з письмовими доказами, які наведені вище і знаходяться в матеріалах даної справи.

Таким чином, вказані доказі з вірогідністю підтверджують факт проживання загиблої ОСОБА_5 її дочки ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сімєю з ОСОБА_1 на час її смерті, тобто на 22 лютого 2010 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 10. ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, в тому числі положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджуються матеріалами справи та протоколом судового засідання, фіксуванням судового засідання технічними засобами.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 21, 28, 33, 34, 55 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які заподіяли втрату працездатності, ст. 256 ч. 2 ЦПК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю та ведення спільного господарства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з вересня 2008 року до дня смерті ОСОБА_5, тобто до 22 лютого 2010 року, за адресою: мрн. «Шахтарський»АДРЕСА_1, м. Красноармійська, Донецької області.

Зобовязати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Красноармійську провести нарахування та виплату страхових виплат ОСОБА_1, у зв'язку зі смертю її доньки ОСОБА_5, яка загинула 22 лютого 2010 року при виконанні трудових обовязків.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя