Справа № 2-406/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2010 року Сарненський районний суд Рівненської області

Сарненський районний суд Рівненської області

під головуванням судді ВЛАСИК Н.М.

при секретареві БЕРНАДСЬКІЙ О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі , гідності , ділової репутації, спростування поширеної інформації та відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про захист честі , гідності та ділової репутації , просить зобов»язати ОСОБА_2 спростувати недостовірні відомості , поширені ним про неї шляхом написання та направлення листів до Уповноваженого Верховної ОСОБА_3 України ОСОБА_4 , начальнику цеху № 5 поштового відділення зв»язку в РД УДППЗ « Укрпошта « , де вона працювала , про те , що вона « п»є та споює ОСОБА_5» , а також те , що вона є « алкоголічкою та неналежно виконувала покладені на неї обов»язки , керуючи відділенням зв»язку». Позивачка також просить стягнути з відповідача 40000 грн. у відшкодування моральної шкоди , завданої їй поширенням такої інформації відповідачем також серед мешканців селища Степань , де вона проживає . Позивачка вказує , що через написання відповідачем листів до Уповноваженого ВР України ОСОБА_4 та керівництва « Укрпошти» , неодноразово здійснювались перевірки її роботи та поведінки , які не підтвердили тієї інформації , яка містилась у листах ОСОБА_2 Разом з тим , на прохання керівництва цеху № 5 поштового відділення , вона змушена була звільнитись з посади керівника поштового відділення в смт. Степань , оскільки такі дії ОСОБА_2 призводили до частих перевірок та напруження в колективі. Втративши роботу , вона перенесла стрес , до неї змінилось ставлення колег та друзів , у неї погіршився стан здоров»я , в зв»язку з чим перебувала на стаціонарному лікуванні в Степанській лікарні .

Підтримавши позов в суді позивачка ОСОБА_1 просить задоволити її позовні вимоги , зобов»язавши ОСОБА_2 спростувати поширену ним недостовірну інформацію шляхом написання листів в органи , куди раніше він направляв листи з недостовірною інформацією щодо неї , зобов»язати відповідача принести їй публічні вибачення , та стягнути 40 тис. грн.. у відшкодування моральної шкоди , завданої поширенням відповідачем інформації , яка принижує її честь , гідність, пошкодила діловій репутації .

Відповідач ОСОБА_2, не заперечуючи факту написання ним листів до Уповноваженого ВР України ОСОБА_4 та керівника цеху № 5 поштового відділення в РД УДППЗ « Укрпошта « ОСОБА_6 про неналежне виконання ОСОБА_1 обов»язків керівника Стенпанського поштового відділення , позовні вимоги не визнає , просить в їх задоволенні відмовити на тій підставі , що позивачка є « алкоголічкою» , « п»є сама та споює підлеглу ОСОБА_5» , через неї він недотримував газет та кореспонденції яка надходила йому у відкритих конвертах , без конвертів , або не надходила взагалі.

Вислухавши пояснення сторін , свідчення свідків дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного .

Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України вважається , що негативна інформація , поширена про особу , є недостовірною. Цією ж статтею передбачено право особи , особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації , вимагати спростування цієї інформації.

Відповідно до ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди , ця шкода підлягає відшкодуванню .

Стаття 23 ЦК України визначає , що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях , яких фізична особа зазнала в зв»язку з приниженням честі , гідності , а також ділової репутації . Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення , глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи , яка завдала моральної шкоду , якщо вина є підставою для відшкодування ,а також з урахуванням інших обставин , які мають істотне значення.

Як вбачається із ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених ст. 61 цього Кодексу .

Позивачкою доведено , що внаслідок поширення відповідачем недостовірної інформації щодо неї , змінилось ставлення керівництва та колег поштового відділення , де вона пропрацювала 35 років, вона була змушена звільнитись з роботи , пішовши на зустріч проханню керівництва , оскільки постійні перевірки скарг ОСОБА_2 відносно неї , дестабілізували роботу підприємства , вносили напруження в роботу колективу. Публічно обзиваючи її «алкоголічкою» ОСОБА_2 принижував її честь та гідність , ображав тим самим прилюдно .

Судом встановлено , що 27.11.2009 року ОСОБА_1 звільнена з посади начальника відділення зв»язку смт. Степань відповідно до ст.. 38 КЗпП України , що вбачається із трудової книжки позивачки . Факт вимушеного звільнення ОСОБА_1ІГ, з роботи за власним бажанням підтвердили свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_3 Свідок ОСОБА_8 також підтвердила факт образливих висловів ОСОБА_2К на адресу ОСОБА_1 в присутності жителів смт. Степань . З показань вказаних свідків також вбачається , що ОСОБА_1 не є особою , яка зловживає спиртними напоями , або яка неналежно виконувала посадові обов»язки . Крім того , свідки пояснили , що ОСОБА_1 , як керівник поштового відділення смт. Степань , не мала відношення до листів , які надходили на адресу ОСОБА_2 Ті випадки , на які відповідачем вказувалось у його скаргах щодо неналежного виконання позивачкою її обов»язків , мали місце , однак надходження ОСОБА_2 відкритого листа , або листа без конверта , пояснюються суб»активними обставинами , до яких позивачка не була причетною . Факт перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в Степанській районній лікарні № 2 з 30.11.2009 року по 14.12. 2009 років зв»язку з загостренням гіпертонічної хвороби вбачається з епікрізу № 851 , що в сукупності з датою її звільнення з роботи свідчить про те , що погіршення її здоров»я було пов»язано з необхідністю звільнитись через поширення щодо неї недостовірної інформації ОСОБА_2

Факт написання ОСОБА_2 скарг , в яких він називає ОСОБА_1 « алкоголічкою « та звинувачує в протиправних щодо нього діях підтверджується копіями таких звернень на ім.»я начальника Сарненського поштового відділення ОСОБА_9 та Уповноваженого ВР України з прав людини ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду доказів того , що ОСОБА_1 дійсно причетна до отримання ним відкритого листа та листа без конверта , а також те , що вона « п»є та споює ОСОБА_5» . Свідок ОСОБА_7 ( ОСОБА_5 ) заперечила факт негативного впливу на неї з боку позивачки та те , що ОСОБА_1 має нахил до зловживання спиртними напоями .

З листа селищного голови ОСОБА_10 на ім»я начальника Сарненського вузла зв»язку ОСОБА_6 вбачається , що ОСОБА_1 користується заслуженою повагою та авторитетом серед односельців , є людиною неконфліктною , хороша дружина , мама , бабуся.

З заключення ДІМ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області по заяві ОСОБА_1 від 29.12.2009 року вбачається , що ОСОБА_2 по

місцю проживання в смт. Степань характеризується як конфліктний громадянин , який постійно та безпричинно пише скарги до різних інстанцій . Ним розповсюджуються неправдиві чутки про ОСОБА_1 , які ображають її честь та гідність.

Таким чином , суд приходить до висновку , що відомості , які розповсюджується ОСОБА_2 про позивачку ОСОБА_1 принижують її честь , гідність та ділову репутацію особи перед громадськістю , окремими громадянами з точки зору додержання законів , загальновизнаних правил співжиття, принципів людської моралі і не відповідають дійсності .

При вирішенні спору в частині відшкодування моральної шкоди , суд виходить з тих обставин , які знайшли своє підтвердження в ході судового слідства , а саме те , що позивачці діями ОСОБА_2 дійсно була завдана така шкода , яка полягала в душевних стражданнях , перенесених внаслідок стресу через поширення відповідачем щодо неї недостовірної негативної інформації, та подальшого розладу здоров»я. Разом з тим , суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову в цій частині з огляду на те , що відповідач є людиною похилого віку, між позивачкою та відповідачем довгий час тривають неприязні відносини .

Беручи до уваги наведене , суд приходить до висновку , що позов підлягає до часткового задоволення . Суд вважає можливим задоволити позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. на користь ОСОБА_1

На підставі наведеного , ст.. ст.. 16, 23, 275, 276, 280 ЦК України , керуючись ст.. ст.. 214, 215, 218 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_11 задоволити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2 спростувати недостовірні відомості , поширені ним про ОСОБА_11 , шляхом направлення листів до Уповноваженого Верховної ОСОБА_3 України з прав людини п. Н. Карпачової та керівнику цеху № 5 поштового відділення зв»язку в РД УДППЗ « Укрпошта « м.Сарни п. З. Козіновій зі спростуванням недостовірних відомостей про те , що « поштою с.Степань керувала ОСОБА_1 , яка п»є та споює ОСОБА_5 «.

Зобов»язати ОСОБА_2 принести ОСОБА_11 публічні вибачення в присутності працівників відділення зв»язку смт. Степань Сарненського району Рівненської області та спростувати відомості про те , що вона є « алкоголічкою» та неналежно виконувала покладені обов»язки , керуючи відділенням зв»язку.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 5 ( п»ять) тисяч грн.. у відшкодування моральної шкоди .

Позивачку ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити на підставі п. 18 ст. 4 Декрету КМ України « Про державне мито «.

Стягнути з ОСОБА_2 51 грн. державного мита.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом двадцяти днів з дня подачі в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження .

суддя підпис копія вірно

Суддя Сарненського

районного суду ОСОБА_12