08 червня 2010 року.
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого - судді Алфьорової Т.М.
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4 та сектор громадянства й імміграції та реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ УМВД України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації
Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві особистої власності належить будинок № 102 за адресою: вул. Немишлянська у м. Харкові відповідно договору купівлі - продажу від 01.12.1970р. В будинку також зареєстровані її чоловік ОСОБА_4, донька ОСОБА_6, онука ОСОБА_7 та правнучка ОСОБА_8 Відповідач - її син також зареєстрований в будинку, але з вересня 2008 року виїхав зі своєю родиною в інше місце, не вказавши адресу. Він добровільно залишив житло, не сплачує комунальні послуги, а саме за електроенергію, житлом не цікавиться. Перешкоди в користуванні житлом йому ніхто не чинив. Факт формальної реєстрації відповідача за вказаною адресою створює перешкоди в реалізації її прав як власника і в порядку ст. 391 ЦК України, вона вправі вимогами усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом зняття відповідача з реєстрації. Реєстрація відповідача за вказаною адресою тягне за собою додаткові витрати за комунальні послуги, що ставить її родину в складне матеріальне становище. Просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловою площею у порядку ст. 405 ЦК України.
Представник третьої особи - сектора громадянства й імміграції та реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ УМВД України в Харківській області - в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи сповіщений належним чином. Надав заяву про слухання справи за його відсутністю. Не явка третіх осіб, не перешкоджає слухати справу по суті.
Третя особа - ОСОБА_4 в судове засіданні не зявився, про день і час слухання справи сповіщений належним чином, раніше поясняв у судовому засіданні, що він підтримує позов ОСОБА_5, так як син не проживає тривалий час у будинку, а саме після того, як з родиною добровільно виселився до іншого місця, забрав свої речі. У них не склалися відношення з дружиною сина, тому в родині були суперечки та конфлікти.
Вислухавши сторони, свідків та перевіривши матеріали в справі, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що спірний будинок розташований за адресою: м. Харків, вул. Немишлянська, 102 і належить на праві приватної власності позивачці ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 01.12.1970 року, посвідченому 3-ій нотаріальній конторі в м. Харкові і зареєстрований в КП Харківське МіськБТІ на її імя 11.12.1970 року.
В будинку зареєстровані позивачка з чоловіком ОСОБА_4, їх діти ОСОБА_3, ОСОБА_6, онука ОСОБА_7, правнучка ОСОБА_8 та донька ОСОБА_3 - ОСОБА_11 з серпня 2005 року.
Свідок ОСОБА_7 пояснила в судовому засіданні, що в частині будинку, де проживав раніше ОСОБА_3 проживає ОСОБА_12 разом з чоловіком, іноді до них приходить донька. Вважає, що відповідач добровільно пішов проживати з дружиною до частини будинку, яка була придбана за договором купівлі -продажу. ОСОБА_3 вона не бачить, він не приходить, за комунальні послуги не сплачує. Раніше, коли сімя ОСОБА_3 проживала у будинку були конфлікти, суперечки.
Свідок ОСОБА_6 пояснила в судовому засіданні, що вона є сестрою відповідача. На сьогоднішній день вона мешкає у Балаклеївському районі у приватному будинку, але постійно приїжджає до батьків і допомагає їм. ОСОБА_3 зі свою другою дружиною проживав в будинку протягом чотирьох років, зробив окремий вхід у будинок. В тій кімнаті де проживав брат вона не була. Дружина у відповідача нервова, конфліктна, тому конфлікти були часто, постійно викликали дільничного. В тій кімнаті, де проживав брат, зараз проживає двоюрідна сестра, а брат виїхав з родиною, не сказав куди та забрав своє речі, які конкретно вона не знає, тому що не була присутня при цьому. Як стало відоме пізніше на імя його дружини було придбано в 2007 році частина будинку.
Свідок ОСОБА_9 пояснила в судовому засіданні, що у травні 2008 року, вона попросили ОСОБА_3 пожити у нього, так як не була готова для проживання придбана нею квартира. У нього було дві кімнати маленькі з окремим виходом. Проживала разом з цивільним чоловіком з початку з родиною брата, а потім дружина брата придбавала частину будинку і вони зїхали. З позивачем у неї були нормальні відношення. Іноді приїжджає брат до свого житла і це було раз на тиждень або раз в два тижня, залишався ночувати, а іноді і вдень приїжджав так як у нього були своє ключі. У кімнатах залишилося його майно, а саме: диван, шафи, стіл, тумбочки. її майно - це холодильник, телевізор, один диван, пічка. ОСОБА_3 давав гроші на балонний газ, частково на електричну енергію. Вона віддала позивачці 800 грн. за електроенергію,частини із них належить братові, а іншу суму заборгованості вона обіцяла позивачці сплатити після продажу своїй квартири. Бачився чи ні ОСОБА_3 з батьками вона не знає.
Свідок ОСОБА_10- пояснила в судовому засіданні, що позивачка ОСОБА_5 ненавидить сина, його дітей, з дітьми сина не спілкується, нічого ніколи його дітям не дарила і не хоче їх знати, забороняє правнучці спілкуватися з донькою сина. Любить тільки доньку та її дітей. Проживали з чоловіком у спірному будинку до 01.09 2008 року. Жили в маленькій кімнаті, яка не мала дверей і тому в їх кімнату в будь який час міг зайти хтось з родичів. Тоді чоловік переобладнав цю частину, яку вони займали і зробив окремий вхід, провів каналізацію до всього будинку та воду. В родині були постійно сварки, батьки завжди говорили; „ забирайте речі і виїжджайте з будинку, називали її „бендеровкой. В родині були неприязні відношення, були бійки. Усі ці дії були зроблені для того, щоб вижити їх з будинку, так як його мають наміри залишити доньці. У 2007 році була бійка, чоловіку пальці пошкодили і він вимушений був лікуватися. За таких обставин, жити було неможливо і тому вона придбала 1/4 частину будинку № 6 по вул. Красноградській у м. Харкові і з 1.09.08 р. переїхали. Меблі, якою користувалися їх родина залишилася в квартирі. Чоловік пустив проживати сестру в ту частину будинку, яку вони займали, так як їй ніде було проживати. Чоловік приходив до свого житла, ночував в будинку, коли затримувався на роботі.
Свідок ОСОБА_13 пояснила в судовому засіданні, що працювала поштаркою і знає, що в будинку проживають подружжя ОСОБА_5. ОСОБА_3 в останній час не бачила. Раніше також рідко його бачила, але біля будинку стояв його автобус. Кореспонденція приходила на його імя за останній час, вона кидала її в поштову скриньку, рекомендовану віддавала матері, а потім стали залишати на пошті і повертати назад.
Свідок - ОСОБА_14 пояснив в судовому засіданні, що років півтора - два він не бачив ОСОБА_3 з його родиною у будинку за адресою: м. Харків, вул. Немишлянська, 102, хоча раніше він проживав там. Коли він спитав його батьків про сина, сказали, що вони купили житло та виїхали з родиною, зараз там мешкає інша сімя.
Відповідно до ст. 405 ЦК України - член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як встановлено в судовому засіданні в родині ОСОБА_3 постійно були сварки, які приводили навіть до бійкам, таке трапилася 22.07.2007 року і відповідач ОСОБА_3 з дружиною вимушені звертатися до органів міліції, про що свідчить заява на імя Фрунзенського РО ХГУ УМВД України, хоча подалі, як пояснив відповідач він не наполягав на її розгляді у звязку з тим, що пожалів родичів. Те що відношення були погані свідчить також той факт, що мати спилювала дерево на якому був син, про що позивач в судовому засіданні не заперечувала, а також позивач ОСОБА_15 підтвердила, що конфлікти були постійно з родиною сина до самого відїзду сина з родиною із будинку. Про те, що була конфліктна ситуація підтвердили в судовому засіданні допитані свідки.
У звязку з тим, що між батьками ОСОБА_15 ти родиною ОСОБА_3 були конфлікти і між ними склалися неприязне ні відношення, тому ОСОБА_10 13.03.2007 року за договором купівлі - продажу придбала 1/4 частину житлового будинку №6 з надвірними будівлями по вул. Красноградській, про що свідчить довідка КП „ Харківського МіськБТІ від 30.11.2009 року.
Згідно акту з місця проживання, підписаний головою вуличного комітету ОСОБА_3 не проживає за вказаною адресою з вересня 2008 року.
Позов був предявленій до суду у жовтні 2009 року, фактично зразу після того як линув рік як виїхала родина, тому суд вважає, що пройшов незначний проміжок часу після виїзду, а крім цього, відповідач не проживає в будинку з поважної причин у звязку з неприязними відносинами з батьками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач частково сплачував за наданні послуги за електроенергію, цей факт підтвердила свідок ОСОБА_9, якій він передавав гроші, а вона позивачці, в будинку залишилося частина його майна.
Той факт, що на імя дружини ОСОБА_10 була придбана частина будинку не являється підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, так як підставою для предявлення позову - є не виїзд в інше місце проживання, а не проживання без поважних причин в будинку. Відповідно до ст. 56 Сімейного Кодексу України, подружжя мають право на вибір місця свого проживання.
У звязку з вказаними обставинами суд вважає, що в задоволенні позовних вимог треба відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212,213, 215,
ст. 405 ЦК України, суд -
В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 та сектор громадянства й імміграції та реєстрації фізичних осіб Фрунзенського РВ ХМУ УМВД України в Харківській області, про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи таким, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м .Харкова. Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана - після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий - суддя -