Деснянський районний суд м.Чернігова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2010 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді Кулініча Ю.П.,

за участю: секретаря судового засідання Костюк Ю.Г.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства „Чернігівське лісове господарство про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 51946,00 грн. на підставі ст.ст.386, 1166 ЦК України.

В обґрунтування позову посилається на те, що працював лісничим ДП „Чернігівське лісове господарство. Йому було надано службове житло будинок лісничого у Красилівському лісництві Чернігівського району Чернігівської області. Будинок знаходився в непридатному для проживання стані, і позивач був змушений відремонтувати будинок за власний кошт. Всього було витрачено 46946,00 грн. На даний час трудові відносини з відповідачем припинені, однак кошти на ремонт не повернені. Крім того, позивач витратив 5000 грн. на правову допомогу.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що позивач зайняв (і займає) службове житло без усяких підстав, проведення ремонту з відповідачем не погоджував. Також заперечує витрати позивача на ремонт.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У судовому засіданні сторонами визнано, що в період 2003-2008 років позивач перебував у трудових відносинах з ДП „Чернігівське лісове господарство.

Згідно показань свідка ОСОБА_3, у 2003 році він був директором ДП „Чернігівське лісове господарство і надав дозвіл на проживання позивача у службовому будинку. Оскільки на той час підприємство не могло провести ремонт житла, позивач проводив його самостійно, про що керівництву було відомо.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що працював майстром ДП „Чернігівське лісове господарство і йому відомо, що на облаштування будинку, займаного ОСОБА_1, частково пішли матеріали, призначені для ремонту контори лісництва.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.122 ЖК України єдиною підставою для вселення у службове житлове приміщення є спеціальний ордер.

Усний дозвіл керівника підприємства не є підставою для вселення, отже, позивач займав житлове приміщення незаконно, без належних підстав. Однак, оскільки проживання ОСОБА_1 в службовому житлі допускалося відповідачем протягом кількох років, суд погоджується з тим, що позивач мав обовязки та права наймача.

Згідно ст.62 ЖК України до відносин, що випливають з договору найму жилого приміщення, у відповідних випадках застосовуються також правила цивільного законодавства Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до ст.819 ЦК України поточний ремонт житла, переданого у найм, зобовязаний здійснювати наймач, якщо інше не встановлено договором. Капітальний ремонт житла, переданого у найм, зобовязаний здійснювати наймодавець, якщо інше не встановлено договором.

В матеріалах справи присутня копія акту прийому передачі від 15.04.2008, згідно якого ФОП ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_1 надав послуги по ремонту будинку за адресою: Чернігівська область, Чернігівській район, с.Красне, Красилівське лісництво, будинок лісничого, на суму 35400 грн. Відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів № 8 від 26.04.2008, № 4 від 21.04.2008, № 6 від 24.04.2008, № 7 від 25.04.2008, № 2 від 18.04.2008, № 3 від 19.04.2008, № 1 від 17.04.2008, № 5 від 22.04.2008 позивачем сплачено 35400 грн.

Згідно копії свідоцтва про сплату єдиного податку та листа ДПІ у м.Чернігові від 17.11.2009 ФОП ОСОБА_5 мав право проводити будівельні роботи.

Відповідно до копії накладної № 17 від 10.10.2006 позивачем сплачено 3220 за дверні та віконні блоки, товарним чеком від 18.08.2008 4096,00 грн. за дошки, вагонку, рейку монтажну, плінтус, наличник.

Також позивачем подані копії рахунків на купівлю будматеріалів, однак доказів їх оплати немає. Не подано доказів здіснення витрат на правову допомогу.

Подані позивачем документи стосуються періоду 2006-2008 років, тоді як будинок, за твердженням позивача, був непридатний для проживання з моменту вселення у 2003 році.

Оскільки відсутній договір на проведення ремонтних робіт, проектно-кошторисна документація, дозвіл власника на проведення ремонту, суд не має підстав для висновку, що позивачем проведений капітальний ремонт (чи окремі роботи по ремонту) житла, що має здійснюватися за рахунок відповідача. Поточний ремонт здійснюється за рахунок наймача.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись викладеним вище та ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: