Справа № 2-676/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді - Горбенко Н.В.,

при секретарі - Попівніч Н.І.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе щодо невиконання перерахунку та виплати підвищення до пенсії як дитині війни,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом і просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе щодо нездійснення перерахунку та виплати їй підвищення до пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 30 червня 2010 року в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком; зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплатити підвищення до пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 30 червня 2010 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В обґрунтування позовних вимог, позивачка посилається на те, що вона відповідно до абзацу 2 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності 01.01.2006 року, має статус дитини війни, який надає їй право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, в тому числі право на щомісячне підвищення пенсії на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Частина 2 статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Пільги та державна соціальна підтримка, що надаються дітям війни, закріплені у статтях 5 і 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік. Відповідно до Закону України від 19.01.2006 № 3367-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» внесено зміни, згідно з якими виключено пункт 17 статті 77 цього Закону, а новою редакцією статті 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» встановлено, що пільги дітям війни, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог статті 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймалися. Отже, пільги для дітей війни, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році запроваджено не було. Згідно з пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено та встановлено, що підвищення до пенсії або щомісячного Довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Відповідно до Рішення ОСОБА_3 Суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007 зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія і Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної; допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного. грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенси, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Згідно з Рішенням ОСОБА_3 Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 №107-IV, щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Зазначені рішення ОСОБА_3 Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Крім того, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення ОСОБА_3 Судом України рішення про їх неконституційність. Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції 2004 року поновили свою дію у 2007 році - з 09.07.2007, у 2008 році - з 22.05.2008, отже, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», мають діти війни: за 2007 рік - з 09.07.2007 до 31.12.2007, за 2008 рік - з 22.05.2008 до 31.12.2008. Відповідно у 2007 році у період із 01.01.2007 до 08.07.2007 та у 2008 році - з 01.01.2008 до 21.05.2008 положення законів про Державний бюджет на ці роки були чинними та підлягали виконанню. Оскільки положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2009-2010 роках не змінювались і її дія не призупинялася, а розмір підвищення до пенсії відповідачем не коригувався, вважає, що вона має право на перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни з 01 січня 2009 року по час звернення. Статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України. Проте, ст.88 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що в разі недостатності виділених із державного бюджету України коштів за бюджетними програмами, пов'язаними з розмежуванням джерел виплати пенсій між державним бюджетом України та Пенсійним фондом України, пенсії, визначені законодавством для відповідних категорій громадян, виплачуються у повному обсязі за рахунок власних надходжень Пенсійного фонду України. Тобто цією нормою по-іншому врегульовано питання щодо фінансування забезпечення такої гарантії, як підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Оскільки ця норма прийнята пізніше, то вона має пріоритет над нормою, закладеною у статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеного підвищення до пенсії позивачу також не є підставою для невиконання Пенсійним фондом України своїх зобов'язань, встановлених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». При визначенні розміру щомісячного підвищення до пенсії необхідно застосовувати розмір мінімальної пенсії за віком, установленого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». За цією нормою мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків - 25 років, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Частиною 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, установлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Отже, вихідним критерієм обчислення розміру підвищення до пенсії дітям війни відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є розмір мінімальної пенсії за віком, визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зі статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» випливає, що під час визначення розміру підвищення пенсії за основу її нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

В судове засідання позивачка не з,явилася, але надала суду заяву, в якій частково змінила позовні вимоги і просила зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплатити підвищення до пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.! ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по .31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по дату набрання рішенням законної сили у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період, а також просила справу розглянути в її відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову повністю заперечував і вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року №2195-IV встановлює, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Позивач має право на отримання підвищення до пенсії, як дитина війни, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-1У від 18.11.2004р. В 2007 році частиною 12 статті 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" також було зупинено та статтею 111 встановлено, що виплата цього підвищення провадиться лише особам, які інвалідами, у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Таким чином, особам, які не визнані інвалідами, але-відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни"- відносяться до дітей війни, для виплати у 2007 році підвищення, як дитині війни, правових підстав не було. Статтею 19 Конституції України передбачено що посадовці органів виконавчої влади повинні діяти в- межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України. Оскільки на час звернення позивача до управління механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст. 6 Закону № 2195-1У був відсутній, для нарахування та виплати підвищення позивачу до 01.01.2008р. немає законних підстав. В самому Законі № 2195- IV не визначено величини мінімальної пенсії за віком для здійснення розрахунку відповідного підвищення особам, які мають статус "діти війни". Визначення терміну "мінімальний розмір пенсій за віком" надано лише в ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003р., але відповідно до ч. З ст. 28 вказаного Закону, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений цією статтею, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Застосування цього розміру для визначення надбавок і підвищень до пенсії цим законом не передбачено. Враховуючи те, що механізм реалізації положень ст. 6 Закону № 2195-IV відсутній, Пенсійний фонд України неодноразово звертався за роз'ясненням до Міністерства юстиції України, Міністерства праці та соціальної політики. Міністерство юстиції України підтвердило відсутність механізму реалізації положень ст. 6 Закону № 2195-ІV та зазначило, що питання реалізації положень зазначеного Закону слід вирішувати шляхом внесення змін до законодавства. Тому питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсій, особам, яким встановлено статус "дитина війни", мало бути вирішено, шляхом внесення змін Верховною Радою України до Закону № 2195-ІV. Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені зміни: текст ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсій або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни". ОСОБА_3 Суд України визнав зміни неконституційними, механізму щодо застосування розроблено не було, тому перерахунок пенсії можливий лише після розробки правового механізму реалізації перерахунку з урахуванням надбавки. У зв'язку з цим, та з метою врегулювання питання щодо визначення розміру доплат до пенсії "дітям війни" Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 28 травня 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". Виплата підвищення до пенсії "дітям війни" здійснюється відповідно до п. 8 постанови, яким передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні. Також, просимо суд, взяти до уваги, що статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом № 2195-ІV залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2009-2010 роках "дітям війни" підвищення до пенсії здійснюється відповідно до норм Закону № 2195-ІV, ст. 6 якого викладена у такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни." При розгляді справи просять врахувати суд, що ст. 7 Закону № 2195-ІV передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Розпорядником бюджетних коштів є Державне казначейство України. Бюджет Пенсійного Фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного Фонду України джерел, відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного Фонду України. Звертають увагу суду, що відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007р. № 1261 органи Пенсійного фонду України є органами державної виконавчої влади, яrі в своїй діяльності керуються виключно нормами чинного законодавства, і внесення змін до будь-яких відповідних законодавчих актів не входить в компетенцію органів Пенсійного фонду України. Просять суд взяти до уваги, що в ухвалі ОСОБА_3 Суду України від 19.05.2009р. № 27-у/2009 зазначено, що у частині третій статті 28 Закону № 1058-ІV закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, установленого у абзаці першому частини першої цієї статті, - виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. За рахунок інших джерел фінансування державна соціальна підтримка дітей війни не здійснюється, отже для стягнення з коштів Пенсійного фонду України відсутні правові підстави. Позицію Верховного суду України викладену в п. 11 інформаційно-методичного листа № 6-І І від 12 квітня 2010 року, а саме те, що при розгляді справ, що виникають із соціальних правовідносин, які носять публічно-правовий характер, суд може визнати дії відповідачів законними чи незаконними та в разі незаконності дій - зобов'язати провести нарахування чи перерахунок та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум. Звертають увагу суду, що повноваження в частині нарахування виплати, та розрахунку пенсійних виплат, відповідно до положень про Пенсійний фонд України, належить виключно органам Пенсійного фонду України.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004р №2195-IV має статус «дитина війни», який надає їй право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі право на щомісячне підвищення пенсії на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Частина друга статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами.

Пільги та державна соціальна підтримка, що надаються дітям війни, закріплені у статтях 5 і 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік.

Відповідно до Закону України від 19.01.2006 № 3367-IV «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» внесено зміни, згідно з якими виключено пункт 17 статті 77 цього Закону, а новою редакцією етапі 110 Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у. першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог статті 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймалися. Отже, пільги для дітей війни передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2006 році запроваджено не було.

Згідно з пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено та встановлено, що підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до Рішення ОСОБА_3 Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гаранті соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи держав соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідне одним із законів».

Згідно з Рішенням ОСОБА_3 Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 № 107-IV, щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Зазначені рішення ОСОБА_3 Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Крім того, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення ОСОБА_3 Судом України рішення про їх неконституційність.

Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно - правових актів у часі, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції 2004 року поновили свою дію у 2007 році - з 09.07.2007, у 2008 році - з 22.05.2008, отже, на думку суду право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», мають діти війни: за 2007 рік - з 09.07.2007 до 31.12.2007, за 2008 рік - з 22.05.2008 до 31.12.2008. Відповідно у 2007 році у період із 01.01.2007 до 08.07.2007 та у 2008 році - з 01.01.2008 до 21.05.2008 положення законів про Державний бюджет на ці роки були чинними та підлягали виконанню.

Оскільки положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2009-2010 роках не змінювались і її дія не призупинялася, тобто не була обмежена у дії, а розмір підвищення до пенсії відповідачем не коригувався, суд вважає, що ОСОБА_2 має право на

перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни з 01 січня 2009 року по. дату набрання рішенням законної сили.

Статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Проте, статтею 88 Закону України, «Про Державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що в разі недостатності виділених із державного бюджету України коштів за бюджетними програмами, пов'язаними з розмежуванням джерел виплати пенсій міждержавним бюджетом України та Пенсійним фондом України, пенсії, визначені законодавством для відповідних категорій громадян, виплачуються у повному обсязі за рахунок власних надходжень Пенсійного фонду України. Тобто цією нормою по - іншому врегульовано питання щодо і фінансування забезпечення такої гарантії, як підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. І оскільки ця норма прийнята пізніше, то на думку суду вона має пріоритет над нормою, закладеною у статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеного підвищення до пенсії позивачці також не є підставою для невиконання Пенсійним фондом України своїх зобов'язань, встановлених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

При визначенні розміру щомісячного підвищення до пенсії, на думку суду, необхідно застосовувати розмір мінімальної пенсії за віком установленого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За цією нормою мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Визначення поняття «прожитковий мінімум», правові основи для встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень регулюють закони України від 15.07.1999 р. № 966-ХІV «Про прожитковий мінімум» та від 05.10.2000 р. № 2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Частиною третьою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, установлений абзацом першим частини першої цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії віком.

Отже, вихідним критерієм обчислення розміру підвищення до пенсії дітям війни відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є розмір мінімальної пенсії за віком, визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому зі статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» випливає, що під час визначення розміру підвищення пенсії за основу її нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд, не бере до уваги положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачці конституційної гарантії та права на підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, суд прийшов до висновку, що після прийняття ОСОБА_3 Судом України зазначених рішень відповідач повинен був провести позивачці перерахунок пенсії та здійснити виплати у розмірах передбачених законом.

Незважаючи на вищезазначені рішення ОСОБА_3 Суду України відповідач будь - яких дій, пов'язаних з перерахунком в частині підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і виплату такого підвищення позивачу не здійснив. На звернення позивача з цього приводу, відповів відмовою. Тому суд вважає такі дії відповідача незаконними.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача в частині відсутності в бюджеті коштів та державного фінансування для здійснення виплат підвищення до пенсії та самого порядку і механізму таких ви,плат, оскільки рішення і висновки ОСОБА_3 Суду України є обов'язковими до виконання. Крім того, саме на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо перерахування та виплати пенсії з відповідними підвищеннями.

Враховуючи п.2 Рішення ОСОБА_3 Суду України №15-рп/2000 від 14.12.2000 року, в якому міститься роз'яснення, що закони та інші правові акти або їх окремі положення визнанні рішенням ОСОБА_3 Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення ОСОБА_3 Судом рішення про їх неконституційність, суд приходить до висновку що ОСОБА_2 повинно здійснюватись нарахування та виплата надбавки до пенсії як дитині війни за періоди: з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по дату набрання рішенням законної сили в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.1 1.2004 року №2195-1У, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 IV від 09.07.2003 року, Законами України «Про державний бюджет на 2007 - 2010 роки». Рішенням ОСОБА_3 Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, ст. ст. 10, 11,60, 209-213 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду щодо невиконання перерахунку та виплати підвищення до пенсії як дитині війни - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії згідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за періоди: з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по дату набрання рішенням законної сили в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання копії цього рішення до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд в порядку ст.294 ЦПК України.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду ОСОБА_4