Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-

Франківської області в складі :

Головуючої: Вакарук В.М.,

Суддів: Бідочко Н.П., Пнівчук О.В.

Секретаря: Довжинської Н.Б.

Апелянтки: ОСОБА_1

Представника ТЗОВ Свіча ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Свіча про стягнення штрафних санкцій за завдані збитки у звязку з несвоєчасним виконанням зобовязання по будівництву житлового будинку, зобовязання до завершення ремонтних робіт в місцях загального користування, ремонту даху будинку та відшкодування вартості незавершених робіт в квартирі, видачу технічного паспорта та витягу з рішення міськвиконкому та зустрічного позову ТЗОВ Свіча до ОСОБА_1 про стягнення коштів простроченого грошового зобовязання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 23 березня 2010 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 березня 2010 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Свіча про стягнення штрафних санкцій за завдані збитки у звязку з несвоєчасним виконанням зобовязання по будівництву житлового будинку, зобовязання до завершення ремонтних робіт в місцях загального користування, ремонту даху будинку та відшкодування вартості незавершених робіт в квартирі, видачу технічного паспорта та витягу з рішення міськвиконкому, стягнуто із ТЗОВ Свіча в користь позивачки 95 грн.10 коп. відшкодування вартості самостійного встановленого лічильника води. В решті позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ТЗОВ Свіча до ОСОБА_1 про стягнення коштів простроченого грошового зобовязання задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТЗОВ 3797 грн.77 коп. коштів простроченого грошового зобовязання. В решті позовних вимог відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила про те, що місцевий суд неправильно встановив обставини справи та дав їм невірну оцінку. Так, судом не взято до уваги той факт що відповідачем порушено умови контракту про інвестиційну діяльність: порушені терміни виконання договірних зобовязань, несвоєчасно здано будинок в експлуатацію, не оформлено свідоцтво про право власності та відмовлено у видачі технічного паспорта та витягу з рішення міськвиконкому. Крім того, суд не звернув уваги на те, що квартирі виявлені недоліки у виконанні будівельних робіт: не встановлено лічильник води, балконні двері та вікно в одній кімнаті, не закінчено опоряджувальні роботи у місцях загального користування, протікає дах будинку. Тому просила рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог та стягнення в її користь з відповідача: штрафні санкції в розмір 104337,56 грн. / пеня, інфляційні витрати, 3% річних/ та зобовязати їх закінчити ремонтні роботи у місцях загального користування та проведення ремонту даху, а також відшкодувати їй вартість невстановлених балконних дверей та вікна.

В засіданні апеляційного суду апелянтка апеляційну скаргу з наведених підстав підтримав. Представник ТЗОВ Свічавимоги скарги заперечила.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та ТЗОВ Свіча, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні ОСОБА_1 не обґрунтовано жодними доказами свої вимоги, за виключенням підтвердження самостійно встановленого нею лічильника води, вартістю 95 грн.10 коп, які суд стягнув із відповідача. В той же час відповідно до умов Контракту та технічного паспорта у звязку із збільшенням фактичної площі квартири та мансарди, суд стягнув недоплачену позивачкою різницю в площі обєкта, що становить згідно розрахунків 3797 грн.77 коп.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що згідно Контрактів про інвестиційну діяльність від 02.06.2005 року та 26.12.2005 року, укладених між ОСОБА_1 та ТЗОВ Свіча, останній зобовязувався реалізувати інвестиції шляхом організації будівництва житлового будинку, гаражу та мансарди, а ОСОБА_1 зобовязувалася забезпечити відповідне інвестування у будівництві 2-х кімнатної квартири, гаражу та мансарди в буд.№ 33 по вул.В.Стуса в м.Івано-Франківську, із врахуванням поточної ціни за один квадратний метр загальної площі обєкту.

Із матеріалів справи вбачається, що будинок, в якому знаходиться квартира ОСОБА_1 був зданий в експлуатацію, що підтверджується витягом з рішення Івано-Франківського МВК № 297 від 25.06.2008 року, яким було затверджено акти державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта /а.с.88/.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки ОСОБА_1 не представлено суду належних доказів того, що ТЗОВ Свіча не завершили ремонтні роботи в місцях загального користування та не провели ремонт даху будинку, не встановили балконні двері та вікно в її квартирі, суд обґрунтовано відмовив у цій частині її позовних вимог, задовольнивши тільки в частині відшкодування коштів за самостійного встановлений нею лічильник води, який зобовязаний був провести відповідач.

Необгрунтованими є також посилання апелянтки на те, що суд безпідставно відмовив у задоволення її вимог щодо видачі технічного паспорта, витягу з рішення МВК, оскільки таких зобовязано відповідач на себе згідно Контракту не брав, а видача свідоцтва про право власності відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування, а не відповідача.

Крім того, між сторонами був укладений договір про інвестування будівництва квартири, а позивачка, за замістом мотивацій листів досудового вирішення спору, а також змістом позовних вимог, як на підставу відповідальності поклала в основу договірні санкції /пені/ при обрахунку збитків, в тому числі, які випливають із її кредитних зобовязань, в порядку визначеному ст..526 ЦК України, як за просрочення грошового зобовязання, в т.ч. із посиланням на вимоги ст..625 ЦК України та стягнення 3% річних від просроченої суми зобовязання, що суперечть вимогам чинного законодавства та вимогам п.4.2 Контракту щодо сплати пені за неналежне виконання зобовязань, яке нічим не обґрунтоване.

Що ж стосується вимог ТЗОВ Свіча, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про їх часткове задоволення, оскільки згідно зібраних доказів вбачається, що відповідно до умов контрактів ОСОБА_1 зобовязана до 22.09.2008 року сплатити ТЗОВ за різницю в площі: квартири, яка відповідно до технічного паспорта збільшилась на 1,41 кв.м., що складає2131,27 грн. та мансарді, яка збільшилась на 1,1 кв.м., що становить 1666,5 грн, а всього 3797,77 грн. Однак, взятих на себе зобовязань не виконана, а тому суд обґрунтовано стягнув із ОСОБА_1 в користь ТЗОВ зазначену суму, відмовивши у стягненні 3% річних та інфляційних збитків, які умовами контрактів не передбачені.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 23 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуюча: В.М.Вакарук

Судді: Н.П.Бідочко

ОСОБА_3