Цивільна справа № 2-136/1-2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарях: Афанасьєвої М.В., Полторак І.В.,

з участю представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства «Нафтогазобслуговування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про скасування наказу, стягнення безпідставно утриманої та не нарахованої заробітної плати, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд скасувати Наказ ДП „Нафтогазобслуговування НАК „Нафтогаз України від 24.10.2008 р. за №350/1 щодо утримання зайво нарахованих коштів з ОСОБА_3; стягнути з ДП „Нафтогазобслуговування НАК „Нафтогаз України на користь ОСОБА_3 11180,13 грн. відрахованої із заробітної плати надбавки за інтенсивність праці, 3354,04 грн. відрахованої із заробітної плати надбавки за секретність; стягнути з ДП „Нафтогазобслуговування НАК „Нафтогаз України на користь ОСОБА_3 1408,69 грн. не нарахованої до заробітної плати надбавки за інтенсивність праці, 422,60 грн. не нарахованої до заробітної плати надбавки за секретність; стягнути з ДП „Нафтогазобслуговування НАК „Нафтогаз України на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу до дня його працевлаштування; стягнути з ДП „Нафтогазобслуговування НАК „Нафтогаз України на користь ОСОБА_3 витрати на ліки, понесенні у звязку з лікуванням у сумі 2305,74 грн. та 929,17 грн. витрат на бензин, понесених у звязку з лікуванням; стягнути з ДП „Нафтогазобслуговування НАК „Нафтогаз України на користь ОСОБА_3 10000,00 грн. моральної шкоди.

До початку розгляду справи по суті позивач зменшив та уточнив позовні вимоги.

З урахуванням уточнень, які представник позивача підтримав в судовому засіданні, позивач просить суд скасувати наказ ДП „Нафтогазобслуговування НАК „Нафтогаз України від 24.10.2008 р. за №352/1 щодо утримання зайво нарахованих коштів з ОСОБА_3; стягнути з ДП „Нафтогазобслуговування НАК „Нафтогаз України на користь ОСОБА_3 11180,13 грн. відрахованої із заробітної плати надбавки за інтенсивність праці, 3354,04 грн. відрахованої із заробітної плати надбавки за секретність; стягнути з ДП „Нафтогазобслуговування НАК „Нафтогаз України на користь ОСОБА_3 1408,69 грн. не нарахованої до заробітної плати надбавки за інтенсивність праці, 422,60 грн. не нарахованої до заробітної плати надбавки за секретність; стягнути з ДП „Нафтогазобслуговування НАК „Нафтогаз України на користь ОСОБА_3 середній заробіток у сумі 18 908,04 грн. - за весь час з дня звільнення по день його працевлаштування в ВАТ «КП ОТІ».

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 працював з 25 червня 2008 р. по 27 жовтня 2008 р. на посаді директора Дочірнього підприємства „Нафтогазобслуговування Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України.

Відповідно до Наказу НАК „Нафтогаз України від 14.04.2008 р. №121-к у звязку з державною реєстрацією нової редакції Статуту ДП „Нафтогазобслуговування НАК „Нафтогаз України на нього було покладено виконання обовязків директора ДП „Нафтогазобслуговування. Під час виконання обовязків директора він займав посаду генерального директора ДП „Нафтогазобслуговування.

Наказом НАК „Нафтогаз України від 24.06.2008 р. №226-к його було призначено директором ДП „Нафтогазобслуговування на умовах укладеного з ним контракту, звільнивши його з посади генерального директора ДП „Нафтогазобслуговування.

27 жовтня 2008 р. Позивача було звільнено з займаної посади за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України на підставі власноруч написаної заяви від 10.10.2008 р. (Наказ НАК „Нафтогаз України від 21.10.2008 р. №348-к та Наказ ДП „Нафтогазобслуговування від 21.10.2008 р. №219-к).

При звільненні Відповідачем Позивача останньому було виплачено заробітну плату в неповному обсязі, а саме, - при остаточному розрахунку було безпідставно відраховано з його заробітної плати 11180,13 грн. надбавки за інтенсивність праці та 3354,04 грн. надбавки за секретність.

Крім того, йому не була нарахована надбавка за інтенсивність праці в сумі 1408,69 грн. та надбавка за секретність в сумі 422,60 грн., що підтверджується наступними доказами.

Відповідно до Наказу, виданого Відповідачем, від 24.10.2008 р. №352/1 з заробітної плати Позивача було утримано за період роботи з 24.06.2008 р. по 27.10.2008 р. кошти у розмірі:

-15% надбавки до посадового окладу за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю;

-50% надбавки до посадового окладу за інтенсивність праці та особливий характер роботи. Підставою видачі цього Наказу було вказано відсутність контракту. При цьому Відповідач

посилався на ст.ст. 127, 130, 133 КЗпП України.

Відповідно до особового рахунку за жовтень, 2008 р. та виписки з автоматизованої системи бухгалтерського обліку, при звільненні, Позивачеві було нараховано: оклад за 8 днів - 2817,39 грн.; лікарняний лист за 5 днів - 2474,50 грн.; лікарняний лист за 5 днів - 2474,50 грн.; компенсація за невикористану відпустку - 49617,16 грн.;

винагорода за вислугу років - 1062,30 грн., що разом становить суму 58 445, 85 грн., а відраховано:

надбавка за секретність за період з червня 2008 р. по вересень 2008 р. - 3354,04 грн.; надбавка за інтенсивність праці за період з червня 2008 р. по вересень 2008 р. - 11180,13 грн.; відпустка - 53,73 грн.;

додаткова оплачувана відпустка - 161,19 грн., що разом становить - 14749,09 грн.;

Всього Позивачем отримано без врахування утримання податків та обовязкових платежів: 58445,85 - 14749,09 = 43696,76 грн.

Виходячи з цього розрахунку, Позивач вважає, що йому не було нараховано у жовтні 2008 р. надбавки за секретність та інтенсивність праці, а саме: надбавка за секретність за 8 днів у жовтні 2008 р.

2817.39(оклад за жовтень 2008 р.) х 15% = 422,60 грн.; надбавка за інтенсивність праці за 8 днів у жовтні 2008 р.

2817.39(оклад за жовтень 2008 р.) х 50% = 1408,69 грн.

Всього безпідставно утримано та ненараховано Відповідачем при звільненні: надбавка за секретність за період з червня 2008 р. по вересень 2008 р. - 3354,04 грн.; надбавка за інтенсивність праці за період з червня 2008 р. по вересень 2008 р. - 11180,13 грн.; надбавка за секретність за 8 днів у жовтні 2008 р. - 422,60 грн.; надбавка за інтенсивність праці за 8 днів у жовтні 2008 р. - 1408,69 грн. разом - 16365,46 грн.

Згідно наданого розрахунку, Позивач вважає, що мав би отримати при звільненні: оклад за 8 днів - 2817,39 грн.; лікарняний лист за 5 днів - 2474,50 грн.; лікарняний лист за 5 днів - 2474,50 грн.; компенсація за невикористану відпустку - 49617,16 грн.; винагорода за вислугу років - 1062,30 грн.; надбавка за секретність за 8 днів у жовтні 2008 р. - 422,60 грн.; надбавка за інтенсивність праці за 8 днів у жовтні 2008 р. - 1408,69 грн.; за вирахуванням:відпустка - 53,73 грн.; додаткова оплачувана відпустка - 161,19 грн. всього - 60062,22 грн.

Відповідно до вищевикладеного розрахунку, йому при звільненні Відповідачем не було доплачено 16365,46 грн.

Статтею 127 КЗпП передбачено, що відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі, організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу у наступних випадках:

1)для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не повернутого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості, або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

2)при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки;

3)при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації.

Згідно ст.128 КЗпП України та ст.26 Закону України „Про оплату праці при кожній виплаті

заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. Крім того, статтею 129 КЗпП встановлена заборона відрахувань з вихідної допомоги, компенсаційних та інших виплат, на які згідно з законодавством не звертається стягнення.

Структура заробітної плати, відповідно до ст.2 Закону України „Про оплату праці складається з:

-основної заробітної плати - винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

-додаткової заробітної плати - винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

-інших заохочувальних та компенсаційних виплат до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Сума середнього заробітку з дня звільнення до дня наступного працевлаштування. Згідно довідки про середню заробітну плату становить 7463, 78 грн.

Відповідно до довідки про середню заробітну плату ОСОБА_3 за період роботи з вересня 2008 року по жовтень 2008 та Постанови КМУ „Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати №100 від 08.02.1995 р., виходячи з розміру середньої заробітної плати Позивача за два останніх повних місяці роботи, його середньоденна заробітна плата складає - 331, 72 грн.: Заробітна плата за вересень місяць 2008 р. - 11047,87 грн.;

Заробітна плата за жовтень місяць 2008 р. - 3879,69 грн.;

Середня заробітна плата становить 7463,78 грн.

Кількість робочих днів у вересні місяці 2008 р. - 22 дня;

Кількість робочих днів у жовтні місяці 2008 р. - 23 дні;

(11047,87 + 3879,69): (22 + 23) = 331,72 грн.

Час затримки розрахунку становить 57 робочих днів: відповідно:

Жовтень 2008 р. - 4 дні;

Листопад 2008 р. - 20 днів;

Грудень 2008 р. - 23 дні;

Січень 2009 р. - 10 днів.

Загальна сума відшкодування середнього заробітку за весь час з дня звільнення по день звернення до суду складає - 18 908,04 грн.

331,72x57 = 18908,04 грн.

З оглядом на вищевказані норми Закону та розрахунок заробітної плати, сума відрахувань із заробітної плати Позивача при звільненні значно перевищила двадцять процентів належної до виплати зарплати, а саме:

належна до виплати зарплата, без врахування компенсації за невикористану відпустку у розмірі 49617,16 грн., на яку згідно законодавства не звертається стягнення, складає - 10445,06 грн. 60062,22 грн. - 49617,16 грн. = 10445,06 грн.

двадцять відсотків від належної до виплати заробітної плати складає - 12012,44 грн.

фактична сума відрахувань із заробітної плати складає - 14749,09 грн.

Виходячи з цього розрахунку, сума відрахувань із заробітної плати Позивача значно перевищила двадцять відсотків від належної до виплати зарплати в звязку з чим, відрахування було частково здійснено і з компенсації за невикористану відпустку. Відраховано було майже 150% із заробітної плати.

Таким чином, Відповідач, здійснивши неналежне відрахування із заробітної плати не виплатив Позивачеві при звільненні суму посадового окладу, лікарняних листів, винагороди за вислугу років, надбавки за секретність та надбавки за інтенсивність праці та частково утримав грошові кошти з компенсації за невикористану відпустку.

Крім того, як зазначає Позивач, спірний Наказ від 24.10.2008 р. за №352/1 щодо утримання зайво нарахованих коштів з ОСОБА_3 був виданий у відповідності до ст.ст. 127, 130, 133 КЗпП України.

Вищевказані норми КЗпП України регулюють питання матеріальної відповідальності працівників за заподіяння підприємству матеріальної шкоди.

Оскільки Відповідачем не було доведено у встановленому законом порядку факт заподіяння матеріальної шкоди підприємству з вини Позивача, Позивач вважає підставу, з посиланням на яку з його заробітної плати було проведено утримання, необгрунтованою та такою, що не відповідає дійсності. Спірний Наказ від 24.10.2008 р. №352/1 був виданий під час його перебування на стаціонарному лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності, виданим ГВМКУ „ГВКГ 24.10.2008 р. і має бути скасований.

Представник Відповідач в судовому засіданні повністю визнав уточнені та зменшені позовні вимоги та обставини, на які посилався представник Позивача та не заперечував проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши докази, зібрані в даній справі, суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

З урахуванням визнання позову Відповідачем в судовому засіданні в повному обсязі, враховуючи зібрані у справі докази, що підтверджують обставини, що визнані сторонами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 116, 117, 127, 128-130, 135-3, 136, 138, 232, 237-1, 238 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 174, 209, 210, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства «Нафтогазобслуговування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (про скасування наказу, (стягнення безпідставно утриманої та не нарахованої заробітної плати, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Скасувати наказ Дочірнього підприємства «Нафтогазобслуговування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 24.10.2008 р. за №352/1 щодо утримання зайво нарахованих коштів з ОСОБА_3.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Нафтогазобслуговування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_3 11 180,13 грн. відрахованої із заробітної плати надбавки за інтенсивність праці, 3 354,04 грн. відрахованої із заробітної плати надбавки за секретність; 1 408, 69 грн. не нарахованої до заробітної плати надбавки за інтенсивність

праці, 422, 60 грн. не нарахованої до заробітної плати надбавки за секретність, середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 18 908,04 грн. та судові витрати по справі ЗО, 00 гривень, а всього стягнути 35 303, 50 гривень (тридцять пять тисяч триста три гривні 50 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо така не була подана в строк встановлений законодавством України. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо воно не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва.

СУДДЯ: