Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2010 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.,

при секретарі Білоус О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

встановив:

В липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в лютому 2010 року між сторонами була досягнута усна домовленість про придбання позивачем 1/2 частини квартири №54 по вул. Тернопільській в м. Хмельницькому та на підтвердження наміру придбати її він передав ОСОБА_5 гроші в сумі 8000 грн. В подальшому за рахунок того, що відповідачами було піднято ціну на квартиру, ОСОБА_1 відмовився її купувати та просив повернути 8 000 грн., що були передані ним раніше, про дані кошти відповідачі в добровільному порядку відмовилися повернути. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 8 000 грн. безпідставно отриманих відповідачем грошових коштів, а також 3% річних за період часу з 12 лютого 2010 року по 12 липня 2010 року в сумі 97 грн. 60 коп., моральну шкоду в сумі 900 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник частину позовних вимог що висувалися до ОСОБА_6 просили залишити без розгляду, оскільки питанням купівлі- продажу частини квартири займалася ОСОБА_5 та саме вона отримала кошти в сумі 8000 грн., решту позовних вимог підтримали та просять позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні повністю, посилаючись на те, що відповідачем кошти позивачу повернено в липні 2010 року.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, на підтвердження наміру придбати 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 2 лютого 2010 року надав кошти в сумі 8 000 грн. відповідачу ОСОБА_5, яка є власником частини даної квартири, що стверджується письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 11 травня 2010 року, які надавалися при перевірці заяви ОСОБА_1 з приводу незаконного заволодіння ОСОБА_5 його коштами в сумі 8000 грн.

Вказані обставини також підтверджуються і показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_1, які в суді підтвердили існування домовленості між сторонами щодо придбання нерухомості за 16 000 доларів США, факт передачі 8 000 грн. відповідачу, а також те, що ОСОБА_1 відмовився від купівлі-продажу частини квартири у звязку із підняттям ціни на неї відповідачем на 2 500 доларів США.

Суд не бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_4, який пояснив, що кошти в сумі 8 000 грн. були повернені ним особисто позивачу ОСОБА_7, оскільки при цьому розписка про отримання даних коштів не надавалася, а факт отримання коштів позивачем в судовому засіданні не визнається.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.570 ЦПК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.

Якщо буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Виходячи з цього, отримані ОСОБА_5 8 000 грн. на підтвердження наміру придбати частину квартири ОСОБА_1 є авансом.

Відповідачем доказів про повернення 8 000 грн. ОСОБА_1 не надано, не встановлено цього і в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За таких обставин суд приходить до висновку, що кошти в сумі 8000 грн. були отримані відповідачем ОСОБА_5 від позивача ОСОБА_1 без достатньої правової підстави, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 8 000 грн. безпідставно отриманих коштів.

Згідно вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача щодо стягнення 3% річних від 8000 грн., якими безпідставно користувався відповідач за період часу з 12 лютого 2010 року по 12 липня 2010 року (вимоги позивача щодо стягнення 3% річних саме за такий період).

Розмір 3% річних від неповернутої суми ( 8 000грн.) за період часу з 12 лютого 2010 року по 12 липня 2010 року (тобто за 151 день прострочення) становить 99, 29 грн., що визначається судом наступним чином - 8000 грн. х3% : 365 днів х 151 день прострочення = 99,29 грн. (однак враховуючи вимоги позивача, який просить стягнути з відповідача на його користь 97 грн. 60 коп., з відповідача на його користь має бути стягнута саме така сума).

Згідно ч.2 п.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї самої.

При цьому, суд враховує, що позивачу ОСОБА_1 неповерненням коштів спричинена моральна шкода, оскільки неправомірне володіння відповідачем коштами позивача здійснюється тривалий час, що змусило ОСОБА_1 вживати додаткових зусиль для їх повернення, шляхом звернення до правоохоронних органів, що призвело до зміни звичайного ритму життя.

Визначаючи розмір відшкодування, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, їх тривалість, а також вимоги розумності та справедливості, та визначає розмір відшкодування моральної шкоди, яка повинна бути стягнута з заподіювана даної моральної шкоди - відповідача ОСОБА_5 в сумі 200 грн.

Судовий збір в сумі 90 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн., сплачені позивачем при зверненні до суду, повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 536, 625,1212, 1214 ЦК України,

суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 безпідставно отриманих 8 000 грн., 3% річних за користування коштами в сумі 97 грн.60 коп., судовий збір в сумі 90 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн. та 200 грн. моральної шкоди, а всього стягнути 8507 грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, як не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: