Справа № 2-1327/10
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2010 року
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого Жигуліна С.М.
при секретарі Павлюк Л.П.
за участю представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі
справу за позовом
ОСОБА_3
до
військової частини НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України
адміністрації Державної прикордонної служби України
про
стягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В:
Позивач пояснив, що з 1978 року по серпень 1991 року проходив військову службу у складі Військових Сил СРСР та збув звільнений на підставі наказу Міністра оборони СРСР № 01027 від 29 серпня 1991 року у запас по ст. 59 п. «В» (скорочення штатів) з направленням на облік до Ізмаїльського ОГВК Одеської області. Після прибуття до м. Ізмаїла він з 1995 року поновився на військовій службі, яку проходив у загоні морської охорони державної прикордонної служби України до червня місяця 2009 року. На підставі наказу № 208-ос від 08 травня 2009 року Адміністрації Державної прикордонної служби він наказом № 120-ос командира 18 загону морської охорони був виключений із списків особового складу і знятий з усіх видів забезпечення. Його вислуга станом на день звільнення 12 червня 2009 року складала 27 років 02 місяця 20 днів, разом із тим йому у порушення ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за цим законом» не проведені розрахунки, які передбачені п.10 постанови Кабінету Міністрів України за № 393 від 17 липня 1992 року. Вказаний розрахунок повинен складати 50% місячного грошового утримання за кожний повний календарний рік. Разом із тим, наказом № 120-ос командира 18 загону морської охорони йому були проведені виплати за 14 років без урахування його вислуги 27 років. Просить стягнути з військової частини НОМЕР_2 18 загону морської охорони 27120 грн. 86 коп., а також витрати на правову допомогу 800 грн.
Представник військової частини 1499 18 загону морської охорони Державної прикордонної служби України проти позовних вимог заперечує, пояснив, що під час звільнення 29 серпня 1991 року у запас по ст. 59 п. «В» (скорочення штатів) позивач набув право на допомогу при звільненні, з оглядом на що нарахування за 14 років на день звільнення 12 червня 2009 року відповідає вимогам діючого законодавства.
Представник адміністрації Державної прикордонної служби України в судове засідання не з`явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надав заяву про відкладення розгляду справи через відсутність бюджетного фінансування на відрядження та надав заперечення, які аналогічні запереченням представника військової частини 1499 18 загону морської охорони.
Вислухавши пояснення сторін, думку захисту, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими.
З оглядом на час розгляду справи, яка у провадженні суду знаходиться з 21 вересня 2009 року, суд розглядає справу за відсутності представника адміністрації Державної прикордонної служби України відповідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України.
Звільнення позивача на підставі наказу Міністра оборони СРСР № 01027 від 29 серпня 1991 року у запас по ст. 59 п. «В» (скорочення штатів) з направленням на облік до Ізмаїльського ОГВК Одеської області, а також підставі наказу № 208-ос від 08 травня 2009 року Адміністрації Державної прикордонної служби він наказом № 120-ос командира 18 загону морської охорони підтверджені матеріалами особової пенсійної справи.
Вказаними матеріалами пенсійної справи встановлена вислуга у розмірі 27 повних років.
Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за цим законом» з позивачем повинні бути проведені розрахунки, які передбачені п.10 постанови Кабінету Міністрів України за № 393 від 17 липня 1992 року та розмір повинен складати 50% місячного грошового утримання за кожний повний календарний рік.
До наступного часу, зважаючи на дослідження в судовому засіданні пенсійної справи позивача за № , відсутні докази, які підтверджують виплату позивачеві грошового утримання на час звільнення на підставі наказу Міністра оборони СРСР № 01027 від 29 серпня 1991 року у запас по ст. 59 п. «В» (скорочення штатів).
З оглядом на те, що позивачеві на підставі наказу № 120-с від 2 червня 2009 року визначений розмір грошової допомоги при звільненні в запас Збройних сил України у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 14 (чотирнадцять) повних календарних років служби, вважаються доведеними позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за 13 років з оглядом на розмір грошового утримання, встановленого протоколом за пенсійною справою позивача від 13 червня 2009 років.
З оглядом на вказане з відповідача підлягають стягненню 27120 грн. 86 коп., а також на підставі вимог ст. 88 ЦПК України видатки на правову допомогу 800 грн.
Разом із тим, відповідачі є бюджетними установами, з оглядом на що вказані суми повинні бути стягнути з виконанням фінансової дисципліни, для чого суд зобов`язує Адміністрацію Державної прикордонної служби України перерахувати кошти військовій частині НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України для виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги при звільненні.
Керуючись ст. 209-215 ЦПК України
В И Р І Ш И В:
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_3 27920 грн. 86 коп.
Зобов`язати адміністрацію Державної прикордонної служби України перерахувати 27920 грн. 86 коп. на рахунок військової частини НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України для розрахунку з ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошеня.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судового засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.М.Жигулін