АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Давнього В.П., Чупікової В.В.,

Секретаря: Максимюк В.В.

З участю: ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5, про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна подружжя і зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на рішення Кіцманського районного суду від 02 березня 2010 року, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2002 року ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5, про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна подружжя, який під час провадження у справі змінювала та доповнювала.

Посилалася на те, що з листопада 1990 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі. За рішенням Кіцманського районного суду від 25 травня 2001 року шлюб розірвано.

Від шлюбу є дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею.

За час спільного проживання, у 1995 році, вони придбали автомобіль "Тойота Камрі" за 21233 грн. Але відповідач оформив його на ОСОБА_5, використавши його паспорт та пільги потерпілого від катастрофи на Чорнобильській АЕС.30 березня 2001 року відповідач зняв цей автомобіль з обліку для реалізації.

Крім автомобіля "Тойота Камрі" під час подружнього життя вони також набули:

незавершений будівництвом жилий будинок № 21-А по вул. Кобилянської в смт.Неполоківці Кіцманського району, вартістю 39986 гривень;

демонтовані із жилого будинку будівельні матеріали вартістю 46360 гривень;

автомобіль "Фіат-131 А" вартістю 8303 гривні;

танцювальний майданчик по вул. Головній, вартістю 14300 гривень;

майно "Гріль-бару" вартістю 10850 гривень;

цільову облігацію 10500 гривень;

приватизаційні сертифікати, вкладені в приватизацію будинку побуту, -1116 гривень;

кошти, повернені позивачеві у звязку із розірванням договору купівлі продажі будинку побуту в сумі 10446 гривень.

Всього майна на суму 177808 гривень.

Відповідно до ст.28 КпШС України в разі поділу майна , яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

При поділі незавершеного будівництва жилого будинку ОСОБА_1 просила збільшити її частку із врахуванням проживання з нею доньки.

Просила, за варіантом третім поділу, виділити їй і визнати за нею право власності на частину другу незавершеного будівництва будинку, яка складається з:

на першому поверсі:

коридору 19,9 кв.м.

жилої кімнати 23,0

жилої кімнати - 9,8 кв.м.

сходової клітини 6,7 кв.м.

котельні 2 кв.м.

кухні - 7,8 кв.м.

ванної 6,5 кв.м.

на другому поверсі:

сходової клітини 14 кв.м.

мансарди - 10,2 кв.м.

мансарди - 13,5 кв.м.

Всього майна на суму 21879 грн. , що складає 55/100 часток.

ОСОБА_3 виділити у незавершеному будинку і визнати за ним право власності приміщення:

на першому поверсі:

жилої кімнати площею 9,8 кв.м.

жилої кімнати - 16,60 кв.м.

коридору - 5,7 кв.м.

коридору - 7,8 кв.м.

сходової клітини - 6,7 кв.м.

ванної - 5,2 кв.м.

кухні - 7,1 кв.м.

на другому поверсі:

сходової клітини - 14,0 кв.м.

коридору - 2,7 кв.м.

мансарди - 13,5 кв.м.

мансарди - 13,5 кв.м.

Всього майна на суму 18107 грн. , що складає 45/100 часток.

ОСОБА_3 також виділити:

демонтовані із житлового будинку вікна, двері, підлогу, опалення та сантехніку на суму 46360 гривень;

автомобіль "Тойота Камрі" 1989 року випуску, № двигуна ЗS0955084, № кузова ЕОSУ, вартістю 21233 гривні;

автомобіль "Фіат-131-А", 1983 року випуску, двигун № НОМЕР_1, № кузова ІА НОМЕР_2, вартістю 8230 гривень;

танцювальний майданчик вартістю 14300 гривень;

майно "Гріль бару" - вартістю 10850 гривень;

кошти, повернені у звязку із розірванням договору купівлі продажі будинку побуту в сумі 10446 гривень;

два приватизаційні сертифікати, вкладені в приватизацію будинку побуту, -1116 гривень;

кошти, виручені за цільову облігацію Ощадбанку в сумі 10500 гривень.

частку у статутному фонді МКП "Фарватер" смт Неполоківці в сумі 14824 гривні.

Всього майна на суму 137 849 гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за різницю в частках виділеного йому майна в сумі 68911 гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на її користь витрати, повязані з розглядом справи в сумі 3047 гривень.

ОСОБА_3 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Посилався на те, що за час перебування у шлюбі вони спільно придбали рухоме майно, яке підлягає поділу між ними, а саме:

телевізор РФТ вартістю 250 гривень

телевізор "Електрон" - 200 гривень

холодильник "Дніпро" - 600 гривень

газова плита - 350 гривень

електроплита - 600 гривень

електрогриль - 300 гривень

меблевий кухонний набір 800 гривень

прихожа - 400 гривень

трюмо - 400 гривень

тумба під телевізор 250 гривень

шафа тридверна - 500 гривень

книжна шафа - 200 гривень

сервант - 250 гривень

ліжко - 400 гривень

морозильна камера - 1200 гривень

вироби із золота:

(ланцюжки, каблучки, сережки, хрестик,

кулон, браслет, обручка всього 17 виробів) - 4595 гривень.

Шляхом приватизації ними набута квартира вартістю 15910 гривень.

Просив вказане майно залишити ОСОБА_1, йому виділити незавершений будівництвом жилий будинок.

Справа розглядалася неодноразово.

Рішенням Кіцманського районного суду від 02 березня 2010 року позови ОСОБА_1 і ОСОБА_3 задоволені частково.

ОСОБА_1 виділено і за нею визнано право власності на телевізор "Електрон" вартістю 200 гривень, електрогриль - 300 гривень, кухонний набір 800 гривень, прихожу 400 гривень, трюмо 400 гривень, тумбочку 250 гривень, шафу 500 гривень, книжну шафу 200 гривень, сервант 250 гривень. Всього рухомого майна на суму 3300 гривень.

ОСОБА_1 також виділено і за нею визнано право власності на 2/3 часток квартири АДРЕСА_1 вартістю 10606 гривень. Всього майна на суму 13906 гривень.

ОСОБА_3 виділено і за ним визнано право власності на автомобіль "Фіат " вартістю 8203 гривні.

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто грошову компенсацію за різницю в частках у спільному майні подружжя в сумі 23181,5 гривень та 3047,94 гривень витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Вирішено питання про стягнення з ОСОБА_3 судових витрат на користь держави.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 і ОСОБА_3 подали на вказане рішення суду апеляційні скарги.

ОСОБА_1 вважає, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального і процесуального права, що суд неповно зясував обставини справи.

Позовну заяву нею було подано ще у червні 2002 року. До правовідносин, що виникли між сторонами, суду слід було застосувати Цивільний кодекс України 1963 року, а не 2003 року. Зокрема, провести поділ незавершеного будівництвом жилого будинку, що мав готовність 70%.

Визначивши вартість спільного майна подружжя 101381 гривню, а її частку в сумі 55690,5 грн. суд виділив їй лише 37087,5 грн. Поділ іншого майна не провів.

Це ж стосується майна, яке виділено відповідачу.

Виділивши їй у власність 2/3 часток квартири АДРЕСА_2, суд позбавив права на частку у квартирі, набутої шляхом приватизації, доньку. Квартира є не спільною власністю подружжя, а спільною сумісною власністю усіх осіб, які в ній проживали і її приватизували.

Не погоджується з відмовою визнати спільним майном і провести поділ частки у МКП "Форватер", танцювального майданчика.

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення .

ОСОБА_3 просить рішення суду змінити в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за різницю в частках у спільному майні подружжя та 3047,94 гривень витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Вважає, що суд не дав належної оцінки доказам, що є в матеріалах справи, неправильно застосував норми матеріального права.

Заперечує доводи ОСОБА_1 про демонтаж із житлового будинку вікон, дверей, підлоги, опалення та сантехніки, що облігація Ощадного банку є спільним сумісним майном подружжя, а не його особистою власністю..

Стверджує, що майно "Гриль-бару", 7224 грн., вкладених у приватизацію будинку побуту є власністю МКП "Фарватер", а не подружжя.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_3 підлягають задоволенню частково.

Задовольняючи позов ОСОБА_7 та зустрічний позов ОСОБА_3 частково, суд першої інстанції виходив з того, що спільним майном колишнього подружжя, яке підлягає поділу між ними, є:

рухоме майно вартістю 3300 гривень, квартира АДРЕСА_3, вартістю 15910 гривень, автомобіль "Фіат" 8203 грн., демонтоване ОСОБА_3 столярне та сантехнічне обладнання в незавершеному будівництвом будинку вартістю 46360 гривень, майно "Гріль-бару" 10850 гривень, грошові кошти, повернуті у звязку з визнанням недійсним договору купівлі-продажі будинку побуту -7424 грн., 10500 гривень за погашення цільової облігації, вартість приватизаційного сертифікату 1116 грн..

Суд виділив ОСОБА_1 все рухоме майно, 2/3 частки квартири АДРЕСА_3 та стягнув на її користь з ОСОБА_3 23181,5 гривень за різницю в частках.

ОСОБА_3 виділено автомобіль "Фіат".

В решті позовних вимог суд сторонам відмовив.

З такими висновками суду погодитися в повному обємі не можливо.

Суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у визнанні спільною власністю подружжя і у поділі автомобіля "Тойота Камрі", оскільки відповідно до довідки МРЕВ ДРІ, посвідчення митниці від 28 грудня 1995 року цей автомобіль належав ОСОБА_5, а ОСОБА_3 користувався ним за довіреністю, а також частки майна у

статутному фонді МКА "Фарватер" на суму 14824 гривні і танцювального майданчика. Це майно належить МКП "Фарватер" і не є спільним майном подружжя.

Вірним є висновок суду про неможливість поділу незавершеного будівництвом жилого будинку № 21-А по вул. Кобилянської в смт. Неполоківці через відхилення від проекту.

За будівельним паспортом ( а.с.16 - 18 т.1) будинок мав будуватися за розмірами 9,8 х 9.8метрів . За висновком експертизи №02/1457 ( а.с.75 т.1) він має розміри 11,6 х 11,0 метрів. Доказів про зміну проектної документації сторонами не подано. Відсутні також докази щодо відсотків виконаних робіт. Позивачка стверджувала, що готовність будинку складає 77%. Експерт ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснювала, що готовність будинку складає близько 50%.

Позовних вимог про відшкодування вартості будівельних матеріалів, використаних на будівництво будинку, ОСОБА_1 не заявляла.

Разом з тим, суд обґрунтовано визнав спільною сумісною власністю подружжя облігацію цільової безпроцентної позики під товари підвищеного попиту, що була випущена відповідно до постанови РМ СРСР від 21 грудня 1989 року.

Незважаючи на те, що шлюб сторони зареєстрували 21 листопада 1990 року, вони не заперечували, що підтримували сімейні стосунки до його реєстрації. Доказом цього, зокрема, є народження 29 вересня 1990 року доньки. Отже, облігацію придбавали за спільні кошти. Тому ОСОБА_1 має право на ? частку коштів, отриманих від Ощадбанку України як компенсацію цієї облігації

Як видно із свідоцтва про право власності на житло (а.с.143 т.1) квартира АДРЕСА_3, вартістю 15910 гривень, не є спільним майном подружжя, а набута шляхом приватизації з участю доньки сторін ОСОБА_6 і належить усім трьом на праві спільної власності. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто є повнолітньою, однак до участі у справі залучена не була. Тому рішення суду в частині визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя і її поділ, на підставі п.4 част.1 ст.311 ЦПК України слід скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Безпідставно визнав суд спільною сумісною власністю подружжя і залишив у власності ОСОБА_3 столярне та сантехнічне обладнання незавершеного будівництвом будинку вартістю 46360 гривень, яке ніби то було ним приховане, повернені кошти, внесені за придбання будинку побуту, вартість приватизаційних сертифікатів та майно "Гріль-бару".

ОСОБА_1 не подала суду доказів про наявність столярного та сантехнічного обладнання незавершеного будівництвом будинку та вчинення ОСОБА_3 дій по його демонтажу та приховуванню.

Як убачається з платіжних доручень ( а.с 140,141 т.1), кошти, внесені за придбання будинку побуту, відповідно до рішення арбітражного суду поверталися Кіцманською районною радою МП "Фарватер", а не ОСОБА_3, тому не можуть бути спільним майном подружжя.

Приватизаційні сертифікати ОСОБА_1 передавала відділу приватизації та комунальної власності Кіцманської районної ради, а не ОСОБА_3 (а.с.128 т.1), тому зобовязань щодо їх повернення він не несе.

Обладнання "Гріль-бару" використовувалося МП "Фарватер", де працювала ОСОБА_1 Вона не подала суду доказів придбання цього майна подружжям та передачу його підприємству. За таких обставин воно не є спільним майном подружжя і поділу між сторонами по справі не підлягає.

На підставі наведеного рішення суду у вказаній частині підлягає скасуванню.

Спільною сумісною власністю подружжя слід визнати таке майно:

автомобіль "Фіат-131 А" вартістю 8203 гривні;

кошти, виручені за цільову облігацію Ощадбанку в сумі 10500 гривень.

електрогриль - 300 гривень

телевізор "Електрон" - 200 гривень

меблевий кухонний набір - 800 гривень

прихожа - 400 гривень

трюмо - 400 гривень

тумба під телевізор - 250 гривень

шафа тридверна - 500 гривень

книжна шафа - 200 гривень

сервант - 250 гривень.

Всього майна на суму 22003 гривні.

Виходячи із рівності часток майна, на яке мають право сторони по справі, відповідно вимогст.28 КпШС України ( ст.70 СК України), кожному з них належить частка майна на суму 11001,5 гривень.

Зважаючи на те, що автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_3 а меблі у ОСОБА_1, автомобіль "Фіат" та частину компенсації за облігацію цільової безпроцентної позики під товари підвищеного попиту в сумі 2798,5 гривень слід виділити ОСОБА_3, а ОСОБА_1 виділити меблі та частину компенсації за облігацію цільової безпроцентної позики під товари підвищеного попиту в сумі 7701, 5 гривень, стягнувши цю суму із ОСОБА_3

В позовних вимогах ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю подружжя і поділ столярного та сантехнічного обладнання незавершеного будівництвом будинку вартістю 46360 гривень, приватизаційних сертифікатів, вкладених в приватизацію будинку побуту, на суму 1116 гривень; коштів, повернених у звязку із розірванням договору купівлі продажі будинку побуту, в сумі 10446 гривень, обладнання "Гріль бару" вартістю 10850 гривень відмовити.

Відповідно слід змінити рішення суду в частині відшкодування і стягнення судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 51 гривню та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь витрат на проведення судових експертиз в сумі 3047 грн. слід відмовити.

Рішення суду в частині відмови ОСОБА_1 в позовних вимогах про визнання спільним майном подружжя і поділ незавершеного будівництвом будинку № 21-А по вул. Кобилянської в смт. Неполоківці, автомобіля "Тойота Камрі", частки у статутному фонді МКП "Фарватер", танцювального майданчика, а ОСОБА_3 в частині відмови в позовних вимогах про визнання спільним майном подружжя і поділ ювелірних прикрас із золота залишити без змін.

Керуючись ст..307, п.3 част.1 ст.309, п.4 част1 ст.311 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду від 02 березня 2010 року в частині визнання спільним майном подружжя і поділ. столярного та сантехнічного обладнання в незавершеному будівництвом будинку вартістю 46360 гривень, майна "Гріль-бару" 10850 гривень, грошових коштів, повернутих у звязку з визнанням недійсним договору купівлі-продажі будинку побуту 10446 грн., вартості приватизаційних сертифікатів 1116 грн., автомобіля "Фіат-131 А" вартістю 8203 гривні; коштів, виручених за цільову облігацію Ощадбанку в сумі 10500 гривень, меблів .та іншого рухомого майна на суму 3300 гривень, квартири АДРЕСА_3, а також в частині розподілу судових витрат скасувати і ухвалити нове рішення.

Позови ОСОБА_1 і ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати спільним майном подружжя автомобіль "Фіат-131 А" вартістю 8203 гривні;компенсацію за облігацію цільової безпроцентної позики під товари підвищеного попиту в сумі 10500 гривень, рухоме майно (меблі та ін.), що перебуває в користуванні ОСОБА_1, вартістю 3300 гривень.

Всього майна на суму 22003 гривні

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3. право власності на спільне майно подружжя в рівних, по 1/2 частках, на суму 11001,5 гривень за кожним.

Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на рухоме майно на суму 3300 гривень, а саме:

електрогриль - 300 гривень

телевізор "Електрон" - 200 гривень

меблевий кухонний набір - 800 гривень

прихожа - 400 гривень

трюмо - 400 гривень

тумба під телевізор - 250 гривень

шафа тридверна - 500 гривень

книжна шафа - 200 гривень

сервант - 250 гривень

? частину компенсації за облігацію цільової безпроцентної позики під товари підвищеного попиту в сумі 5250 гривень. Всього майна на суму 8550 гривень.

Виділити ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на автомобіль Фіат-131 А" вартістю 8203 гривні, ? частину компенсації за облігацію цільової безпроцентної позики під товари підвищеного попиту в сумі 5250 гривень

Всього майна на суму 13453 гривні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2451, 5 гривень за різницю в частках та ? частину отриманої ним і не переданої ОСОБА_1 компенсації за облігацію цільової безпроцентної позики під товари підвищеного попиту в сумі 5250 гривень.

Всього стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7701(сім тисяч сімсот одну) гривню 50 копійок.

В позовних вимогах ОСОБА_1 про визнання спільним майном подружжя і поділ столярного та сантехнічного обладнання в незавершеному будівництвом будинку вартістю 46360 гривень, майна "Гріль-бару" 10850 гривень, грошових коштів, повернутих у звязку з визнанням недійсним договору купівлі-продажі будинку побуту 10446 грн., вартості приватизаційних сертифікатів 1116 гривень відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3. на користь держави судовий збір в сумі 51(пятдесят одна) гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) гривень.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3. на її користь витрат на проведення судових експертиз в сумі 3047 грн. відмовити.

Справу в частині визнання спільним майном подружжя і поділ квартири АДРЕСА_3 направити на новий розгляд до Кіцманського районного суду.

В решті рішення Кіцманського районного суду від 02 березня 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: