Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-8022/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

При секретарі Ковальській Т.Г.

За участю:

Позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Відповідача ОСОБА_3

Законного представника відповідача ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4 про усунення від права на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2009 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що 04.02.2009 р. померла її мати ОСОБА_6, а 20.03.2009 р. помер її рідний брат ОСОБА_7, що разом з нею був спадкоємцем першої черги після смерті матері. За таких обставин відповідачі, що є дітьми останнього, звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 Посилаючись на те, що відповідачі не надавали будь-якої допомоги своєму батькові та ОСОБА_6, що перебували у безпорадному стані та потребували сторонньої допомоги, позивачка просила суд усунути їх від спадкування після смерті останніх та визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1, будинок по вул. Українській, 9 у м. Дніпропетровську, земельну ділянку у садівничому товаристві Озерний-2 у м. Підгороднє Дніпропетровської обл.

Заперечуючи проти позову, відповідачі предявили до позивачки зустрічний позов, в якому просили суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_6 на ? частину квартири АДРЕСА_1, ? частину будинку по вул. Українській, 9 у м. Дніпропетровську, ? частину земельної ділянки у садівничому товаристві Озерний-2 у м. Підгороднє Дніпропетровської обл. у рівних частках по ? частині зазначених обєктів за кожним. В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що позов ОСОБА_1 є безпідставним, а вони, будучи спадкоємцями першої черги після смерті батька ОСОБА_7 та спадкоємцями його матері ОСОБА_6 за правом представлення, набули право на спадкове майно.

У судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали, на їх задоволенні наполягали. Зустрічний позов не визнали, проти його задоволення заперечували з підстав, викладених у первісному позові.

Відповідач та законний представник відповідача проти первісного позову заперечували з підстав, викладених у зустрічному позові, на задоволенні зустрічного позову наполягали.

Вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідними сестрою та братом, їх спільними батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (а.с. 6, 7).

Відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, є дітьми ОСОБА_7 від шлюбу з ОСОБА_4 (а.с. 8, 9), що був розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2004 р. (а.с. 16, 17).

04.02.2009 р. ОСОБА_6 померла (а.с. 4), 20.03.2009 р. помер ОСОБА_7 (а.с. 5). З заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулися його діти, відповідачі у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за згодою її законного представника ОСОБА_4 (а.с. 65, 66).

З заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулася її дочка, позивачка у справі ОСОБА_1, а також відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за згодою її законного представника ОСОБА_4 як спадкоємці померлого сина спадкодавця ОСОБА_7 (а.с. 35-37).

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Так, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5, будучи спадкоємцями першої черги після смерті свого батька ОСОБА_7, що помер після смерті своєї матері ОСОБА_6, не встигнувши прийняти спадщину, згідно ст. 1276 ЦК України набули право на прийняття в порядку спадкової трансмісії спадщини після смерті останньої, що належала б їх батьку.

Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду спадкоємець може бути усунутий від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що він ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, що через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані, під яким належить розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Як вбачається з пояснень осіб, що брали участь у справі, показань свідків, матеріалів справи (а.с. 10), спадкодавець ОСОБА_6 постійно проживала за межами м. Дніпропетровська в смт. Верхівцево Дніпропетровської обл., її син ОСОБА_7 останнім часом проживав разом з нею. Таким чином, вони та відповідачі проживали у різних населених пунктах, у звязку з чим останні були суттєво обмежені у можливості надання допомоги. Крім того, відповідач ОСОБА_5 є неповнолітньою та позбавлена можливості надання іншим особам матеріальної підтримки, догляду за ними та іншої допомоги, самостійних на власний розсуд поїздок за межі м. Дніпропетровська.

Виходячи з наведеного та встановлених фактичних обставин суд не знаходить підстав для висновку про те, що спадкодавці ОСОБА_9 та ОСОБА_7 перебували у безпорадному стані та були позбавлені допомоги, яку відповідачі могли їм надати, втім від цього умисно ухилялися, а отже ч. 5 ст. 1224 ЦК України у спірних правовідносинах застосуванню не підлягає, а позовні вимоги в частині усунення відповідачів від спадкування не підлягають задоволенню.

Вирішуючи вимоги первісного позову в частині визнання права власності в порядку спадкування та зустрічний позов, суд приходить до наступного.

Так, спірне майно, щодо якого предявлені зазначені вимоги, є нерухомим. Відповідно до ст. 1299 ЦК України спадкоємець зобовязаний зареєструвати за собою успадковане нерухоме майно, а право власності на таке майно виникає в нього з моменту такої реєстрації.

Оскільки спадкове нерухоме майно за сторонами не зареєстроване, право власності на це майно в них не виникло, а отже не може бути за ними визнане. За таких обставин вищезазначені вимоги задоволенню не підлягають як такі, що не ґрунтуються на законі.

Згідно ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні первісного та зустрічного позовів судові витрати у справі сторонам не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1224, 1276, 1299 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні первісного позову відмовити у повному обсязі.

У задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, що брали участь у справі, втім не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня ухвалення рішення.

Суддя А.А. Мазниця