Справа № 2-1204/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2010 Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Конопльовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дітям війни,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області (далі за текстом УПФУ) про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дітям війни, в обґрунтування якого зазначила, що вона народилася 17 січня 1942 року і відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, у звязку з чим згідно статті 6 зазначеного Закону має право з 2007 року отримувати доплату до пенсії щомісячно в розмірі 30 відсотків від розміру мінімальної пенсії за віком, але відповідач ніяких доплат до пенсії їй не нараховував та не виплачував, отже вчинив неправомірну бездіяльність чим порушив її законні права та інтереси. Тому, позивач просить суд зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на її користь недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2007-2009 роки в сумі 3796.20 гривень та виконувати нарахування та виплату такої допомоги в 2010 році.

Позивач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, відповідач про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання з проханням справу розглянути без його участі. В письмовому запереченні відповідач зазначив, що позов не визнає через те, що порядок надання пільг, передбачених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році Кабінетом Міністрів України, на який Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було покладено його визначення, не було впроваджено. Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» призупинена, законодавчо не було врегульовано питання стосовно фінансування виплати підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком дітям війни, яке виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законів України» стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладена у новій редакції, за якою підвищення вперше виплачувалося у 2008 році, а потім і у 2009 році у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, а саме 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того, до врегулювання ситуації, 28 травня 2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», пунктом 8 якої встановлено, що допомога дітям війни виплачується у твердих розмірах: з 22 травня 48.10 гривень, з 1 липня 48.20 гривень та з 1 жовтня 49.80 гривень. Враховуючи, що законодавством України не передбачено автоматичного відновлення дії норми, яка втратила чинність на підставі нормативно-правового акту, який було визнано у подальшому неконституційним, те, що рішенням КСУ по справі № 2-25/2009 від 19 травня 2009 року закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком лише до вимог, зазначених у Законі № 1058, вимоги позивача вважає незаконними.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявились до суду.

Судом встановлено, що ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 14.05.2010 р. закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Димитров Донецької області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дітям війни в частині спору про виплату доплат як дитині війни за період з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року.

Відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-IV (далі за текстом Закон № 2195- IV) до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, чинним законодавством віднесений до категорії дітей війни, знаходиться на обліку в УПФУ в м. Димитров Донецької області та отримує пенсію (а.с. 11-15).

Відповідно до ст. 6 Закону № 2195-IV, який набрав чинності з 1 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення зазначених соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-IV прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Тому при визначенні розміру підвищення відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

Статтею 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року N 3235-IV (в редакції закону України від 19.01.2006 року № 3367-15) було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються протягом 2006 року поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

У 2006 році урядом не впроваджувався порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зазначена норма Закону не була предметом розгляду і Конституційного суду України.

Відповідно до пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-У дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» знову зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними, у звязку з чим втратили чинність.

Оскільки Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» стосовно того, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, є чинним лише з 9 липня 2007 року (день ухвалення рішення Конституційним Судом України) по 31 грудня 2007 року.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у 2007 році діяли наступні розміри мінімальної пенсії за віком: з 1 квітня 410.06 грн., з 1 жовтня 415.11 грн.

Тобто, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року позивач має право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст.6 Закону № 2195-IV у розмірі 710,91 грн. з розрахунку: (410,06 грн. х 30% : 31 день х 23 дні + 410,06 грн. х 30% х 2 місяці + 415,11грн. х 30% х 3 місяці).

Відповідно до пункту 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI, текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в новій редакції, за якою розмір спірного підвищення дорівнює розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

На підставі цієї правової норми позивачу у 2008 та 2009 роках було сплачено відповідачем спірне підвищення у розмірі: з 01.01.2008 року - 47,00 грн., з 01.04.2008 року 48,10 грн., з 22.05.2008 року - 48,10 грн., з 01.07.2008 року 48,20 грн., з 01.10.2008 року 49,80 грн.

Зазначена норма Закону визнана неконституційною за рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008.

Враховуючи принцип пріоритетності законів України над підзаконними нормативно-правовими актами, а також те, що у випадку, якщо нормативні акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, у звязку з чим на даний час діє редакція статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка була до прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законів України», суд вважає, що дії відповідача по виплаті позивачу підвищення до пенсії в розмірі 49,80 гривень в 2010 році є неправомірними та не відповідають вимогам діючого законодавства.

Згідно із Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI, абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», у 2010 році діють наступні розміри мінімальної пенсії за віком: з 1 січня 2010р. 695 грн., з 1 квітня 2010р. 706 грн.

Суд вважає, що за період з 1 січня 2010 року по 14 травня 2010 року позивач має право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст.6 Закону № 2195-IV у розмірі 711.26 гривень з розрахунку: (695 х 30 % х 3 місяці) + (706 х 30 % х 1 місяць) + (706 х 30% : 31 день х 14 днів) ((49,80 х 4 місяці + (49,80 : 31 день х 14 днів)).

Всього відповідач зобовязаний нарахувати та виплатити позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року 710.91 грн., з 1 січня 2010 року по 14 травня 2010 року 711.26 грн., а разом 1422.17 грн.

У задоволенні позовних вимог про зобовязання відповідача з 15 травня 2010 року на майбутнє здійснювати виплату допомоги у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком необхідно відмовити. Судове рішення має бути наслідком правового регулювання, судом не може встановлюватися факт порушення прав позивача у майбутньому.

Строк позовної давності, визначений цивільним законодавством України, позивачем не порушений.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на висновок Конституційного Суду України по справі № 2-25/2009 від 19 травня 2009 року про застосування мінімального розміру пенсії за віком, установленого в абзаці першому частини першій статті 28 Закону № 1058 виключно для визначення розмірів пенсії, як на підставу правомірності виплати соціальної допомоги дітям війни, у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, оскільки цим же актом, що представляє собою ухвалу Конституційного Суду України від 19 травня 2009 року № 27-у/2009 у справі № 2-25/2009 про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення терміна (словосполучення) «мінімальна пенсія за віком», що міститься у статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тлумачення терміна (словосполучення) «мінімальний розмір пенсії за віком», використаного в частині першій статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» в пункті 3.2 визначено, що відсутність механізму вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30 відсотків якої мають підвищуватися дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, є прогалиною у законодавчому регулюванні виплат дітям війни, передбаченої у статті 6 Закону № 2195-IV, а за умовами частини девятої статті 8 Цивільного процесуального кодексу України, повязаної з гарантіями, закріпленими в статтях 22 та 46 Конституції України, заборонена відмова особі у захисті порушеного права з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

На підставі вищевикладеного, Конституції України, Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких нормативних актів», Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року, рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.06.2008 року, керуючись ст.ст. 11, 57, 208, 209, 212-218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в місті Димитров Донецької області виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 1 січня по 14 травня 2010 року в сумі 1422 (одна тисяча чотириста двадцять дві) гривні 17 копійок.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: