РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-6212/10

12.11.10 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Омельченко К.О.

При секретарі: Забіякі Ю.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної здоровю, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, яка діє в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у якій зазначає, що 17 серпня 2009 р. о 19 год. 30 хв. в результаті порушення відповідачем ОСОБА_3 правил утримання собак, собакою - кавказькою вівчаркою, яка належить відповідачу та яку відповідач залишила без належного догляду поза межами свого двору, були покусані кілька людей. В тому числі вказаним собакою була покусана за ноги неповнолітня дочка позивачки - ОСОБА_2, а її здоров'ю заподіяні суттєві ушкодження.

Відповідно до Акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 5715-ая/09 від 08 вересня 2009 р. неповнолітній дочці позивачки причинені такі ушкодження : - рани на ногах від укусів собаки, які ускладнилися запальним процесом та тривалим розладом здоров'я та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступені тяжкості.

Згідно Постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2009 р., адміністративна справа № 3-4891/09, відповідач ОСОБА_3 була визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, і на неї накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вказаною постановою встановлений факт ушкодження здоров'я собакою, яка належить відповідачу ОСОБА_3 Зазначає, що на час подання до суду позовної заяви позивачкою реально були витрачені кошти в розмірі 1575 грн. 27 коп. на придбання ліків, перев'язочних матеріалів та миючих засобів, які були необхідні для лікування доньки згідно медичним рекомендаціям, що підтверджується медичною документацією та чеками аптек, які додані до позовної заяви. Також зазначає, що в результаті ушкодження здоров'я неповнолітня дочка тривалий час відчувала фізичну біль та страждання. Крім того її дочка активно займалася спортом - синхронним плаванням і мріяла стати видатною спортсменкою та досягнути певних результатів у спорті. Але заподіяні з вини відповідача ушкодження її здоров'я стали суттєвою перешкодою активно займатися улюбленим видом спорту і досягти в майбутньому її дочкою своєї мрії і певних спортивних результатів. Крім того на її ногах на все життя залишаться рубці від ран, що суттєво ускладнить її спілкування зі своїми однолітками, а також вплине в подальшому на зустрічах з хлопцями і створенні сім'ї. Заподіяні ушкодження ніг та рубці на ногах суттєво ускладнять в майбутньому і її повсякденне життя. Дочка вимушена буде постійно ходити в літній час в панчохах і ховати в них свої ноги, що постійно буде нагадувати їй про заподіяні травми і дратувати її, а це, в свою чергу, буде постійно спричиняти їй психологічні травми. Вказане вище є моральною шкодою, причиненою дочці, яку позивачка оцінила в 100000 грн.

У звязку з наведеним позивачка просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Надали пояснення відповідно до викладених у позові.

Відповідачка позовні вимоги визнала частково. В повному обсязі визнала позовні вимоги в частині спричинення матеріальної шкоди в сумі 1575 грн. 27 коп. та частково визнала суму заподіяної моральної шкоди. Пояснила, що з урахуванням обставин справи та її майнового стану у змозі відшкодувати в рахунок заподіяної моральної шкоди 5 тис. грн.. Також надала пояснення про те, що собаку з двору не випускала. В цей день хтось з боку вулиці дражнив собаку та розламав паркан, внаслідок чого собака вискочив на вулицю. Вважає, що винна у тому, що сталося, але не в такій мірі, як зазначає позивачка.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення № 3-4891/09 відносно ОСОБА_3, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст..1187 ЦК України)..

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд задовольняє позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідачки суми заподіяних матеріальних збитків (1575 грн. 27 коп.), оскільки ці позовні вимоги відповідачкою визнані в повному обсязі . Підстав для відмови у прийнятті визнання позову судом не вбачається.

Разом з цим, позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

- у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням та пошкодженням її майна;

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від

характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для її відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлена вина відповідачки у заподіянні тілесних ушкоджень донці позивачки, що підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.08.2009 року про визнання винною відповідачки у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП, яка набрала чинності.

Суд також приймає до уваги, що донька позивачки у звязку із спричиненими травмами перенесла моральні страждання, які полягали в тому, що остання відчула переляк та фізичний біль, тривалий час лікувалася. Під час лікування переносила болісні процедури. Деякий час була обмежена у вільному русі кінцівок. Нормальні умови життя дитини були порушені. На теперішній час на ногах маються шрами.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними.

Суд не може прийняти як належний доказ акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 5715-ая/09 від 08 вересня 2009 р., відповідно до якого донці позивачки спричинені рани на ногах від укусів собаки, які ускладнилися запальним процесом та тривалим розладом здоров'я та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки при наданні вказаного висновку експерт не попереджався про кримінальну відповідальність, встановлену діючим законодавством, тобто фактично це є висновком спеціаліста. А клопотання про призначення судово-медичної експертизи з цих питань сторонами не заявлялося.

Також позивачкою не доведено те, що заподіяні з вини відповідачки ушкодження здоров'я доньки стали суттєвою перешкодою активно займатися улюбленим видом спорту і досягти в майбутньому її дочкою своєї мрії і певних спортивних результатів, оскільки це суперечить висновкам довідки КОЗ Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф.. ОСОБА_4 № 26/57 від 17.08.10 року, наданої представником позивачки суду.

Доводи позивачки про те, що на ногах її доньки на все життя залишаться рубці від ран, що суттєво ускладнить її спілкування зі своїми однолітками, а також вплине в подальшому на зустрічах з хлопцями і створенні сім'ї, суттєво ускладнять в майбутньому її повсякденне життя, донька вимушена буде постійно ходити в літній час в панчохах, також матеріалами справи не підтверджується. Суду не надано на теперішній час обєктивних судово-медичних доказів з цих питань. Позивачкою не доведено, що спричинені донці тілесні ушкодження є непоправним знівеченням, а клопотання щодо призначення по справі відповідної судово-медичної експертизи не заявлялося.

Оцінивши представлені суду докази в їх сукупності, з врахуванням ступеню вини відповідачки, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає достатнім стягнення з відповідачки на користь позивачки на теперішній час в рахунок відшкодування моральної шкоди 8000 грн.

Відповідно до ст..88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь держави (державне мито та частково збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи), а також 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, сплачених позивачкою, на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 1166-1168 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1575 (одну тисячу пятсот сімдесят пять) грн.. 27 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 8 000 (вісім тисяч) грн..

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 957 грн. державного мита та 36 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: