Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-6524/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

При секретарі Ковальській Т.Г.

За участю:

Позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи орган опіки та піклування Жовтневого району м. Дніпропетровська, ВГІРФО Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській обл., про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2009 р. позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила в порядку ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України надати дозвіл на виїзд за кордон без згоди відповідача їх малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що до 15.09.2009 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 До розірвання шлюбу відповідач ухилявся від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дитини, зокрема на протязі 2009 р. жодного разу сина не відвідав, а також у наданні відповідного дозволу, необхідного для оформлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон на відпочинок та з метою оздоровлення, відмовляє без будь-якої вагомої причини.

В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала, на його задоволенні наполягала.

Відповідач до суду не зявився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином (а.с. 18), що є підставою для розгляду справи без його участі у заочному порядку.

Треті особи явку своїх представників для участі у справі не забезпечили, про день та час її розгляду були повідомлені належним чином (а.с. 19).

Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, що був розірваний 15.09.2009 р. (а.с. 9). Від цього шлюбу мають одну малолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Як вбачається з пояснень позивачки та не спростовується матеріалами справи, відповідач проживає окремо від неї та сина, належної уваги дитині не приділяє, у наданні дозволу на виїзд дитини за кордон безпідставно відмовляє. Крім того, відповідач до суду не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, виявивши тим самим байдужість до дитини та повязаних з нею обставин.

Аналізуючи спірні правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, та п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою КМУ від 31.03.1995 р. № 231, згідно яким оформлення проїзного документа на неповнолітню дитину здійснюється на підставі заяви батьків, а у випадку заперечень з боку одного з них може бути здійснене на підставі рішення суду.

Враховуючи, що виїзд дитини за межі України відповідає її інтересам та є доцільним з точки зору її виховання та розвитку, а також приймаючи до уваги, що немотивована відмова батька у наданні необхідної для цього згоди створює перешкоди в оформленні належних документів для виїзду дитини за кордон, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі підлягають відшкодуванню позивачці за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою КМУ від 31.03.1995 р. № 231, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 74, 79, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України без письмової згоди батька дитини ОСОБА_2.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 128, 50 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя А.А. Мазниця