Березнівський районний суд Рівненської області
РІШЕННЯ

(ЗАОЧНЕ)

ІМЯМ УКРАЇНИ

13 січня 2010 року Березнівський районний суд Рівненської області

під головуванням судді Мельника В.Я.

при секретареві Лисенко О.Л.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує в заяві від 1 вересня 2009 року, що відповідачі заборгували йому згідно укладеного кредитного договору № 9/2411/06-1(Р) від 24 листопада 2006 року 15 038 гривень 85 копійок, згідно з яким ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 6500 гривень зі сплатою відсотків в розмірі 29% річних терміном до 21 листопада 2008 року.

Кошти в повному обсязі було надано відповідачу ОСОБА_2

Відповідач порушив умови зобовязання, передбачені п. 2.3.1. та 2.3.2. кредитного договору.

Поручителі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не забезпечили належного виконання зобовязання.

Тому просить на підставі ст. ст. 256, 553-555, 1054 ЦК України стягнути суму заборгованості з відповідачів солідарно.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов з підстав у ньому наведених в тих обсягах, що викладені в позовній заяві, просить задоволити його.

Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про день та час розгляду справи їм було відомо, оскільки ОСОБА_2 після проведення попереднього судового засідання отримав повістки на своє імя та дружини, а також подав заперечення проти позову, відповідач ОСОБА_4 також надіслав заперечення на позов.

Останній звернутих до нього позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що порука припинена, адже позов подано до суду по завершенні шестимісячного терміну від дня настання строку виконання зобовязання. Додане до позовної заяви повідомлення про сплату боргу на його імя він не отримував.

Крім цього, річний строк позовної давності, передбачений ст. 258 ЦК України для вимог про стягнення неустойки, позивачем пропущено.

ОСОБА_4 в позові банку до нього просить відмовити.

ОСОБА_2, заперечуючи проти позову, вказує що згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, а відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Розраховує суму пені, яка максимально могла бути, на його думку, нарахована за період прострочення в межах строку позовної давності з 5 серпня 2008 року по 5 серпня 2009 року - 1576 гривень 50 копійок, а тому в задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 8399 гривень 76 копійок просить відмовити.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_1, дослідивши надані докази, суд позов задовольняє в частково і лише у відношенні відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5

При цьому виходить з наступного.

Сторони (ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2П.) 24 листопада 2006 року (а. с. 8-10) уклали кредитний договір, згідно з яким банк надав йому на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 6500 гривень під 29 відсотків річних, що доведено меморіальним ордером № 544 від 24 листопада 2006 року (а. с. 18). Кінцевий термін повернення кредиту 21 листопада 2008 року.

Розрахунок суми заборгованості (а. с. 7) нарахований банком по позиці станом на 5 серпня 2009 року в сумі 15 038 гривень 85 копійок ( в тому числі основний борг 4348 гривень 75 копійок, відсотки за користування за кредитом 2039 гривень 44 копійки, пеня 8399 гривень, комісія 250 гривень 90 гривень.

Відповідачі основної суми боргу і додаткових нарахувань, за винятком пені, не оспорюють.

Обовязок поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 забезпечити належне виконання свого зобовязання позичальником ОСОБА_2 доведений договорами поруки на а. с. 11-14.

ОСОБА_5 заперечення на позов не надала.

Оцінивши докази по справі, суд погоджується із запереченнями ОСОБА_4 відносно тієї обставини, що договір поруки з ним припинено.

У відповідності з ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Договір поруки, що укладений банком з ОСОБА_4 24 листопада 2006 року, в пунктах 5.2- 5.3 передбачає, що він вступає в силу з моменту його належного оформлення сторонами і дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобовязань, згідно з умовами цього Договору.

Таким чином, в договорі поруки конкретний строк його дії не встановлений.

Позов до суду надійшов 1 вересня 2009 року. Термін дії основного зобовязання по договору завершився 21 листопада 2008 року.

Суд погоджується з тим, що ОСОБА_4, як поручитель, відповідно до вимог ст. 555 ЦК України не отримував вимогу кредитора про необхідність погашення боргу за договором. Повідомлення про порушення основного зобовязання на його імя на а. с.16 від 21 квітня 2008 року таким доказом визнане бути не може, оскільки відомостей про його вручення поручителю позивач не надав.

Отже, зобовязання ОСОБА_4 перед позивачем і позичальником припинені, а тому у відношенні цього відповідача банку в позові слід відмовити.

Що стосується вимог ОСОБА_2 про зменшення суми неустойки з 8 399 гривень 76 копійок до 1576 гривень 50 копійок, то суд вважає, що з ними слід погодитися.

У відповідності з п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, суд вважає вірно розрахованою відповідачем неустойку за останній рік прострочення зобовязання по 5 серпня 2009 року з врахуванням вимог ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» в сумі 1576 гривень 50 копійок.

Суд також покладає на відповідачів понесені позивачем судові витрати згідно платіжних доручень на а. с. 2-3.

Керуючись ст.ст. 10-11,209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 258, 551,555, 559, 610-611, 625,1050, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 солідарно на користь відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» 8 215 гривень 59 копійок, в тому числі заборгованість за основним боргом - 4 348 гривень 75 копійок, відсотки за користування кредитом 2039 гривень 44 копійки, пеню 1576 гривень 50 копійок, комісію 250 гривень 90 копійок, та судові витрати в доход держави збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень та судовий збір в сумі 150 гривень 39 копійок.

В аналогічних вимогах банку до ОСОБА_4 відмовити.

На рішення суду може бути внесена апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом 20 днів після подання заяви про його апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.