Оріхівський районний суд Запорізької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Плечищевої О.В. при секретарі Безштанківська О.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Прокуратури Оріхівського району в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Оріхівський ринок» Оріхівської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі, -

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2010 року Прокуратура Оріхівського району в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Оріхівський ринок» Оріхівської міської ради звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що згідно зі ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено обов'язок представництва інтересів держави у випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Проведеною прокуратурою району перевіркою встановлено, що на балансі КП «Оріхівський ринок» числиться гуртожиток сімейного типу «Юність», який розташований за адресою: м. Оріхів, вул. Л. Курсантів, 60. Крім цього, зясовано, що в кімнаті № 43 вказаного гуртожитку зареєстрована ОСОБА_1. Але фактично, відповідно до інформації наданої КГІ «Оріхівський ринок» у вказаній кімнаті проживає ОСОБА_2. Відповідно до пояснень свідків, а саме ОСОБА_3, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 60, кімн. 36, та ОСОБА_4, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, б.-60, кімн. 35, у кімнаті № 43 по вул. Л. Курсантів 60 протягом тривалого часу ніхто не проживає.

Гак ч. 1 ст. 71 закріплює, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. А це фактично означає, що власник жилого приміщення, або квартиронаймач, або члени сімї квартиронаймача можуть звернутися до суду лише після того, як особа яку необхідно визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, була відсутня протягом шести місяців за місцем свого проживання. ОСОБА_5 України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ч. 5 ст. З визначає, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Ч, 3 ст. 71 Житлового кодексу України встановлює виключення при яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців. До них відносяться:

- призов на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі ірапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших пяти років

перебування на дійсній військовій службі; - тимчасовий виїзд з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у звязку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; - поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника - протягом усього часу перебування в цьому закладі, у родичів, опікуна чи піклувальника, якщо в будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сімї. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сімї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) > дитячому закладі або до досягнення нею (ним) повноліття і повернення від родичів, опікуна чг піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальню закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціально' допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальню закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військовю формуваннях; - виїзд в звязку з виконанням обовязків опікуна (піклувальника) - протягом усьоп часу виконання цих обовязків; - влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів,; будинку-інтернатів та інші установи соціальної допомоги - протягом усього часу перебування і них; - виїзд для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього час; перебування в ньому; - взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавленії волі па певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартої або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживат інші члени сімї.

Основні підстави втрати права користування жилим приміщенням зазначені у ч. 2 ст. 10

Житлового кодексу України -

У разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеної пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилої приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вс сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачг право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Стосовно вищезазначеної статті надав розяснення Верховний Суд України у постано «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», п. 11 зазначено наступне:

- відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сімї, який вибув на інше постійне місі проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно в предявлення позову про це. Разом з тим належить враховувати, що згідно п. 5 ст. 71 ЖК редакції Закону від 18 грудня 1991 р. інваліди, влаштовані в будинки-інтернати або інші устаної соціальної допомоги, мають право на збереження за ними жилої площі протягом 12 місяців. 1 ствердження вибуття можливо враховувати фактичні дані, які свідчать про обрання стороно іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадрєсов кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виї в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Громадяни, відсутні у місці постійного проживання за умовами і характером роботи (чле: екіпажів суден, працівники геологічних, розвідувальних партій, експедицій та інші працівниі діяльність яких повязана з постійним пересуванням), у період її виконання можуть бути визш на підставі ст. 107 ЖК такими, що втратили право користування жилим приміщенням, з яке вони вибули у звязку з цією роботою, в разі одержання жилої площі, вселені на жилу плої членів сімї або в інших випадках забезпечення їх жилою площею для постійного проживання.

Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенні лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК.

Основними доказами не проживання у житловому приміщені і відповідні акти г пояснення свідків.

Таким чином, зайнятгя житлового приміщення, яке перебуває на балансі комунальне підприємства особами, які у ньому зареєстровані, але не проживають протягом тривалого періо порушує права інших осіб, які перебувають на квартирному обліку і потребують поліпіпеї житлових умов.

Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягає та прохає суд задовольні його в повному обсязі.

Відповідач 1 в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена у встановлений законодавством спосіб, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач 2 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановлений законодавством спосіб, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, частиною 1 статті 29 ЦПК України визначено, що здатністю особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. А частина 2 ст. ЗО ЦІЖ України визначила, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно аналізу процесуальних норм, в суд за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, може звернутися будь-яка особа (фізична чи юридична) якої порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси.

На підставі витребуваної судом інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, гуртожиток «Юність», що розташований за адресою: вулиця Ленінградських курсантів, будинок 60, місто Оріхів, Запорізької області; не належить Комунальному підприємству «Оріхівський ринок» Оріхівської міської ради Запорізької області на праві власності.

Тому, прокуратура Оріхівського району Запорізької області звернулася в інтересах Комунального підприємства «Оріхівський ринок» Оріхівської міської ради Запорізької області за захистом права, а саме права власності на гуртожиток «Юність», на який підприємство взагалі не має ніяких прав.

Таким чином, суд проаналізувавши матеріали справи, встановив, що внаслідок неналежності права власності на гуртожиток «Юність» і відсутній предмет спору.

При таких обставинах, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. З, 11, 27, 29, ЗО, 31, 60, 74, 76, 167, 199, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст. 11 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Прокуратури Оріхівського району в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Оріхівський ринок» Оріхівської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а для осіб які не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

О.В, Плечищева