Покровський районний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2010 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Лукінової К.С.

при секретарі Приходько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на майно, як спільну сумісну власність подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 07.09.2010 року звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на майно, як спільну сумісну власність подружжя, посилаючись на те, що він проживав разом з відповідачкою з 1991 року по 2002 рік однією сімєю без укладення шлюбу в с. Братське Покровського району Дніпропетровської області та мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час спільного проживання вони придбали житловий будинок, розташований за адресою в с. Братське, вул. Вишнева Покровського району Дніпропетровської області, однак відповідачка відмовляється в добровільному порядку поділити дане майно. Просив поновити йому строк позовної давності, оскільки про порушення свого права дізнався тільки в 2010 році, коли звернувся до відповідачки для розподілу даного майна та отримав відмову. Просив позов задовольнити, встановивши факт його проживання з ОСОБА_2 однією сімєю без укладення шлюбу з 1991 року по 2002 рік, визнати майно, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Братське, вул. Вишнева спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з господарчими будівлями, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Братське, вул. Вишнева як на частку в спільній сумісній власності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав, посилаючись на доводи, викладені в поданому позові, а також зазначивши, що в період часу 1991-2002рр. позивач постійно працював, мав постійний прибуток, спірний житловий будинок сторонами придбався за спільні кошти, позивач робив ремонт будинку та добудовував його. При подальшому розгляді справи, представник позивача ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, направивши заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, направила до суду заяву про застосування строку позовної давності та просила в звязку з цим в позові відмовити, при цьому надала суду пояснення про те, що відповідач не приймав участі у придбанні та добудові спірного житлового будинку, мав заборгованість по сплаті аліментів та не мав грошей для придбання та добудови спірного житлового будинку. При подальшому розгляді справи відповідачка ОСОБА_2 направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, просила розгляд справи проводити без її участі.

В ході судового розгляду справи були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які засвідчили факт проживання сторін однією сімєю з 1991 року по 2002 рік, а також те, що позивач ОСОБА_1 за час проживання в спірному житловому будинку проводив його добудову, дбав про це майно, проводив поточний ремонт, мав постійний прибуток.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, представника позивача ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши подані сторонами заяви про розгляд справи в їх відсутності та заяву відповідачки про визнання позову вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу в період 1991-2002 рр., що підтвердили як представник позивача ОСОБА_4 так і відповідачка ОСОБА_2 в ході розгляду справи, а також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також копією довідки виконавчого комітету Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області № 151 від 30.01.2006р. (а.с.6).

Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 308029 (а.с. 45).

Таким чином, в судовому засіданні доведений факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період 1991-2002рр., а тому вимога позивача про встановлення факту проживання однією сімєю підлягає задоволенню, виходячи з вищевикладеного.

Як видно з копії договору купівлі-продажу будинку від 02.10.1992 року (а.с.23-24), копії договору купівлі-продажу домоволодіння у розстрочку від 19.04.1991 року (а.с.46-49) та копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 4334 від 01.10.1992 року, ОСОБА_2 придбала спірний житловий будинок у розстрочку, сплативши його повну вартість 01.10.1992 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що спірний житловий будинок з господарчими будівлями був придбаний відповідачкою в період проживання з позивачем однією сімєю без укладення шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в звязку з чим, дана вимога також підлягає задоволенню.

Судом не можуть бути прийняті до уваги та бути підставою для відмови в задоволенні позову доводи відповідачки про те, що позивач не мав прибутку за час їх спільного проживання, оскільки, як видно з копії трудових книжок сторін (а.с. 25-27, 38-41) в період часу 1991-2002рр. як позивач ОСОБА_1, так і відповідачка ОСОБА_2 були працевлаштовані та мали постійний прибуток у вигляді заробітної плати, що додатково підтверджується копіями довідок (а.с. 36, 37).

Також факт виконання ремонтних та будівельних робіт у спірному будинку позивачем ОСОБА_1 підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, даними в судовому засіданні.

Також судом не можуть бути прийняті до уваги та бути підставою для відмови в задоволенні позову доводи відповідачки про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, виходячи з наступних підстав.

Позивачем подано клопотання про поновлення строку позовної давності, яке підлягає задоволенню, оскільки про порушення свого права позивач ОСОБА_1 дізнався лише в 2010 році, коли звернувся до відповідачки для добровільного поділу майна та отримав відмову останньої, що не було заперечено відповідачкою ОСОБА_2 в ході розгляду справи.

Таким чином, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими, та підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних норм права.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та доданих доказів сторонами, письмового договору про поділ майна між ними не укладалось.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В ході розгляду справи відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про продовження розгляду справи в її відсутність та визнала позовні вимоги позивача ОСОБА_1

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що для задоволення даного позову наявні законні підстави, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів чи свобод інших осіб, суд вважає за необхідне позов задовольнити також виходячи з цих підстав.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 60, 70, 74 СК України, 174, 209-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на майно, як спільну сумісну власність подружжя - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу починаючи з 1991 року по 2002 рік.

Визнати майно, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями, який знаходиться за адресою: 53600, Дніпропетровська область, Покровський район, с. Братське, вул. Вишнева - спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з господарчими будівлями, який знаходиться за адресою: 53600, Дніпропетровська область, Покровський район, с. Братське вул. Вишнева, як на частку в спільній сумісній власності.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.С. Лукінова