№2-510/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2010р. Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Литвинової Р.А. при секретарі Заіка А.В., з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права особистої приватної власності на житло,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права особистої приватної власності на житло, в якому зазначає, що з 1993р. до 2002р. вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі.

За час спільного проживання вони за спільні кошти придбали АДРЕСА_1. Комсомолу в м. Вільногірську Дніпропетровської області. У відповідності до рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.05.2006р. за нею було визнано право власності на Уг частину зазначеної квартири на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до договору купівлі-продажу від 26.03.2008р. вона придбала у відповідача належну йому Уі частину спірної квартири. Її право власності на обидві зазначені частини квартири зареєстровано в органі державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Таким чином вона є власником всієї квартири в цілому.

Однак, її право власності на квартиру відповідач ігнорує та створює їй перепони в здійсненні нею свого права власності на вищезазначену квартиру. Це полягає в тому, що він виселився та не проживає в квартирі, але не бажає зніматися з реєстраційного обліку в спірній квартирі, де він був зареєстрований раніше, ще під час перебування в шлюбі.

Таким чином, з моменту державної реєстрації її права власності на спірну квартиру вона вимушена оплачувати замість відповідача житлово-комунальні послуги, які на нього нараховуються, тобто вона несе додаткові витрати.

Реєстрація в квартирі відповідача також може створити перешкоди у випадку, коли вона забажає оформити відчуження квартири.

Позивачка просить усунути перешкоди у здійсненні нею права особистої приватної власності на вищевказану квартиру шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_2 знятися з реєстраційного обліку із зазначеної квартири у встановленому законодавством України порядку.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив про свою згоду з позовом та про згоду на розгляд справи без його участі (а.с. 14).

Позивачка в судовому засіданні підтримала свій позов, пояснила суду, що, дійсно, відповідач говорив їй, що з позовом він згоден, однак він не пішов до відділу міліції та з реєстрації в квартирі не знявся, тому вона просить задовольнити її позов в основній частині, а вимогу про стягнення з відповідача на її користь судових витрат вона знімає.

Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Ст.386 ЦК України передбачає забезпечення рівного захисту прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України закріплено захист права власності, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як видно з наданих позивачкою правовстановлюючих документів на спірну квартиру, ця квартира в повному обсязі належить позивачці, оскільки відповідач шляхом відчуження передав належну йому 1А частину вказаної квартири позивачеві. Цей факт підтверджено копією договору купівлі-продажу спірної квартири від 26.03.2008р. та копіями витягів про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів (а.с.5,7-9).

Таким чином, позивачка є одноособовим власником названої квартири, а відповідач, не знявшись до цього часу з реєстрації за вказаною адресою, створює їй перешкоди у здійсненні нею право власності на дану квартиру, що полягає в необхідності сплачувати вартість нарахованих на відповідача житлово-комунальних послуг.

На підставі вищевикладеного позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, крім того, відповідачем позов визнано.

В судовому засіданні позивач просила віднести на її рахунок судові витрати та не стягувати їх з відповідача.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.386, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права особистої приватної власності на житло задовольнити.

Усунути перешкоди в здійсненні права приватної власності ОСОБА_1, зобов'язавши відповідача ОСОБА_2 знятися з реєстрації по паспортному обліку з належної їй на праві приватної власності квартири №42 по вул. Лен. Комсомолу, № 16/1 в м. Вільногірську Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через Вільногірський міський суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

В порядку ст.222 ЦПК України копію рішення направити відповідачу.

Суддя Р.А. Литвинова