Справа № 2-1464/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2010 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі: . головуючого судді - Нікітішина В.П.

при секретарі - Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 01.12.2009 року звернулась до суду з цим позовом, в інтересах неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказуючи, що 07 лютого 2009 року її син, учень 11-класу Котовської школи-гімназії, був запрошений на день народження до знайомої дівчини, яке святкувалось у ресторані-барі « Гранд ». Після повернення додому біля опівночі вона з ним не спілкувалась. На ранок син скаржився на головний біль та нудоту. Його лице було сполошною гематомою. Після того як у нього появилась блювота його було доставлено приймального відділення Котовської міськлікарні. Де йому був поставлений діагноз - черепно-мозкова травма, струс головного мозку, ушкодження м`яких тканин обличчя, вух, шиї та травматичний оскол емалі зубів нижньої челюсті. В зв`язку із травмою син перебував на стаціонарному лікуванні в Котовській міськлікарні більше 10 днів.

Як з`ясовано органами дізнання Котовського МРВ причиною цих травм стало побиття її сина неповнолітнім ОСОБА_3 . В порушенні кримінальної справи щодо нього було відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України та рекомендовано звернутись до суду з приватним звинуваченням за ознаками ст. 125 КК України.

Вона відмовляється від кримінального переслідування винного, однак вирішила відшкодувати завдану ним майнову і моральну шкоду.

Майнова шкода складається з витрат на лікування у розмірі 1350 грн. та 6211 грн. вартості зірваного з шиї сина золотого ланцюга, в результаті чого його було втраченого.

Крім шкоди майнового характеру сину завдано моральної шкоди. Яка полягає втому, що в наслідок побиття він стерпів сильний біль, приниження. Продовжував переносити цей біль при подальшому лікуванні. Із-за стаціонарного лікування пропустив навчання у школі на передодні важливих випускних тестів, що змусило звертатись до репетиторів. Завдану моральну шкоди вона оцінює в 6000 грн..

Відповідач і його батьки у добровільному порядку не відшкодовують цю шкоду, тому вона змушена звернутись з цим позовом до суду.

Просила постановити рішення суду яким стягнути з відповідача на користь її сина завдану майнову шкоду у розмірі 7651 грн., грошову компенсацію моральної шкоди у розмірі 6000 грн. та понесені судові витрати у справі.

В ході розгляду справи у суді позивачка підтримала позов в повному обсязі і наполягала на його задоволені.

Відповідач позов не визнав. Пояснював, що бійка була з вини ОСОБА_1 , а крім цього після інциденту між ними одразу вони помирились і потиснули друг другу руки. Тому просив у позові відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі та відмовний матеріал №311 по факту нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Положеннями ст.22 ЦК України встановлено, що особа якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також втрати які особа зробила або мусить зробити ля відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім цього ст.1166 цього кодексу визначає, що шкода завдана неправомірними діями майну фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо остання не доведе своєї невинності в цьому.

Судом встановлено, що 07.02.2009 року неповнолітній ОСОБА_3 наніс неповнолітньому ОСОБА_2 тілесні ушкодження у результаті яких останній з 08.02.2009 року по 12.02.2009 року перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Котовської міської лікарні з діагнозом - черепно-мозкова травма, струс головного мозку, ушкодження м`яких тканин обличчя, вух та шиї. Також отримав оскол емалі 3 і 7 зубів справа нижньої челюсті. Згідно висновку судово-медичного дослідження (обстеження) №51 від 20.02.2009 року лікаря-судмедексперта отриманні тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають тимчасовий розлад здоров`я (а.с.8-9).

Факт понесення витрат на лікування неповнолітнього у сумі 1350 грн. підтверджується відповідними письмовими доказами у справі (а.с.7).

Ці витрати є прямо взаємопов`язані з завданою з вини сина відповідачів тілесних ушкоджень потерпілому, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вина неповнолітнього ОСОБА_3 у спричиненні цієї шкоди підтверджується відмовним матеріалом №311.

Доводи відповідача про те, що саме ОСОБА_1 був ініціатором бійки не підтверджуються доказами у справі. Як вбачається із постанови про відмову у порушені кримінальної справи від 19.11.2009 року (а.с.9), «між неповнолітніми в барі виник безпричинний скандал, який в подальшому переріс у бійку». Тобто, суд у спричинені цієї бійки вважає винними обидві сторони цього конфлікту.

Що стосується вимоги позивачки на грошове відшкодування втраченого золотого ланцюжка з хрестиком, то ця вимога не може бути судом задоволена виходячи з наступного.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних доказів втрати золотого ланцюжка саме з вини неповнолітнього Білоус матеріали справи не містять. В постанові про відмову у порушенні кримінальної справи зазначається, що втраа ланцюжка була виявлена неповнолітнім ОСОБА_1 після повернення його додому.

Тому у цьому випадку суд не може ухвалювати рішення на можливих припущеннях.

Вирішуючи позов у частині грошового відшкодування морально шкоди суд виходить з наступного:

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Щодо визначення розміру відшкодування позивачу моральної шкоди пов`язаної з каліцтвом, то в цьому випадку суд керується п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, в редакції від 25.05.2001 року, який зазначає, що «Розмір

відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості».

Наслідком протиправних дій відповідача стало те, що ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження і змушений був терпіти біль, що відповідно призвело до страждань та переживань з цього приводу. Суд також бере до уваги майновий стан відповідача який є студентом і немає достатніх доходів для покриття завданої з його вини шкоди. Також суд враховує і поведінку неповнолітнього ОСОБА_1 , який не вжив можливих заходів щодо недопущення бійки, більш того, добровільно прийняв участь у ній. Тому з урахуванням всіх обставин справи, розмір грошового відшкодування моральної шкоди завданої відповідачем суд визначає у сумі - 2500 грн..

В інших вимогах позову позивачці слід відмовити.

На відповідача належить покласти судові витрати у справі понесені позивачкою в частці задоволеного позову у вигляді - судового збору у розмірі 51 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи у суді у розмірі 120 грн. та 630 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст..ст.22, 23, 1166, 1167,1193 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 1350 грн., в порядку відшкодування майнової шкоди, 2500 грн., в порядку відшкодування моральної шкоди, та 801 грн. понесених судових витрат, а всього - 4651 грн..

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження, а надалі апеляційної скарги в наступні 20 днів.

Суддя -