Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Беркій О.Ю., Меленко О.Є.

секретаря Кіндрат В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського міського суду від 31 березня 2010 року з участю позивачки ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

Постановою Івано-Франківського міського суду від 31 березня 2010 року частково задоволено позов ОСОБА_1. Визнано неправомірними дії Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо відмови виплачувати ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років. Відповідача зобовязано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги до досягнення нею трирічного віку в період з 28.11.2007 року по 31.12.2007 року в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» з урахуванням сум виплаченої їй допомоги за цей період. В решті позовних вимог про стягнення допомоги по догляду за дитиною за 2008-2009 роки відмовлено за безпідставністю.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачка має право на здійснення перерахунку та виплату допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним трирічного віку у розмірі,

________________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-1189/2010р. Головуючий у 1 інстанції - Л.Є.Островський

Категорія 57 Доповідач - В.А. Девляшевський

встановленому чинним законодавством України для дітей віком до шести років з часу ухвалення рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року про визнання неконституційним окремих положень Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік».

В апеляційній скарзі Департамент соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради посилається на те, що оскарженою постановою суду не враховано вимоги ст.95 Конституції України про те, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, їх розмір та цільове спрямування визначаються виключно законом про Державний бюджет України. Законом ж України «Про державний бюджет України на 2007 рік», вказує скаржник, не передбачені кошти на виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку за згаданий період 2007 року. Тому вважає, що суд, вирішуючи даний спір, не врахував норм Бюджетного Кодексу України та деяких законодавчих актів України. В апеляційній скарзі представник Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради посилається також на те, що суд першої інстанції не врахував важливі обставини по даній справі та виніс постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважаючи у звязку із наведеним оскаржену постанову незаконною, просить її скасувати, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В засідання Апеляційного суду представник Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради не зявився з невідомих причин, хоч судове повідомлення вручено завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у його відсутності.

Позивачка доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, тому постанову в даній справі просить залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачка, народивши 21.09.2007 року сина ОСОБА_2, має право на призначення допомоги відповідно до норм Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми". Обмеження виплат, передбачених названим законом іншими законодавчими актами рішеннями Конституційного Суду України визнані неконституційними. Тому посилання апелянта на відсутність бюджетних асигнувань на зазначені цілі не може бути прийняте до уваги.

Відповідно до вимог частини 2 статті 3003 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку. Апеляційна ж скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення рішення про відмову в позові.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що постанова суду першої інстанції ухвалена з додержанням вимог норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженої постанови не має.

Керуючись ст. ст.218;307;308;313; 314;319;324;325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради відхилити, а постанову Івано-Франківського міського суду від 31 березня 2010 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців після дня її проголошення.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: О.Ю.Беркій

ОСОБА_3