Справа № 2-1658/1-10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Курило А. В.

при секретарі - Косенко О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 16 вересня 2008 року вона надала відповідачу позику в розмірі 35 000,00 грн., строком на один рік, зі сплатою 25% річних, за користування коштами, крім того в разі неповернення в установлений строк боргу, процентна ставка збільшувалася на два проценти в місяць, про що написала письмову розписку. У зазначений строк відповідач борг не повернула, всі прохання позивача про повернення коштів були проігноровані. У звязку з чим позивач, просить стягнути з відповідача суму боргу 55 619,00 грн., моральну шкоду 20 000,00 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідач взяла в борг в неї 35 000,00 грн. строком на один рік, зі сплатою 25% річних, за користування коштами, крім того в разі неповернення в установлений строк боргу, процентна ставка збільшувалася на два проценти в місяць та під заставу державного акту на землю. Після закінчення строку для повернення боргу відповідач почала уникати зустрічей з нею, борг не повернула. Моральну шкоду в сумі 20 00,00 грн. просила стягнути, мотивуючи це тим, що вона постійно нервує через неповернений борг, оскільки гроші позичила у друзів, які з нею зараз не розмовляють. Вона неодноразово зверталась до лікаря за медичною допомогою через постійне хвилювання.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково. Пояснила, що взяла у позивача в борг 35 000,00 грн. під заставу держаного акту на земельну ділянку. Розписку написала формально для того щоб позивач уникнула скандалу з сином. Відсотків згідно розписки не визнала, оскільки позивач її завірила, що ніяких відсотків вона не буде виплачувати, що вказаний, у розписці, рік для повернення боргу є гарантією того, що дача продасться і борг буде повернено. Борг вона не змогла вчасно повернути, оскільки в неї відсутні кошти, а позивач неодноразово їй перешкоджала продати земельну ділянку утримуючи державний акт в якості застави.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2008 року позивач надала відповідачу позику в розмірі 35 000,00 грн., строком на один рік, зі сплатою 25% річних, за користування коштами, крім того в разі неповернення в установлений строк боргу, процентна ставка збільшувалася на два проценти в місяць, про що написала письмову розписку. У зазначений строк відповідач борг не повернула. У звязку з чим позивач, просить стягнути з відповідача суму боргу 55 619,00 грн. та 20 000,00 грн. з яких: 35 000,00 грн. заборгованість за договором позики, 20 619,00 грн. заборгованість по відсоткам, та 20 000,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Доводи позивача про необхідність відшкодування на її користь моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн. є надуманими та необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливають з її положень та у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Ні норми Цивільного кодексу України, ні укладений між сторонами договір не передбачають такого правого наслідку порушення зобов'язань за договором як відшкодування моральної шкоди за обставин, на які посилається позивач.

Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг в розмірі 52 270,00 грн., та судові витрати 642,70 грн., а всього 52 912 (пятдесят дві тисячі девятсот дванадцять) грн. 70 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцять днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: