14.10.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-4462,2010р. Головуючий в 1 інстанції
Доповідач Цуканова І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року жовтня місяця 14 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Цуканової І.В.

Суддів: Бездрабко В.О., Полікарпової О.М.

при секретарі - Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 25 травня 2010 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання добросовісним набувачем за договором,

встановила:

У лютому 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду із

позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним

договору купівлі-продажу житлового будинку №25 по вул. Червоноармійська у м. Генічеськ Херсонської області, укладеного 23.12.2009 року між продавцем ОСОБА_4 і покупцем ОСОБА_2 При цьому покликалася на те, що ОСОБА_4 виступала продавцем будинку на підставі договору довічного утримання, укладеного 06.10.1994 року з власницею будинку ОСОБА_7 (бабкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4А.), яка померла

04.12.2001року, в той час як цей договір було визнано недійсним судовим рішенням від 26.11.2002 року, яке набрало чинності 24.03.2003 року.

Ухвалою суду від 22.03.2010 року до участі у справі

залучено третьою особою на стороні позивача, яка заявляє

самостійні вимоги - ОСОБА_5 (сина ОСОБА_8, який одночасно із ОСОБА_3 23.02.2002 року подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_7Т.) та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_6, який в судовому порядку претендував на спірний будинок /а.с.50/.

22.03.2010року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3М про визнання його добросовісним набувачем за договором купівлі-продажу будинку, укладеного 23.12.2009 року з продавцем ОСОБА_4, покликаючись на те, що йому було невідомо про відсутність у останньої права власності на будинок.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 25.05.2010 року первісний позов задоволено. Визнано договір купівлі-продажу будинку №25 по вул. Червоноармійська у м. Генічеську Херсонської області, укладений 23.12.2009 року між

ОСОБА_4 та ОСОБА_2, недійсним, стягнуто з останніх солідарно на користь ОСОБА_3 судові витрати в загальній сумі 54грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким зустрічний позов задовольнити, у задоволенні первісного позову відмовити, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, о'сіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є онукою ОСОБА_7, померлої 04.12.2001 року /а.с.13/.

23.04.2002 року ОСОБА_3 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, зазначивши, що окрім неї спадкоємцями є також син померлої - ОСОБА_8 та онуки померлої ОСОБА_9 та ОСОБА_4 /а.с.55-36/, а спадкове майно складається із житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами' розташованого за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул,' Червоноармійська, 25 (далі - житловий будинок).

З аналогічною заявою про прийняття спадщини

23.04.2002року звернувся до нотаріальної контори і син ОСОБА_8' Н.Т. ОСОБА_8 /а.с.55/. /

Останній помер 27.09.2007 року. ОСОБА_5

-третя особа у зазначеній справі, доводиться сином ОСОБА_8 С

Після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_3 стало відомо/ що житловий будинок передано у власність ОСОБА_4 за. договором довічного утримання, який визнано недійсним. >

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 26.11.2002 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 24.03.2003 року по- справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про визнання договору довічного утримання недійсним, вищезазначений договір довічного утримання від 06.10.1994 року визнало недійсним /а.с. 11,12/.

Відповідно до довідки Генічеської держави нотаріальної контори від 20.05.2010 року, заведена спадкова? справа 157/02 від 26.04.2002 року, після смерті ОСОБА_7, яка, померла 04 грудня 2001 року, спадкоємцями за законом є її онука?

-ОСОБА_3 та син - ОСОБА_8 в рівних частинах кожний. А?

також розяснено, що в заяві від ОСОБА_8 та ОСОБА_3 6 повідомлення про те, що спадкоємцями є онуки - ОСОБА_4 та ОСОБА_9, що мешкають за адресою: м. Генічеськ, вул. Радянська,, будинок № 20, батько яких ОСОБА_10 помер 18 липня 19861 року, який є сином померлої ОСОБА_7, але заяв про прийнятий' спадщини в термін до шести місяців від онук в спадковій справі' немає/а.с.111/. |

Відповідно до довідки Генічеської державної нотаріальної контори, заведена спадкова справа 59/10 ВІД!

20.02.2010року, де спадкоємцем за законом є ОСОБА_5, після смерті матері ОСОБА_11, яка померла 29 жовтня

2009 року, що мешкала в м. Генічеськ, вул.

Червоноармійська, 25, яка прийняла спадщину фактично, але не оформила своїх спадкових прав після чоловіка ОСОБА_8, померлого 27 вересня 2007 року, який прийняв спадщину по закону, але не оформив своїх спадкових прав після матері ОСОБА_7, померлої 04 грудня 2001 року /а.с.46/.

Відповідно до договору оренди житла від 01.11.2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5, надали в оренду житло ОСОБА_12, про що було складено акт прийо^лу-передачі !житла за адресою: м. Генічеськ, вул. Червоноармійська, 25 /а.с.84-87/.

В січні 2010 року ОСОБА_6 звернувся до Генічеського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на будинок, за яким ухвалено рішення від 03.02.2010 року про визнання дійсним договору купівлі-продажу, укладеного в грудні 2009 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_6 щодо нерухомого майна, розташованого по вул. Червоноармійська, 25 в м. Генічеськ Херсонської області, та визнано за ОСОБА_6 право власності на зазначене майно /а.с.6/.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від

20.04.2010року вказане рішення суду скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд.

Задовольняючи первісний позов, суд виходив з того, що відповідно до ст.658 ЦК України прано продажу товару за загальним правилом належить власникові, а ОСОБА_4 не є і не була на момент укладення договору купівлі-продажу спірного домоволодіння від 23.12.2009 року його власницею, а витяг з реєстру права власності від 30.06.2009 року нею отримано на підставі дубліката договору довічного утримання, виданого

11.06.2002року /а.с. 14-зв./, в той час як цей договір в судовому порядку визнано недійсним.

Проте з таким висновком суду погодитися неможливо, оскільки не доведено обставини, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права.

Згідно ч.І ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 26.11.2002 року питання щодо застосування реституції при визнанні недійсним договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 06.10.1994 року, не вирішувалося, право власності за позивачем ОСОБА_8 не визнавалося /а.с. 11/, що також підтверджується відповіддю Генічеського районного суду від 26.11.2003 року на запит ОСОБА_4 /а.с. 113-114/.

Свідоцтво про право власності після смерті ОСОБА_7 позивачка ОСОБА_3 не отримувала, правовстановлюючого документа щодо спірного домоволодіння не має.

Оскільки

-із довідок Генічеської державної нотаріальної контори від 20.02.2010 року /а.с.32/, 12.03.2010 року /а.с.46/, вбачається, що спадкові правовідносини після смерті ОСОБА_7 ґрунтуються на праві представлення, передбаченого ст.519 ЦК України (1963

року), та аналогічною ст. 1266 ч.І ЦК України, за змістом, внуки спадкодавця спад кують ту частину спадщини, - належала за законом їхнім матері, батькові, якби воз живими на час відкриття спадщини;

-згідно п.1 ч.І ст.549 ЦК України (1963р.), що'. час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець п_ спадщину, якщо він фактично вступив в управління або вол' спадковим майном;

-із довідки Генічеської державної нотаріальної К( від 20.05.2010 року вбачається, що при видачі свідоцтв про власності після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 б могли прийняти спадщину в порядку, передбаченому п! стю.549 ЦК України 1963 року) були б запрошені до нотар' контори з питання про прийняття спадщини /а.с. 111/;

-ОСОБА_5 (онук ОСОБА_7Т.) зал; до участі у справі третьою особою., яка заявляє самостійні в /а.с.50/, хоча окрему позовну заяву до суду не подавав;

-ОСОБА_3 не є стороною оспорюваного до купівлі-продажу домоволодіння від 23.12.2009 року,

то, за думкою судової колегії ОСОБА_3, наявності інших спадкоємців, права яких також в установл законом порядку не оформлені та частки у праві власно: спадщину, не встановлені, не є особою, права якої пор вищезазначеним договором купівлі-продажу.

Натомість, право власності ОСОБА_4 на спі житловий будинок підтверджується відомостями в Єд* державному реєстрі прав власності від 30.06.2009 /а.с. 14,14зв./, дії реєстратора по внесенню запису в реєі установленому законом порядку ніким не оскаржені.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги ОСОБА_13 є незаконними, необґрунтованими і не підлягаю задоволенню.

Відповідно, рішення суду в частині первісного по як таке, в якому не доведено обставини, які суд вві встановленими, висновки в якому не відповідають обстав; справи, постановлене внаслідок неправильного застосування нг матеріального права, слід скасувати, ухвалити нове, яким задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Що стосується зустрічного позову, то колегія суп виходить з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову визнання його добросовісним набувачем за договором ку продажу будинку від 23.12.2009 року, суд виходив з того, позовні вимоги та доводи позовної заяви є необґрунтованими недоведеними.

Проте, з таким висновком суду погодитися немо: оскільки суд не застосував ст. 16 ЦК України, якою передбач' способи захисту цивільних прав та інтересів особи, яка звернула до суду, і до яких обраний позивачем ОСОБА_2 спосіб захи порушеного права віднесений бути не може.

Визнання особою добросовісним набувачем відплатним договором має юридичне значення у разі спору витребування майна від добросовісного набувача, в порядку ст.З ЦК України, який у даній справі не розглядається.

З огляду на вище наведене, позовні вимоги ОСОБА_2 є незаконними і не підлягаючими задоволенню, тому рішення суду в частині зустрічного позову слід скасувати і ухвалити нове, яким в позові ОСОБА_2 відмовити з вищезазначених підстав.

На підставі ст.529, ч.І ст.549 ЦК України (1963р.), ст.ст. 16,1266,215,203 ЦК України, керуючись ст.ст.303,316, п.2 ч.І ст.307, п.п.2,3,4, ч.І ст. 1 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 25 травня 2010 року скасувати, ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку №25 по вул. Червоноармійській у м. Генічеську Херсонської області, укладеного 23 грудня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову про визнання добросовісним набувачем за договором.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді