Справа № 2-1341/2010
"22" березня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Виниченко Л.М.,
при секретарі Кузьміна О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго» звернулась з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1744,15 грн. і судових витрат: державного мита в сумі 51 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Вомиги мотивує тим, що з ОСОБА_1, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, укладено договір про користування електричною енергією від 21.09.2005 р. На вказну адресу було відкрито особовий рахунок споживача електричної енергії НОМЕР_1. Відповідач свої зобов»язання по сплаті за фактичне щомісячне споживання електричної енергії виконує неналежно, внаслідок чого станом на січень 2010 р. виникла заборгованість в сумі 1744,15 грн.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та обставини, викладені в ньому, доповнив, що по даний час заборгованість відповідачем за спожиту електричну енергію не сплачена, з будь-якими заявами до позивача він не звератвся.
Відповідач в судове засідання не з»вився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, в зв"язку з чим суд, з урахуванням думки представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення, згідно ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (а.с. 24).
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ЖРЕО № 415 від 18.01.2010 року (форма №3), та є власником даної квартири (а.с.8).
Між сторонами 21.09.2005 р. укладено договір про користування електричною енергією НОМЕР_1 (далі по тексту - договір).
Згідно п. 1 зазначеного договору позивач брав на себе зобов»язання надійно постачати відповідачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 15 кВт електроустановок споживача, а останній зобов»язувався оплачувати одержавну електричну енергію за обумовленими тарфами (цінами) у терміни, пердбачені цим договором (а.с. 6).
Згідно п. 16 договору, оплата спожитої електричної енергії здійснюється за середньомісячним (договірним) споживанням або уточненим за фактичними показаннями лічильника.
Відповідно ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов»язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов»язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Однак відповідач умови договору належним чином не виконував, за фактичне щомісячне споживання електричної енергії оплат не здійснював, в зв»язку з чим станом на 01.01.2010 року виникла заборгованість за спожиту електроенергію на загальну суму 1744,15 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 (а.с. 7).
В зв»язку з наявною заборгованістю працівниками позивача 17.08.2009 р. було складено наряд-допуск № 2996 для виконання робіт з відключення в електроустановках, однак заборгованість ОСОБА_1 сплачена не була (а.с. 11).
Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлових приміщень.
Згідно із статтею 3 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року за № 575/97-ВР зі змінами, відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Так, взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил.
Згідно п. п. 19, 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 зі змінами, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем (далі по тексту - Правила).
Відповідно до п. п. 20, 22 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Оплата спожитої електричної енергії може здійснюватись: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати.
Відповідно до п. 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.
На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до виплати відповідачу на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.
Керуючись ст. 3 Закону України «Про електроенергетику», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 зі змінами, п. п. 19-22, 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 зі змінами, ст. 525, 526, 629, 714 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 10, 11, 15, 57-60, 62, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 232 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1744,15 грн., судовий збір в сумі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а всього 1825 (одна тисяча вісімсот двадцять п»ять) грн. 15 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя