Справа № 2-4603/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2010 року м. Кілія

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бошкова М.І.

при секретарі Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

про

визнання права власності на спадщину

ВСТАНОВИВ:

Позивачі просять суд встановріти факт належності житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Білгородський канал, 8 померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визнати за спадкоємцями право власності на обговорені між позивачами частини житлового будинку: ОСОБА_1 - 5/12 частин, ОСОБА_2 - 5/12 частин. ОСОБА_3 - 1/6 частину.

Позивачі у судовому засіданні підтвердили предявлені позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів у судовому засіданні, суд вважає предявлений позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Житловий будинок по вул. Білгородський канал, 8 в м. Вилкове належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі ріщення Вилківської міськради № 122 від 12.06.1986 р. про передачу земельної ділянки для індивідуального будівництва, про що був складений відповідний план забудови земельної ділянки. Правовстановлюючі документи на збудоване нерухоме майно належним чином оформлені не були.

ОСОБА_4 помер 03.09.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД № 384236 від 03.09.2004 року. ОСОБА_5 померла 06.04.2010 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД № 213136 від 07.04.2010 року.

В технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» 08.07.2010 року вказано, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Білгородський канал, 8 складається з: літ. А - житловий будинок, літ. Б - літня кухня, № 1-3, І надвірні споруди та розтащований на земельній ділянці площею 345,0 кв.м..

Згідно з статтею 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлено ч.З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом

свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.05.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про призначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватися у судовому порядку.

У судовому засіданні судом було встановлено, що при житті батьки позивачів була власниками, кожний по /4 частині, вказаного житлового будинку. Право власності на нерухоме майно не були оформлені належним чином. Після смерті своїх батьків, як наслідок фактичного прийняття спадщини та спадкового правонаступництва, позивачі, як єдині спадкоємці за законом, що претендували на спадщину, стали фактичними власниками такого житлового будинку, в наступних частинах, на які вони претендують: ОСОБА_1 - 5/12 частин, ОСОБА_6 - 5/12 частин. ОСОБА_3 - 1/6 частину. Спадкоємці, після фактичного прийняття спадщини, не зверталися до нотаріальної кантори за належним оформленням спадкових прав, на даний момент оформлення спадкових прав позивачів на таке майно можливе лише у судовому порядку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, судом не виявлено. Позивачі не мають інших вимог щодо успадкованих частин нерухомого майна, спорів про такі частини внаслідок спадкового правонаступництва не мають.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення позивачів у судовому засіданні, берз'чі до уваги досліджені факти правонаступництва, у тому числі й спадкових прав спадкодавців законним спадкоємцям, та у звязку з неможливістю оформити спадкові права інакше, ніж у судовому засіданні, суд вважає предявлений позов, таким, що є заснованим на законі, не порушує законних прав та інтересів інших осіб, невизнане право підлягає захисту відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, тобто, шляхом визнання такого права, а тому, враховуючі вищенаведене, задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. з, 4, 8, 107, 209, 210, 212-215 ЦПК України та ст. ст. 15, 16, 316, 318, 319, 328, 331 Ч.2, 386 та 392, 1261-1268 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Білгородський канал, 8, кожному по Уі частині, ОСОБА_4, померлому 03.09.2004 року, та ОСОБА_3 МеланіїХомівні, померлій 06.04.2010 року.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом, право власності на 5/12 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Білгородський канал, 8 на земельній ділянці площею 345,0 кв.м..

Визнати за ОСОБА_2, як за спадкоємцем за законом, право власності на 5/12 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розтащований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Білгородський канал, 8 на земельній ділянці площею 345,0 кв.м..

Визнати за ОСОБА_3, як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Білгородський канал, 8 на земельній ділянці площею 345,0 кв.м..

Ріщення може бути оскаржене до Апеляп його суду Одеської області через Кілійський районний суд щляхом подачі в 10-денний строк з дня про лошення рішення апеляційної скарги

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_7