Покровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-244(10)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2010 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Лукінової К.С.

при секретарі Приходько Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа: Покровська центральна районна лікарня про визнання відмови в прийнятті на роботу неправомірною та зобовязанні укладення трудового договору, -

ВСТУНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Дніпропетровської області про визнання відмови в прийнятті на роботу неправомірною та зобовязанні укладення трудового договору.

В обґрунтування поданого позову позивачка послалася на те, що з 07.06.2004 року вона працювала на посаді молодшої медичної сестри Орліського ФАП. Звільнена 26.10.2009 року на основі п. 5 ст. 36 КЗпП України та гарантійного листа ОСОБА_2 сільської ради в порядку переведення. З 26.10.2009 року по 22.12.2009 року продовжувала працювати на зазначеній посаді, однак 22.12.2009 року дізналася про те, що їй відмовлено в прийнятті на роботу.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01.03.2010 року до участі у справі залучено в якості третьої особи Покровську ЦРЛ.

В судовому засіданні позивачка підтримала поданий позов, просила його задовольнити, зазначивши суду, що згодна була станом на 26.10.2009 року працювати молодшою медсестрою ОСОБА_2 ФАП на 0,5 ставки посадового окладу, та продовжувала кожного дня виконувати свої посадові обовязки, однак з невідомих причин адміністрація ОСОБА_2 сільської ради не прийняла від неї трудову книжку для оформлення. Також позивачка зазначила, що нею була отримана заробітна плата за жовтень 2009 року за повний місяць. З посадовою інструкцією вона не була згодна, так як в ній зазначені посадові обовязки для робочого дня на 1,0 ставки. Також позивачка просила поновити їй строк звернення до суду з даним позовом, так як вона дізналася про відмову їй в прийнятті на роботу тільки 22.12.2009 року коли отримала остаточний розрахунок нібито при звільненні.

Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачка відмовилась працювати на 0,5 ставки посадового окладу, про що свідчать всі матеріали справи, а також просив в позові відмовити за пропуском 1-місячного строку звернення до суду.

Представник третьої особи позовні вимоги визнала в повному обсязі та підтримала їх, посилаючись на те, що відповідач був зобовязаний прийняти на роботу по переведенню позивачу, а також в звязку з тим, що позивачка фактично приступила до виконання своїх посадових обовязків з 26.10.2009 року і продовжувала їх виконувати до 22.12.2009 року (дати передачі ключів).

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлене наступне:

Згідно копії трудової книжки серії УКР № 0747165, ОСОБА_1 з 07.04.2004 року працювала молодшою медичною сестрою ОСОБА_2 фельдшерсько-акушерського пункту (роботодавець Покровська ЦРЛ) та 26.10.2009 року звільнена із займаної посади в порядку переведення в ОСОБА_2 сільську раду за п.5 ст. 36 КЗпП України (а.с. 2).

Як вбачається з копії гарантійного листа № 503 від 22.10.2009 року, сільський голова ОСОБА_3 гарантував, що працівник ОСОБА_1 після звільнення по переведенню буде влаштована на роботу в ОСОБА_2 сільську раду згідно затвердженого штатного розпису на 2009 рік (а.с. 3).

Як вбачається з § 2 копії витягу з наказу № 105 від 26.10.2009 року, ОСОБА_1, молодшу медичну сестру ОСОБА_2 ФАП звільнено 26.10.2009 року в прядку переведення в ОСОБА_2 сільську раду п. 5 ст. 36 КЗпП України. Підстава: заява ОСОБА_1 від 22.10.2009 року, Гарантійний лист (а.с. 4).

27.10.2009 року ОСОБА_1 подала голові ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3 заяву про прийняття її на роботу від 26.10.2009 року, яка прийнята та зареєстрована за № 19. На даній заяві міститься резолюція голови сільради «Не заперечую про прийняття на роботу на 0,5 ставки молодшої медичної сестри ОСОБА_2 ФАПу» (а.с. 5).

Як вбачається з копії акту від 06.11.2009 року в.о. голови сільського голови ОСОБА_2 сільради відмовилася прийняти у ОСОБА_1 трудову книжку для оформлення (а.с.6), що також не було заперечено сторонами в ході розгляду справи, а тому допит цього свідка є недоцільним.

Як вбачається з копії акту від 22.12.2009 року (а.с. 10), ОСОБА_1 передала ключі від ОСОБА_2 ФАП ОСОБА_3, що було підтверджено сторонами в ході розгляду справи.

Як вбачається з копії акту від 22.12.2009 року ОСОБА_1 22.12.2009 року була повідомлена про відмову в її прийнятті на роботу «звільнена» (а.с. 11), що було підтверджено сторонами.

Як вбачається з копії штатного розпису від 23.07.2009 року молодша медична сестра ОСОБА_1 з ним ознайомлена 23.07.2009 року, про що свідчить її підпис (а.с.23).

Як вбачається з копії посадової інструкції молодшої медичної сестри ОСОБА_2 ФАП, на останньому аркуші міститься напис, вчинений позивачкою «так як я переведена з Покровської ЦРЛ у ОСОБА_2 сільську раду на 1.0 ставки, а тут загальні положення написані на 0,5 ставки я відмовляюся їх підписувати» (а.с.31-33), що підтверджено сторонами в ході розгляду справи.

Як вбачається з копій актів (а.с. 97-115) позивачка була присутня на робочому місці в період з 27.10.2009 року по 22.12.2009 року. Дані акти не були оспорені сторонами.

В ході розгляду справи була допитана свідок ОСОБА_4, яка пояснила суду, що дійсно в період з 27.10.2009 року по 22.12.2009 року (дату її звільнення) позивачка ОСОБА_1 працювала молодшою медичною сестрою ОСОБА_2 ФАП та в повному обсязі виконувала свої трудові обовязки. Вона це бачила особисто, так як вони разом виконували свої трудові обовязки.

Згідно ч. 5 ст. 24 КЗпП України, особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Згідно ч. 4 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП України, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівників на роботу.

Як вбачається з матеріалів справи та наданих сторонами пояснень, наказу про прийняття на роботу позивачки ОСОБА_1 видано не було.

В звязку з вищевикладеними обставинами судом не можуть бути прийняті до уваги посилання представника відповідача про те, що позивачка відмовилась від прийняття її на роботу, оскільки це спростовується подальшими діями позивачки (виконання трудових обовязків) та подання заяви про прийняття її на роботу.

Не приймаються до уваги твердження представника відповідача про те, що позивачка відмовилась від роботи на 0,5 ставки, оскільки це не може бути підставою для відмови в прийняті на роботу в розумінні КЗпП України та інших законодавчих актів України.

Також відсутні підстави для відмови в задоволенні позову в звязку з пропуском строку звернення до суду, оскільки суд вважає, що цей строк взагалі не є пропущеним в силу наступного.

Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Позивачка звернулася до суду в межах тримісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 233 КЗпП України, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду № 497 від 20.01.2010 року, оскільки даний спір не є спором про звільнення (як про це зазначає представник відповідача), а є трудовим спором про зобовязання укладення трудового договору.

Таким чином позов ОСОБА_1 є повністю обґрунтованим.

На підставі наведеного, керуючись ч. 3,4,5 ст. 24, ч. 1 ст. 233 КЗпП України, ст.ст. 5,6,10, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа: Покровська центральна районна лікарня про визнання відмови у прийнятті на роботу неправомірною та укладення трудового договору задовольнити.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Дніпропетровської області в прийнятті на роботу ОСОБА_1.

Зобовязати ОСОБА_2 сільську раду Покровського району Дніпропетровської області прийняти на роботу ОСОБА_1 на посаду молодшої медичної сестри ОСОБА_2 фельдшерсько-акушерського пункту і укласти з нею трудовий договір 26.10.2009 року згідно штатного розпису на 2009 рік.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано до районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя К.С. Лукінова