Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2 5349/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі: Головуючого судді Башмакова Є.А.,

при секретарі Жук Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 02 жовтня 2007 року між ним та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в сумі 2200 доларів США строком дії до 01 квітня 2009 року. Відповідач зобовязався своєчасно повертати кредит та відсотки за ним у відповідності із графіком. В якості забезпечення належного виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за укладеним договором з ОСОБА_2 був укладений договір поруки. Дотепер відповідачі свої обовязки виконують неналежно, що явилося причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №0 від 02 жовтня 2007 року в сумі 4 397 гривень 02 копійки, з урахуванням відсотків та пені, а також судові витрати по справі (а.с. а.с. 4 6).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позові, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, оскільки вважає, що суму заборгованості необхідно стягувати з відповідача ОСОБА_1 Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 02 жовтня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в сумі 2200 доларів США строком дії до 01 квітня 2009 року. (а.с.7-10).

Того ж дня відповідач фактично отримав кредитні кошти.

Одночасно з укладенням вищезазначеного кредитного договору між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 0/1 від 02 жовтня 2007 року, за якими останній поручився перед позивачем за належне виконання ОСОБА_1 кредитних зобовязань (а.с. 12).

Дотепер відповідачі не виконують свої зобовязання з повернення кредиту за кредитним договором №0 від 02 жовтня 2007 року та відсотків за ним, і у них станом на 01.09.2009 рік перед позивачем утворилася солідарна заборгованість в сумі 4 397 гривень 02 копійки з урахуванням відсотків та неустойки, відповідно до доданих позивачем розрахунків, а саме:

-заборгованість за сумою кредиту 443,7 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 3 545 гривен 44 копійки;

-відсотки за користування кредитом 54,60 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 436 гривень 20 копійок;

-пеня 51,99 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 415 гривень 38 копійок;

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, а також кредитним договором №0 від 02 жовтня 2007 року.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав ОСОБА_1 певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказані правочини, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер не виконує свої обовязки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобовязань у розумінні наведеної норми.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконує свої обовязки за кредитним договором, що полягає у фактичному припиненні сплати за ним, суд вважає правильним звернення до суду з позовом про стягнення кредитних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом було встановлено, що основне зобовязання (кредитний договір) було забезпечене порукою за договором поруки № 0/1 від 02 жовтня 2007 року, укладеним з ОСОБА_2, отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої зобовязання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до поручителя.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно предявляються.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити, а саме стягнути у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість станом на 01.09.2009 рік за укладеним кредитним договором №0 від 02 жовтня 2007 року в сумі 4 397 гривень 02 копійки, з урахуванням відсотків та пені.

Крім того, у порядку ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також у солідарному порядку слід стягнути судовий збір в сумі 51 гривня 00 копійок, витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень 00 копійок.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 526, 553, 554, 610, 611, 1054, 1055 України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 02 жовтня 2007 року в сумі 4 397 гривень 02 копійки, судовий збір в сумі 51 гривня 00 копійок, витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень 00 копійок, разом 4 568 гривень 02 копійки.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська. Для цього протягом десяти днів з дня проголошення рішення подається заява про його апеляційне оскарження. Протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження подається апеляційна скарга. Також апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя Є.А. Башмаков