Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2010 року Справа № 2-93/10

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання дій особи такими, що порушують права громадянина, захист честі, гідності та ділової репутації, та стягнення моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, який надійшов до суду 24.07.2008 року, зазначено, що позивачка є приватним підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність у вигляді торгівлі друкованою пресою. Торгівлю здійснює в кіоску, розташованому біля буд. 57 по вул. Леніна у м. Вільногірську Дніпропетровської області. Місце розташування зазначеного кіоску для здійснення підприємницької діяльності було погоджено з виконкомом Вільногірської міської ради, а також були отримані в зазначеній установі всі дозволи та узгодження, необхідні для його розміщення та здійснення підприємницької діяльності, як того вимагають норми діючого законодавства України. Неподалік від належного їй кіоску, без погодження з органом місцевого самоврядування та без визначення місця для здійснення торгівлі, як того вимагають норми діючого законодавства України, здійснює аналогічну підприємницьку діяльність ОСОБА_5, тобто здійснює торгівлю у невстановленому для цього місці. Відповідачка є свекрухою ОСОБА_5 Практично кожен день вона, наряду з ОСОБА_5 та за відсутності останньої здійснює торгівлю друкованою пресою. При цьому, наскільки відомо позивачці, як фізична особа-підприємець вона не оформлена та не зареєстрована, у ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована. Цими діями відповідачки та ОСОБА_5 позивачці спричиняються майнові збитки, оскільки вона втрачає виручку з покупців, які б могли купувати друковану пресу у неї, а не у зазначених осіб.

На цій підставі, з моменту розміщення позивачкою кіоску для торгівлі пресою, тобто з травня 2007 року, та по теперішній час вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів та органу місцевого самоврядування з проханнями вжити заходів для припинення торгівлі відповідачкою та ОСОБА_5 у невстановленому місці. У звязку з цим відповідачка, біля буд. 57 по вул. Леніна м. Вільногірська, постійно вчиняє з позивачкою сварки, в ході яких у грубій формі висловлюється з докорами на її адресу за те, що вона намагається через звернення до компетентних органів припинити здійснення нею незаконної підприємницької діяльності, глузує з неї, висловлюючись, що всі її заходи ні до чого не призведуть, та вони з ОСОБА_5 як торгували пресою, так і будуть торгувати, висловлює погрози застосування до неї фізичного насильства та пошкодження належного їй кіоску, та вчиняє інші дії, які ганьблять її честь та гідність в очах покупців преси та жителів міста.

Так, 17.05.2007 року, приблизно об 11 год. відповідачка, біля буд. 57 по вул. Леніна м. Вільногірська, в присутності покупців та перехожих висловлювала в її адресу погрозу, що підпалить належний їй кіоск, супроводжуючи це нецензурною лайкою на її адресу.

19.06.2007 року, приблизно, о 16 год. 30 хв., відповідачка, біля буд. 57 по вул. Леніна, в присутності покупців та перехожих робила непристойні жести руками в її адресу та висловлювалась нецензурною лайкою.

05.03.2008 року, відповідачка здійснювала торгівлю пресою біля буд. 57 по вул. Леніна м Вільногірська. Позивачка запитала у неї на якій підставі вона здійснює торгівлю та чи маються у не документи, які б надавали їй право на здійснення підприємницької діяльності, або документи, які б підтверджували її трудові відносини з ОСОБА_5 На це запитання, відповідачка в присутності покупців та перехожих почала ображати її нецензурною лайкою.

08.05.2008 року, приблизно o11 год. 45 хв., в присутності покупців та перехожих, біля буд. 57 по вул. Леніна, відповідачка направляла в її бік та розпиляла з балончику отруту «Дихлофос», супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою в її бік. О 13 год. 45хв. того ж дня відповідачка накинулась на неї біля кіоску та знову направляла в її бік та розпиляла балончик з отрутою «Дихлофос». Внаслідок цього погіршився стан її здоровя, значно підвищився артеріальний тиск, виникла нудота, крутилася голова. Вона змушена була звернутися за медичною допомогою до швидкої медичної допомоги.

Всі ці дії принижують її честь та гідність в очах покупців та жителів міста, перешкоджають здійсненню нею підприємницької діяльності, та ганьблять її ділову репутацію.

У відповідності до ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавство? Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ч. І ст. 289 ЦК України, фізична особа має право на особисту недоторканність.

У відповідності до ст. 28 Конституції України та ч. ч. І, 2 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими.

У відповідності до ч. І ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації.

У звязку з цим, позивачка вважає, що зазначені вище дії відповідачки порушують її особисті немайнові права, закріплені в Конституції України та в нормах Цивільного законодавства України, а саме: право на особисту недоторканість, право на здійснення підприємницької діяльності, право на недоторканість честі, гідності та ділової репутації.

У відповідності до ст. 276 ЦК України, фізична особа, діями якої порушене особисте немайнове право фізичної особи, зобов'язана вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

Окрім того, внаслідок протиправних дій відповідачки їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 8000 грн. Шкода полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок порушення її особистих немайнових прав відповідачкою, а також внаслідок приниження її честі та гідності перед значною кількістю осіб. Також вона змушена вживати додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки за захистом своїх прав вимушена звертатися до адвокатів та фахівців в галузі права в робочий час, а також у вільний від роботи час, та нести додаткові витрати для оплати їх послуг.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, спричиненої порушенням її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою відносно неї самої та належного їй майна.

У відповідності до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

У відповідності до ч. І ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Зазначені у позовній заяві обставини підтверджуються доданими до неї копіями документів та показаннями свідків.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 23, 201, 276, 280, 297, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. З, 15, 118-20, п.5 ч. 6 ст.130 ЦПК України, позивачка прохає:

- Визнати дії ОСОБА_4 у вигляді образ її нецензурною лайкою, погроз застосування у відношенні до неї фізичного насильства, погроз підпалу належного їй кіоску, погроз застосування у відношенні до неї балончика з отрутою, які мали місце, 17.05.2007р., 19.06.2007р., 05.03.2008р., 08.05.2008р. біля буд. 57 по вул. Леніна в м. Вільногірську Дніпропетровської області такими, що порушують її особисті немайнові права на недоторканість честі, гідності та ділової репутації, на особисту недоторканність, на зайняття підприємницькою діяльністю;

- Захистити її честь, гідність та ділову репутацію, зобовязавши відповідачку прилюдно принести їй вибачення на протязі одного місяця після набрання рішенням суду законної сили біля буд. 57 по вул. Леніна в м. Вільногірську Дніпропетровської області;

- Стягнути з відповідачки на її користь моральну шкоду в сумі 8000грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримали в повному обсязі. Додатково позивач пояснила, що 17.05.2008 року ОСОБА_4 сказала, що її (ОСОБА_1) кіоск згорить разом з нею, що вона не встигне і вийти. 19.06.2008 року ОСОБА_4 «тикала» їй дулі, обзивала непристойними словами, казала, що дитина у неї нагуляна, що вона ніяк не нажереться. 05.03.2008 року вона (позивач) запитала у ОСОБА_4, що на якій підставі вона здійснює торгівлю без документів. Наступного дня її (позивача) кіоск був облитий якоюсь рідиною. Міліція повідомила, що не встановлено, хто це зробив. 08.05.2008 року вона (позивач) викликала міліцію тому, що ОСОБА_4 бризкала на неї з балончика дихлофосом. Міліція близько 12 години приїжджала, але ніяким чином не зреагувала. Другий раз ОСОБА_4 бризкала на неї з балончика дихлофосом після 13 години і вона змушена була забрати у ОСОБА_4 цей балончик. Вона вирвала балончик із рук ОСОБА_4 і пішла в міліцію. Їй було погано від дії дихлофосу, вона викликала швидку допомогу, після чого протягом 4 днів була хвора, були вихідні дні і вона виконувала поради лікаря. Балончик був в 2-3 метрах від неї, коли ОСОБА_4 розпиляла дихлофос в її сторону. Це бачили ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Коли вона відбирала балончик з дихлофосом, то не могла завдати шкоди ОСОБА_4

Відповідачка, в судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, з участю її представника адвоката ОСОБА_3, якому надані всі повноваження сторони у справі. Разом з тим, раніше в судовому засіданні вона дала усні пояснення, з яких витікає, що вона позов не визнає. Вважає викладене в позові обманом. Все було навпаки. Вона ніяких непристойних жестів та слів в адрес позивачки не робила і не казала, а робила це мати позивачки в її адресу, за що до неї були застосовані заходи з боку міліції. Позивачка кожного дня їй погрожує. Мати позивачки цілий рік працювала неоформленою. Коли позивачка відбирала у неї балончик з дихлофосом, то її зупиняв мужчина з автобуса. 07.05.08 року мати позивачки облила водою газети її невістки ОСОБА_5. Міліція приїжджала за викликом ОСОБА_1, яка хотіла, щоб ОСОБА_5 вибралася з цього місця. Вона (свідок) 35 років працювала вихователем, тому до неї підходило багато знайомих. Вона торгівлею не займалася. Приходила до невістки, приносила їй газети. Вона не обливала кіоск ОСОБА_1. ОСОБА_8 не була присутня під час, коли були скандали. Також відповідач надала письмові заперечення на позов від 15.08.2008 року, із яких витікає основна теза, що позивач оговорює відповідача і твердження позивача суперечать фактичним обставинам подій, а надані позивачем письмові докази свідчать проти неї самої.(а.с.20).

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав її думку. Із його пояснень витікає, що позов подано безпідставно, що ніяких даних про те, що були порушені права позивача на недоторканість її честі, гідності та ділової репутації, немає. По всім фактам ніхто не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності. Про це свідчать постанови про відмову в порушенні кримінальних справ, пояснення самої позивача та показання свідків, із яких видно, що між сторонами склалися неприязненні стосунки в звязку з їх підприємницькою діяльністю. Після декількох конфліктних ситуацій позивач звернулася до суду. Свідки дають суперечливі показання стосовно дат та обставин подій, про більшість подій їм відомо зі слів ОСОБА_1 та інших осіб. Наявність моральної шкоди та її розмір не доведені, моральна шкода не може обґрунтовуватися недоотриманим прибутком.

Свідок на боці позивача - ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що газети купляє у ОСОБА_1 та у її матері - ОСОБА_7 з 1995 року. Газети також продавала ОСОБА_6 та ОСОБА_4. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 часто спорилися, тому що ОСОБА_4 торгувала пресою без оформлення. 07.05.08 р. ОСОБА_4 часто нападала на ОСОБА_1. Вона чула в травні 2008 року, як ОСОБА_4 говорила, що спалить кіоск ОСОБА_1, що не будуть вони тут стоять. В цей час ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебралися до магазину «Глобус». Вона була свідком скандалів, які вчиняла ОСОБА_4, близько 8 разів. ОСОБА_4 ображала ОСОБА_1, говорила, що та нагуляла дитину. Стосовно того, чи бризкала дихлофосом ОСОБА_4, вона цього не бачила, чула про це від ОСОБА_1. Вона бачила, що кіоск ОСОБА_1 був облитий чимось красним, хто це зробив їй невідомо. Наполягати на даті, коли була погроза спалення кіоску, вона не може, тому що дат не памятає, але погрозу вона чула особисто.

Свідок на боці позивача - ОСОБА_9 показала, що вона перебуває в неприязненних стосунках з ОСОБА_4, вона не чула особисто, як ОСОБА_4 погрожувала спалити кіоск ОСОБА_1, але вірить, що так було. Про це їй відомо зі слів ОСОБА_1. Також зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що ОСОБА_4 бризкала з балончика на ОСОБА_1 влітку 2008 року. Вона бачила облитий кіоск ОСОБА_1, хто це зробив їй невідомо. Вона не може згадати, чи були скандали між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в її присутності. Погрози були з боку ОСОБА_4 на її (свідка) адресу, щоб вона не добивалася встановлення певних обставин стосовно загибелі сина.

Із показань свідка на боці відповідача - ОСОБА_6 витікає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на підґрунті конкуренції створюють для неї різні перешкоди для заняття торгівлею друкованою продукцією. ОСОБА_1 постійно провокує суперечки та скандали. 08.05.2008 року близько 13 годин вона була свідком подій, коли виник скандал між її свекрухою ОСОБА_4 та ОСОБА_1, але вона не встигла втрутитися до них тому, що ОСОБА_1 зупинив сторонній мужчина. В руках ОСОБА_4 був балончик, але вона його не застосовувала. Як пройшли дні 17.05.2007 року, 19.06.2007 року, 05.03.2008 року вона не памятає. 08.05.2008 року вона перебувала на своєму робочому місці. ОСОБА_4 прийшла до неї поспілкуватися. ОСОБА_1 питала у ОСОБА_4, чому вона тут стоїть, чи є в неї документи на торгівельну діяльність, щоб предявила їх, в звязку з чим виник скандал, який продовжувався хвилин 10-15. ОСОБА_1 відібрала у ОСОБА_4 балончик. Нецензурними словами виражалася ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_4. ОСОБА_4 нецензурно не виражалася.

Із показань свідка на боці відповідача - ОСОБА_10 витікає, що вона знайома з позивачем та відповідачем, та була свідком того, як ОСОБА_1 та її мати - ОСОБА_7 на адресу ОСОБА_4 викрикували, що у неї сахарний діабет, рука зламана, а вона такий вантаж несе. ОСОБА_4 заплакала та сказала, що кожного разу, коли вона йде з дачі, то ці особи на неї здійснюють подібні нападки. Стосовно інших подій їй нічого невідомо.

Із показань свідка на боці відповідача - ОСОБА_11 витікає, що вона знайома з сторонами, приблизно, 31.03.2008 року вона підійшла до ОСОБА_4, яка стояла замість ОСОБА_10, що торгує газетами та книгами. Вона була свідком події, коли ОСОБА_1 та її мати вчинили скандал у відношенні ОСОБА_4. ОСОБА_1 погрожувала посадити ОСОБА_10 та ОСОБА_4 та забрати стенд. ОСОБА_12 - ОСОБА_7 облила водою стенд. В цей час підійшла ОСОБА_10 і викликала міліцію. Про події, в інші дні їй нічого невідомо.

Згідно копії листа від 13.07.07 р. в.о. прокурора м. Вільногірська, Дніпропетровської області, на імя ОСОБА_1, повідомляється, що підстав для скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 28.06.2007 року, повторно винесеної дільничним інспектором міліції Вільногірського МВ УМВС ОСОБА_13, за фактом перевірки заяви ОСОБА_1 про погрози ОСОБА_4 підпалом належного ОСОБА_1 майна, немає. (а.с.7).

Згідно копії листа від 03.08.07 р. прокурора м. Вільногірська, Дніпропетровської області, на імя ОСОБА_1, повідомляється: що заява ОСОБА_1 про проведення перевірки підстав, на яких ОСОБА_4 здійснює підприємницьку діяльність, розглянута; що ОСОБА_4 не зверталася до Вільногірського міськвиконкому стосовно узгодження торгівлі пресою біля будинку № 55-57 по вул. Леніна м. Вільногірська; що проведення перевірок щодо реєстрації фізичних осіб-підприємців прокуратура не здійснює, що контроль зазначеного питання покладено на місцеві органи влади та державну податкову інспекцію (а.с.8).

Згідно копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.05.2007 року, винесеної старшим УІМ Вільногірського МВ УМВС України ОСОБА_13, в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 від 17.05.2007 року про те, що ОСОБА_4 погрожує підпалити належний ОСОБА_1 лоток «Преса» біля будинку № 57 по вул. Леніна в м. Вільногірську, відмовлено за відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 194 КК України, з зазначенням пояснення ОСОБА_4, що протягом останніх 5 років між нею та ОСОБА_1 виникли неприязненні стосунки на підґрунті конкуренції, так як вони обидві реалізують пресу, ОСОБА_1 пише на неї надумані і необґрунтовані заяви, вона не погрожувала спалити кіоск і намірів таких у неї не було (а.с.9).

Згідно копії заяви ОСОБА_1 на адресу начальника Вільногірського МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 20.06.07 р., повідомляється, що 19.06.07 року ОСОБА_14, продаючи газети та журнали без належних документів, в 16.30 ображала і обзивала ОСОБА_1, при цьому покупцям скаржилася: «В ОСОБА_10 всі документи є, а вона (показуючи на ОСОБА_1В.) ніяк не нажереться.». Коли ОСОБА_1 зробила зауваження, то ОСОБА_4 послала її в прямому смислі слова. В 17.45 прийшла ОСОБА_6, ОСОБА_4, поговоривши хвилин 5, стала «тикать» дулі ОСОБА_1 Надалі зазначено прохання прийняти заходи та притягти до відповідальності ОСОБА_4 і дати відповідь, як ОСОБА_4 протягом 5 років продавала пресу без документів і по цей день торгує, при цьому не платить податки (а.с.10).

Згідно копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.06.2007 року, винесеної УІМ Вільногірського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_15, та оглянутому в судовому засіданні відмовному матеріалу № 500, розпочатого 20.06.07р. та закінченого 23.06.07 року, у порушенні кримінальної справи по заяві ОСОБА_1 про те, що 19.09.07 р. близько 16.30 год. ОСОБА_4 ображала її, відмовлено за відсутністю складу злочину, з зазначенням обґрунтування , що відсутні докази стосовно повідомленого факту, що грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, не було. (а.с.11).

Згідно копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.05.2008 року, винесеної УІМ Вільногірського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_16, та оглянутому в судовому засіданні відмовному матеріалу № 434, розпочатого 08.05.2008 р. та закінченого 10.05.2008 року, у порушенні кримінальної справи по заяві ОСОБА_1 про те, що 08.05.2008 р., приблизно, в 11.45, біля будинку № 57 по вул. Леніна в м. Вільногірську, із-за неприязненних стосунків, що давно виникли, між ОСОБА_1 та ОСОБА_14 відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_4 застосувала балончик з дихлофосом та погрожувала фізичною розправою, відмовлено за відсутністю складу злочину, з зазначенням обґрунтування, що в ході зясування обставин установлено, що 08.05.2008 року, приблизно в 11.45 год. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на підґрунті неприязненних стосунків, що склалися між ними раніше, виник скандал; враховуючи, що грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, не було, що не було реальних підстав боятися погрози з боку ОСОБА_14 (а.с.12).

Згідно копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 09.04.2008 року, винесеної УІМ Вільногірського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_16, у порушенні кримінальної справи по заяві ОСОБА_4 від 02.04.2008 р. про те, що 01.04.2008 р., приблизно, о 15.20 год. ОСОБА_1 учинила сварку і словесно погрожувала заявниці фізичною розправою, відмовлено за відсутністю складу злочину, з зазначенням обґрунтування, що 01.04.2008 р., приблизно, в 15.20 год., біля б. 57 по вул. Леніна в м. Вільногірську, на підґрунті неприязненних стосунків, що склалися між ними раніше, ОСОБА_1 учинила обоюдну сварку, в ході якої словесно погрожувала фізичною розправою на адресу заявниці; в цей час до ОСОБА_4А підійшла гр. ОСОБА_7, яка є матірю ОСОБА_1В,та вилила з пластикової пляшки воду на ОСОБА_4; приймаючи до уваги, що грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства в діях ОСОБА_1 та явної погрози здійснити сказане, не було. (а.с.50).

Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 04.07.2007 року, винесеної УІМ Вільногірського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_15, оглянутої в судовому засіданні у відмовному матеріалі № 533, розпочатого 03.07.07р. та закінченого 04.07.07 року, у порушенні кримінальної справи по заяві ОСОБА_1 від 03.07.07 р. про те, що в цей же день близько 17.00 год. біля буд. № 57 по вул. Леніна в м. Вільногірську, невідома жінка погрожувала їй фізичною розправою, відмовлено за відсутністю складу злочину, передбачено ст.ст. 129 та 296 КК України, з зазначенням обґрунтування, що 03.07.2007 р., близько, 17.00 год. ОСОБА_17 біля буд. 57 по вул. Леніна в м. Вільногірську підійшла до ОСОБА_1 поговорити про неприязненні відносини останньої з ОСОБА_4, із-за чого ОСОБА_18 стала ображати ОСОБА_17 нецензурною лайкою, в звязку з чим ОСОБА_17 сказала ОСОБА_18, якщо вона не зупиниться, то буде мати справу з її сином і показала фото свого сина. Враховуючи, що в діях ОСОБА_18 вбачається адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, що грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, не було, що не було реальних підстав боятися погрози з боку ОСОБА_17

Згідно копії сигнального листа дільничному лікарю від 08.05.2008 року, 12.35 год., ОСОБА_1, 45 років, АДРЕСА_1, зазначено, що зроблено хворому, залишеному вдома: АД 180/100, пацієнтка від інєкції гіпотензивних препаратів відмовилася, призначено прийом ліків усередину (а.с.13).

Згідно копії заяви від 06.03.2008 року ОСОБА_1 на адресу прокурора м. Вільногірська, повідомляється, що 05.03.08 року ОСОБА_4 здійснювала продаж газет та журналів біля б. 57 по вул. Леніна в м. Вільногірську без належних документів. Заявниця зробила зауваження ОСОБА_4 06.03.08 року належний заявниці кіоск «Преса» був облитий. Заявниця вважає, що це зробили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 хуліганські дії. (а.с.38).

Згідно копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.05.2008 року, винесеної УІМ Вільногірського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_16, у порушенні кримінальної справи по заяві ОСОБА_4 від 12.05.2008 р. про те, що 08.05.2008 р., приблизно, о 13.00 год. біля буд. 57 по вул. Леніна в м. Вільногірську ОСОБА_1 учинила сварку і застосувала до заявниці фізичну силу, у відношенні ОСОБА_1 відмовлено за відсутністю складу злочину, з зазначенням обґрунтування, що в зазначений час та місці між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, на підґрунті неприязненних стосунків, що склалися між ними давно, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_1 у відношенні ОСОБА_4 застосувала фізичну силу; приймаючи до уваги, що грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, не було ... (а.с.49).

Згідно медичних документів, ОСОБА_4 зверталася в Вільногірську ЦМЛ за медичною допомогою 08.05.2008 р. о 19.00 годин та в інші дні після цього для лікування, і їй був встановлений діагноз надрив звязок правого плечового суглобу (а.с.51-55).

Згідно фототаблиць, наданих позивачем, є зображення ОСОБА_4 біля стенду з друкованою продукцією, з рукописним зазначенням на фото «июль 2008» - на перших 3 фото, та березень 2008 р.- під четвертим фото, на пятому фото зображено балончик з написами: «НЕО, без запаха, дихлофос, уничтожает летающих и ползающих насекомых» (а.с. 119-122).

В судовому засіданні був оглянутий наданий позивачем аналогічний предмет і додатково зясовано, що в ньому може міститися 103 гр. зазначеної речовини або 150 см. куб., і він має всередині певну кількість речовини.

Згідно квитанцій від 23.07.2008 року позивачем сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі - 07.50 грн., та сплачено судовий збір у розмірі 08.50 грн.

Згідно квитанції № 2008/61гр від 08.12.2008 року, ОСОБА_4 сплатила адвокату ОСОБА_3 600 грн. за надання юридичної допомоги.

Суд вважає, що між сторонами мають місце особисті гострі неприязненні відносини, які виникли на підґрунті конкурентного принципу підприємницької діяльності внаслідок неправильного його використання, і які межують з взаємним порушенням сторонами особистих немайнових прав, при цьому відсутня достатність доказів для підтвердження фактів, що свідчать про наявність дій з боку відповідача , які принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача, про поширення неправдивої негативної інформації, про заподіяну моральну шкоду.

Відповідно до цих правовідносин, пояснень позивача та її представника, відповідача та її представника, та внаслідок дослідження у справі всіх представлених доказів і оцінки їх в сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, за наступних підстав.

Сторони займаються одним і тим же видом підприємницької діяльності - торгівлею друкованою продукцією: газетами, журналами, книгами, яку здійснюють в одному і тому ж місці: біля будинку № 57 по вул. Леніна в м. Вільногірську, при цьому позивач користується належним їй кіоском «Преса», відповідач здійснює торгівлю разом з підприємцем ОСОБА_19 на відкритому місці.

Факти, які, на думку позивачки та її представника, мали місце, і які свідчать про вчинення відповідачкою дій, що принижували честь, гідність та ділову репутацію позивачки та про заподіяння позивачу моральної шкоди, - в судовому засіданні не підтвердилися.

Допитані у справі свідки на стороні позивача: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в своїх показаннях не підтвердили твердження позивача. Так, ОСОБА_8 наполягала на тому, що вона особисто чула, як ОСОБА_4 погрожувала спалити належний ОСОБА_1 кіоск, при цьому дату цієї події вона не памятає, інші обставини події, які б свідчили про її реальність, не навела, також стверджує, що була свідком приблизно 8 випадків скандалів між сторонами, проте жодних обставин подій за цими випадками не описала; ОСОБА_9, взагалі, пояснила що не памятає, чи була очевидцем скандалів між сторонами, що вона сама перебуває в неприязненних стосунках з відповідачем ОСОБА_4; про погрозу ОСОБА_4 спалити кіоск та про застосування балончика проти ОСОБА_1, їй стало відомо від самої ОСОБА_1 Таким чином, показання цих свідків повністю не можуть бути прийняті судом як допустимі джерела доказів.

Із показань свідків на боці відповідача: ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, із ряду постанов про відмову в порушенні кримінальної справи, із пояснень самої позивачки витікає, що в більшості випадків конфлікти між сторонами виникали саме з дій позивача ОСОБА_1, яка діяла з метою усунення конкурента відповідача, при цьому незаконно перебрала на себе функцію податкових органів стосовно перевірки у відповідача дозвільних документів на зайняття торгівлею друкованою продукцією, будучи підштовхнутою до цього, на її думку, бездіяльністю правоохоронних органів: прокуратури, міліції, податкової інспекції, місцевих органів влади, до яких позивач неодноразово зверталася з повідомленнями про незаконну торгівельну діяльність відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Внаслідок дослідження в судовому засіданні письмових доказів, і насамперед, копій постанов про відмову в порушенні кримінальної справи та відмовних матеріалів, жодний факт, наведений позивачем, відповідно до дат: 17.05.2007 року, 19.06.2007 року, 05.03.2008 року, 08.05.2008 року, як такий, що порушував недоторканість її честі, гідності та ділової репутації та заподіяння моральної шкоди, також свого підтвердження не найшов. В порушенні кримінальних справ було відмовлено за відсутністю складу злочину, при цьому, в обґрунтуваннях прийнятих рішень, орган дізнання в жодній постанові не зазначив, що мали місце саме ті обставини подій, на яких наполягає позивачка, а саме, наявність реальної погрози спалити належний їй кіоск та фізичної розправи, фізичного насильства, нецензурної лайки та непристойних жестів на її адресу, двохразове розпилення дихлофосу в сторону позивача все з боку відповідача. При цьому, постанови не були оскаржені позивачем та скасовані, за виключенням однієї постанови від 23.05.07 року, яка була скасована прокурором, а після додаткової перевірки обставин знову було прийняте те ж саме рішення згідно постанови від 28.06.07 року.

Із наданого медичного документу сигнального листа дільничному лікарю ніяким чином не випливає, що погіршення с тану здоровя ОСОБА_1 виникло саме із-за дії дихлофосу. Разом з тим позивачка відмовилася від частини запропонованого лікування, діагноз її захворювання, взагалі, не зазначений.

Із факту надання до суду для огляду балончика з «Дихлофосом» суд не може зробити висновки, що ця речовина застосовувалася відповідачем до позивачки, оскільки це спростовується вищезазначеними обставинами.

В той же час, згідно копій постанов про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.05.2008 року та від 09.04.2008 року, орган дізнання, обґрунтовуючи прийняте рішення, однозначно зазначив, що ОСОБА_1 застосовувала до ОСОБА_4 фізичну силу, вчиняла обоюдну сварку та погрожувала фізичною розправою ОСОБА_4

Стосовно порушення права на недоторканість ділової репутації позивача, то остання взагалі, на думку суду, ніякого відповідного обґрунтування цього твердження не надала. Як витікає із змісту позовної заяви та пояснень позивача, основною, переважною, метою її звернення до суду виявилося доведення факту, що відповідач займається торгівлею, тобто підприємницькою діяльністю, незаконно, в той час як ця обставина не стосується, безпосередньо, позовних вимог, і не може бути підтвердженням того, що цими діями відповідача порушується право на недоторканість ділової репутації позивача.

Щодо заподіяння позивачці моральної шкоди внаслідок дій ОСОБА_4, то цей факт також не підтверджується, саме, тому, що відсутні докази порушення прав позивачки на недоторканість її честі, гідності та ділової репутації., за вищезазначених обставин, тобто, за недоведеності протиправної поведінки відповідача ОСОБА_4 у відношенні до позивача ОСОБА_1

Згідно ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність і честь фізичної особи є недоторканними, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації, і має право звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно ст. 23 ЦК України, 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої… 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд приходить до висновку, що підстав для притягнення відповідачки до цивільно-правової відповідальності немає, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, з покладенням всіх судових витрат у справі на позивача, згідно ст. 88 ЦПК України. При цьому, з позивача слід стягнути на користь відповідача, понесені останньою судові витрати в виді оплати юридичної допомоги адвоката ОСОБА_3 на суму 600 грн., та стягнути з неї додатково в дохід держави України судовий збір в сумі 391.50 грн., оскільки судовий збір за подачу позовів про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з ціною позову від 100 до 1000 неоподатковуваних доходів громадян складає 5 відсотків ціни позову ( 5% від 8000 грн. складає 400 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відмовити у визнанні дій ОСОБА_4 у вигляді образ позивача нецензурною лайкою, погроз застосування у відношенні позивача фізичного насильства, погроз підпалу належного позивачу кіоску, погроз застосування у відношенні позивача балончика з отрутою, які мали місце: 17.05.2007 року, 19.06.2007 року, 05.03.2008 року, 08.05.2008 року біля будинку № 57 по вул. Леніна в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, такими, що порушували особисті немайнові права позивача на недоторканість честі, гідності та ділової репутації, на особисту недоторканість, на зайняття підприємницькою діяльністю.

Відмовити у зобовязанні ОСОБА_4, з метою захисту чести, гідності та ділової репутації позивача, прилюдно принести позивачеві вибачення, на протязі одного місяця після набрання рішенням суду законної сили, біля будинку № 57 по вул. Леніна в м. Вільногірську, Дніпропетровської області.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_4 на користь позивача для відшкодування моральної шкоди 8000 грн.

Судові витрати у справі в виді судового збору - 400 грн., витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи 07.50 грн., та витрати з оплати юридичної допомоги відповідачем своєму адвокату в сумі 600 грн. - покласти на позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, і/к № НОМЕР_1, яка мешкає АДРЕСА_2, стягнувши з неї додатково в дохід держави України судовий збір в сумі 391.50 грн., та на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, і/к № НОМЕР_2, яка мешкає АДРЕСА_3, - 600 грн. для відшкодування судових витрат в виді оплати юридичної допомоги адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.