РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-138/10

14 вересня 2010 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючого судді Гичка М.Г.,

при секретарі Медяній І.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новоград-Волинський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який потребує матеріальної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2009 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення строку інвалідності до 1 листопада 2009 року. Свої вимоги мотивує тим, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем з 28.03.1987 року по 23.05.1999 року у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що згідно виконавчого листа № 3а-28/2006 від 27 грудня 2007 р., виданого Володимирським обласним судом, з відповідача проводилось стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, у розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 11 серпня 2005 року і до 1 липня 2006 року. Син ОСОБА_4 є студентом Житомирського державного технологічного університету, навчається на договірній основі, знаходиться в академічній відпустці за станом здоровя, є інвалідом другої групи з дитинства, його стан здоровя весь час погіршується, він потребує постійного лікування, посиленого харчування, догляду. Оскільки син є непрацездатним і стан його здоровя погіршився настільки, що він не може навіть навчатися, тому він не може самостійно себе утримувати і потребує матеріальної допомоги.

Зазначає, що вона з сином ОСОБА_4 не мають власного житла, винаймають квартиру, на що також потрібні кошти. ЇЇ заробітня плата не забезпечує належний стан лікування та догляду за сином. Відповідач здоровям сина не цікавиться, допомоги на його оздоровлення не надає і в добровільному порядку відмовляється це робити. Відповідач є фізично здоровим, отримує військову пенсію за вислугу років, стягнення аліментів на користь інших осіб з нього не проводиться, тому просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 з моменту подання позовної заяви до суду на період його навчання, але не пізніше досягнення ним 23-х річного віку, тобто до 30.07.2010 року в розмірі 1/3 доходів (заробітку) відповідача щомісячно.

Відповідач в судове засідання не зявився, допитаний Ковровським міським судом Володимирської області Російської Федерації стосовно заявленого до нього позову в порядку Конвенції про правову допомогу та правовідносини з цивільних, сімейних та кримінальних справ. В письмових поясненнях, які надійшли до суду, зазначається, що відповідач згоден на розгляд справи в своїй відсутності, частково визнає позов в розмірі 1/4 частини своїх доходів

Вислухавши пояснення позивачки , дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку.

З копію свідоцтва про народження дитини (а.с. 2) вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є батьком повнолітнього сина ОСОБА_3, 30.07.1987 р. нар. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано 25.05.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 3).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК (а.с. 39) ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, має другу групу інвалідності з 30 жовтня 2009 року, інвалідність встановлена на строк до 1 листопада 2010 року. Йому протипоказана важка фізична праця, робота в неблагоприємних метеоумовах.

Як вбачається з довідки Житомирського державного технологічного університету № 1/767 від 20.02.2009 року та № 1/2286 від 16.03.2010 року (а.с. 7,38) ОСОБА_3 є студентом Житомирського державного технологічного університету, обліково-фінансового факультету заочної форми навчання 4 курсу заочної форми навчання. Навчальний рік становить з 01.09.2009 р. по 30.06.2010 р. Термін навчання за навчальним планом складає з 01.09.2008 р. до 31.01.2012 р. За наказом № 379 с від 10.09.2008 р. він перебував в академічній відпустці по 31.08.2009 року.

Ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України встановлено правову норму, у відповідності до якої, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що відповідач є військовим пенсіонером, регулярно отримує пенсію, що підтверджується його особистими поясненнями, що надійшли до суду, а тому має можливість надавати допомогу на утримання свого непрацездатного сина, що продовжує навчання.

Суд, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав, які породжують обовязок відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 на період його навчання, але не пізніше досягнення ним 23-х річного віку. При визначенні розміру аліментів, які повинні стягуватися, суд враховує матеріальне становище відповідача та повнолітнього сина ОСОБА_4, їх стан здоровя, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, тому частково задовольняє позов в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходів).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати .

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57 - 60, 88, 212 - 215, 294, 367 Цивільного Процесуального Кодексу України, ст. ст. 198,200 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 1963 р. нар., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Російської Федерації, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, 30.07.1987 р. нар., в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку) щомісяця за період, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 01.06.2009 року і до досягнення сином ОСОБА_4 23-х річного віку, тобто до 30.07.2010 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в доход держави у розмірі 51 грн. та збір за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Головуючий