АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-6348/10Головуючий у 1-й інстанції Костів
Провадження № 22ц-2729/10 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2010 р.

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Козака І.О.

суддів - Гурзель І. В., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Саланді О.М.,

з участю апелянта, його представника та представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3

про стягнення боргу за договором позики, звернення стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості за договором позики, припинення права власності та визнання права власності на будинковолодіння,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оспорюване рішення, оскільки, на його думку, воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, й постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

Порушення норм процесуального права вбачає в тому, що суд першої інстанції невірно оцінив зібрані по справі докази, визнавши факт отримання відповідачем коштів за договором позики, хоча останній на дату складання розписки був відсутній у м. Тернополі, про що стверджують свідки.

Окрім цього, вказує, що в судовому засіданні не досліджувався оригінал розписки.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18.10.10 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача 500000,00 грн. заборгованості по договору позики та 1820,00 грн. судових витрат. У решті позову - відмовлено.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник підтримали вимоги скарги, пославшись на мотиви, зазначені в ній.

Представник позивача заперечив щодо задоволення скарги.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При постановлянні рішення суд виходив із того, що між сторонами виникли правовідносини, які випливають з договору позики, підтвердженням якого є розписка, й оскільки відповідач не довів, що вказаний договір був безгрошовий, тому стягнув заборгованість.

Із таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Згідно з розпискою від 16.06.09 ОСОБА_2 позичила ОСОБА_1 гроші в сумі 500000,00 грн.

Від імені позичальника діяла відповідач ОСОБА_3 на підставі довіреності, виданої ОСОБА_1, яка надавала їй право вчиняти таку угоду в його інтересах.

Як на підставу для отримання в позику коштів у розписці зазначалося проведення ремонтних робіт будинку, який належить відповідачу ОСОБА_1

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму позики.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що між позивачкою та ОСОБА_1 виникли правовідносини позики. Це підтверджується розпискою про борг перед позивачем.

У відповідності до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що на час укладання договору становило 170,00 грн. Згідно із ч. 2 цієї статті, на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобов'язання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ. Знаходження розписки у позикодавця свідчить про те, що боргове зобов'язання не припинено.

Тому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно застосовані норми матеріального і процесуального права й, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, підстав для скасування рішення, з мотивів, наведених у скарзі, не вбачає.

При цьому враховує наступне.

У силу ч.ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору.

Згідно із положеннями ст.ст. 238, 239 зазначеного Кодексу представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє, й правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Аналізуючи довіреність від 24.03.09, якою ОСОБА_1 уповноважив відповідачку ОСОБА_3 вчиняти від його імені цивільно-правові угоди, та вимоги ЦК України щодо представництва в цивільних правовідносинах, колегія судців приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно зроблений висновок щодо відповідальності ОСОБА_1 за виконання зазначеного зобов'язання.

ОСОБА_3 діяла у відповідності до ст. 244 ЦК України, її повноваження підтверджені документально й по формі відповідають ст. 245 ЦК.

Твердження апелянта про те, що коштів він не отримував з посиланням на покази свідків, не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності до ст. 1051 ЦК питання безгрошевості договору позики не може грунтуватися на показах свідків.

Іншими належними доказами вказаний договір позики не заперечений.

Також є безпідставними твердження апелянта про розгляд справи на підставі неналежних доказів, як от: копії розписки, без з'ясування наявності її оригіналу, оскільки судом апеляційної інстанції оглянуто оригінал цього документу та підтверджено його дійсність.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4