РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРА ЇНИ

24 лютого 2010 року місто Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Буцяка 3.1.

суддів Ковальчук Н.М., Мельника Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Сеньків Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду від 19 листопада 2009 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

встановила:

Рішенням Кузнецовського міського суду від 19 листопада 2009 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В поданій на це рішення апеляційній скарзі позивач посилався на те, що їх з відповідачкою син ОСОБА_3 навчається на державній формі навчання і отримує стипендію в розмірі 530 грн. на місяць. Однак судом не враховано, що в сина є додаткові матеріальні витрати, які він сам не спроможний нести.

Апелянт зазначав, що такі витрати він несе особисто. Це витрати на дорогу, оплата проживання сина в гуртожитку, оплата страхового платежу від нещасних випадків та інше.

Відповідачка надавати матеріальну допомогу відмовляється.

Тому апелянт не погодився з висновками суду про відсутність у нього підстав для стягнення на його користь аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Посилаючись на ці обставини, позивач рішення місцевого суду вважав незаконним та необгрунтованим і просив апеляційний суд його скасувати й ухвалити у справі нове рішення про задоволення його позову.

--------Справа № 22-293-10--------Головуючий суддя у І інстанції-ГореглядО.І.

Категорія № 46.48 Суддя-доповідач в Апеляційному суді - Буцяк 3.1.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що підстав для стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4С, який продовжує навчання, немає.

З таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може.

Сімейний кодекс України передбачає обов'язок батьків утримувати не тільки малолітніх та неповнолітніх дітей, а також повнолітніх сина, дочку, які є непрацездатними або продовжують навчання, у зв"язку з чим потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як убачається з матеріалів справи, сторони по справі є батьками повнолітнього ОСОБА_4С, який є студентом денної форми навчання Національного університету водного господарства та природокористування.

Весь тягар обов"язку по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання, несе ОСОБА_1, через що ОСОБА_4 є матеріально забезпеченим.

Згідно з правилами ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Матеріалами справи підтверджено, що в суді першої інстанції відповідачка не заперечувала надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_4 в період його навчання в Національному університеті водного господарства і природокористування та об'єктивно має таку можливість.

Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 навчається на першому курсі Національного ^ університету водного господарства та природокористування, проживає в гуртожитку, не отримує стипендію, його батько витрачає на його утримання більше трьох тисяч гривень в місяць, а середня зарплата ОСОБА_2 становить близько шести тисяч гривень, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4С, який продовжує навчання, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 141, 199, 182, 200 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 303, 307, 309, 313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кузнецовського міського суду від 19 листопада 2009 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період його навчання аліменти в розмірі 1/4 частини її доходу щомісячно, розпочинаючи з 9 вересня 2009 року , але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 віку 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 120 грн. 00 витрат на інформаційно-технічне забезпечення, що пов'язані з розглядом справи, перерахувавши їх Державному бюджету м. Рівного. , Банк одержувача ГУДКУ у Рівненській області, МФО 833017, р/р № 0002, код платежу 22050000, призначення платежу - ІТЗ для Апеляційного суду Рівненської області.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: