Справа № 2-902/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2010 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: г о л о в у ю ч о г о суді - Нікітішина В.П.

при с е к р е т а р і - Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням ,

В с т а н о в и в :

Позивачка звернулась в суд з цим позовом до відповідача, вказуючи, що є власницею частини будинку АДРЕСА_1 . З 1992 року у будинку на постійне місце проживання прописаний відповідач - ОСОБА_3 , 1951 року народження. Однак відповідач більше 15 років у будинку не проживає. Реєстрація постійного місця проживання відповідача в будинку перешкоджає позивачці в належному користуванні своєю власністю, оскільки змушена нести витрати на житлово-комунальні послуги в повному обсязі із-за прописки останнього.

В зв`язку з цим вона просила суд постановити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в її будинку, оскільки він більше 6 місяців в ньому не проживає без поважних причин.

В судовому засіданні позивачка додатково пояснила, що це її якийсь далекий родич. Свого часу його прописала у будинку її баба, яка на той час була власником будинку. Зняти його з реєстрації без відповідної заяви відповідача про це не можливо. Вирішення судом питання щодо визнання відповідача таким, що втратив право на жиле приміщення в її будинку, в подальшому стане підставою для зняття його з реєстраційного обліку за цією адресою. Оскільки його реєстрація у будинку є формальною. Це в свою чергу буде відповідним захистом її права власності на будинок.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у свою відсутність суду не надав, тому за згоди позивачки справу розглянуто у відсутність відповідача.

Вислухавши пояснення позивачки, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачка, ОСОБА_2 , є власником будинку 42/100 житлового будинку АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 30.12.2004 року. Таким чином позивачка є одноосібним власником цієї частини будинку. В цьому будинку згідно домової книги зареєстрований на постійне місце проживання ОСОБА_3 , 1951 року народження.

Але він не проживає в цьому будинку більше 15 років. Підтверджується це показами свідка у справі ОСОБА_5 та допитаної в якості свідка самої позивачки. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Це положення відповідно розповсюджується і на колишніх членів сімї власника житла у відповідності до ст.ст.156,163 ЖК України.

Доказів, які б могли би бути поважними для збереження за відповідачем цього житлового приміщення матеріали справи не містять.

Питання розподілу судових витрат у справі судом не вирішується, оскільки таких вимог вони не заявляли.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.71,72,156,163 ЖК України, ст.ст.386,526 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_3 , 1951 року народження, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі 10 днів з дня його проголошення, а надалі апеляційної скарги в наступні 20 днів. Або подачею безпосередньо апеляційної скарги в строк для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя -