Справа № 2-291/2010
Провадження по справі №2-291/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2010 року Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області

в складі :

головуючого судді Мельника М.Л.

секретаря Ігнатенко О.М.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарськ-Волинського районного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Т елецької ОСОБА_3

про

розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 20 липня 2001 року у виконкомі Новоборівської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 14. За час спільного проживання в них народились діти: дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу вказуючи, що спільне життя у них не склалось, вони не знаходять спільну мову не розуміють один одного, відповідач не виконує сімейних обовязків, не піклується про нормальні сімейні відносини, відсутні почуття любові, дружби, поваги та взаємодопомоги.

Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, дітей для подальшого проживання залишити з ним.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що відповідач не піклується про дітей, вживає спиртні напої, порушує подружню вірність.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала в частині розірвання шлюбу, щодо залишення дітей для проживання з позивачем позов не визнала та пояснила, що позивач їй неодноразово заподіював тілесні ушкодження, виганяє з квартири, забороняє користуватись речами домашнього обігу та спілкуватись з дітьми, налаштовує дітей проти неї.

Заслухавши сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 161 ч. 1 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина спір між ними може вирішуватись судом.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що позивач виганяє відповідача з квартири, наносить їй тілесні ушкодження, налаштовує дітей проти матері і відповідач часто ночує в інших громадян та в сараї.

Із свідоцтва про укладання шлюбу І-ТП №069573 та свідоцтв про народження І-ТП № 1 18323, І-ТП № 001138 слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 20 липня 2001 року у виконкомі Новоборівської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 14 та є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як встановлено в судовому засіданні позивач не має бажання зберегти сімю, спільне проживання суперечить їх інтересам, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Вирішуючи спір про залишення дітей для проживання позивачу суд виходить із вимог ст. 161 СК України якою передбачено, що спір може вирішуватись судом у разі проживання батька і матері окремо. Із позовної заяви та акту обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_5 від 02.06.2010 року слідує, що сімя складається із 4-х чоловік, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому вимоги позивача щодо місця проживання малолітніх дітей є безпідставними, так як батьки проживають спільно і посилання позивача про те що відповідач часто відсутня в квартирі є наслідком негативного впливу позивача щодо користування житлом відповідачем, що підтвердили в судовому засідання відповідач, свідок ОСОБА_6 і позивач ці обставини в судовому засіданні не спростував.

Крім того, суд при вирішенні даного спору керується принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, за яким дитина може бути розлучена з матірю лише у винятковій ситуації. Хоча орган опіки і піклування виконкому Новоборівської селищної ради у своєму висновку від 07.06.2010 року вважає за доцільним залишити малолітніх дітей для подальшого проживання з батьком посилаючись на аморальний спосіб життя відповідача, зловживання алкогольними напоями та схильності до бродяжництва. Однак, ні позивач ні орган опіки і піклування не звертався до суду про позбавлення батьківських прав відповідача.

За таких обставин позовні вимоги щодо залишення дітей для подальшого проживання з позивачем є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, ст. ст. 110 ч. 1, 112 ч. 2, 161 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

Шлюб зареєстрований 20 липня 2001 року у виконкомі Новоборівської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області за актовий записом № 14 між громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

У задоволенні позовних вимог про залишення дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для подальшого проживання з батьком ОСОБА_1 відмовити а безпідставністю.

Витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в сумі 17 грн. покласти в рівних долях на ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Володарсько- Волинського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий/підпис/

Копія вірна.

Суддя.