22.07.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
№ 22ц - 4076/2010р. Головуючий в 1 інстанції:
Категорія 27 ОСОБА_1
Доповідач : Бездрабко В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року липня місяця 22 дня колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Кузнєцової О.А.

Суддів : Бауль Н.М.

ОСОБА_2

при секретарі: Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського йонного суду м.Херсона від 12 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», третя особа - ОСОБА_4 про розірвання договору поруки,

встановила:

В січні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 листопада 2006 року між ОСОБА_4 та Акціонерним комерційним банком «Престиж» був укладений кредитний договір №014- 1/553, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 250000 доларів США зі сплатою 12,5% річних та кінцевим терміном повернення заборгованості до 09 листопада 2026 року.

В забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором, цього ж дня між банком та ним був укладений договір поруки, згідно якого він виступив поручителем по кредитним зобов»язанням ОСОБА_4

При укладенні договору поруки він приймав на себе зобов»язання по виконанню кредитного договору, виходячи з того, що обмінний курс по відношенню до долара США суттєво змінюватися не буде.

Проте, незважаючи на часткове виконання кредитного договору відповідно до затвердженого графіку його погашення, значне зростання курсу долара США відносно гривні істотно вплинуло на розмір заборгованість за договором, що при укладені договору поруки він не міг передбачити.

В порядку ст.652 ЦК України просив розірвати договір поруки №014-71/553 від 10 листопада 2006 року укладений між ним та ВАТ «АКБ «Престиж».

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 12 травня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційні скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позов, судові витрати покласти на ПАТ «Ерсте Банк».

ПАТ «Ерсте Банк» подані письмові заперечення, в яких банк просив апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши доповідача, осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником.

Судом встановлено, що 10 листопада 2006 року між ОСОБА_4 та ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Престиж» укладено кредитний договір №014-71/553 на суму 250000 доларів США зі строком погашення кредиту до 09 листопада 2026 року та сплатою 12,5% річних.

Цього ж дня між ВАТ «АКБ «Престиж» і ОСОБА_5 укладено договір поруки, згідно з яким останній зобов»язався відповідати за невиконання боржником усіх зобов»язань перед кредитором за кредитним договором від 10 листопада 2006 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав розірвання договору поруки в порядку ст.652 ЦК України.

Відповідно до аналізу змісту ст.652 ЦК України розірвання договору у зв»язку з істотною зміною обставин допускається за наявності чотирьох обов»язкових умов : у момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обстановки не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована особа не могла усунути після її виникнення при всій турботливості і обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Ухвалюючи рішення та виходячи з недоведеності факту настання умов, передбачених ч.2 ст.652 ЦК України, а відтак і наявності підстав для розірвання договору поруки, суд на підставі ст.60, 212, 213, 214 ЦПК України обґрунтовано виходив з того, що у позивача існувала можливість передбачення в момент укладення договору поруки зміни курсу гривні відносно долара США, враховуючи динаміку зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти гривні і її девальвації.

Доводи апеляційної скарги про те, що саме за наполяганнями банку кредит був отриманий в іноземній валюті, не можуть бути прийняті до уваги у зв»язку з їх недоведеністю.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства та відповідають нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування та направлення на новий судовий розгляд чи ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія

суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 12 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: