Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-2601/2010 Головуючий у 1інстанції - ОСОБА_1
Категорія - цивільна Доповідач - Шевченко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2010 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Бойко О.В.,

суддів: Шевченка В.М., Лазоренка М.І,,

при секретарі Пільгуй Н.В.,

за участю: представника ЗАТ „ОСОБА_2 компанія „АХА

Україна" ОСОБА_3, представників ФГ „ОСОБА_4П"- ОСОБА_4 та ОСОБА_5П, ОСОБА_6 CO..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційного скаргою Приватного акціонерного товариства „ОСОБА_2 компанія „АХА Україна" на рішення Менського районного суду від 23 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 до Закритого акціонерного товариства „ОСОБА_2 компанія „АХА Україна", Фермерського господарства „ОСОБА_4П.", ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

встановив:

В апеляційній скарзі ПАТ „СК „АХА Україна" просить рішення в частині стягнення з AT „СК „АХА Україна" на користь ОСОБА_8 3977,37 грн. матеріальної ніколи, 45,20 судового збору, 106,36 грн. витрат за ІТЗ розгляду цивільної справи, а всього 4128,93 грн.; на користь ОСОБА_6 8422,96 грн. матеріальної шкоди, 66,00 грн. судового збору, 113,14 грн. витрат за ІТЗ розгляду цивільної справи, а всього 8602,10 грн.; на користь ОСОБА_7 4080,44 грн. матеріальної шкоди, 45,20 грн. судового збору, 106,66 грн. витрат за ІТЗ розгляду цивільної справи, а всього 4232,43 грн. скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Рішенням Менського районного суду від 23 квітня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ЗАТ „СК „АХА Україна" на користь ОСОБА_7 4080,44 грн. матеріальної шкоди, 45,20 грн. судового збору, 106,66 грн. витрат за ІТЗ розгляду цивільної справи, а всього 4232,43 грн.; на користь ОСОБА_8 3977,37 грн. матеріальної шкоди, 45,20 судового збору, 106,36 грн. витрат за ІТЗ розгляду цивільної справи, а всього 4128,93 грн.; на користь ОСОБА_6 8422,96 грн. матеріальної шкоди, 66,00 грн. судового збору, 113,14 грн. витрат за

ІТЗ розгляду цивільної справи.

Стягнуто з ФГ „ОСОБА_4П." на користь ОСОБА_7 510 гри. несплаченої франшизи, 5,66 грн. судового збору, 13,33 грн. витрат за судового процесу, а всього 528,99 грн.; ОСОБА_8 510 грн. суми несплаченої франшизи, 6,80 грн. судового збору, 13,63 грн. витрат за 1ТЗ судового процесу, а всього 529,43 грн.; ОСОБА_6 510 грн. несплаченої франшизи, 4 грн. судового збору, 6,85 грн. витрат за ІТЗ судового процесу, а всього 520,85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 700 грн. моральної шкоди, 8,50 грн. судового збору, а всього 708,50 грн.; ОСОБА_8 1000 грн. моральної шкоди, 8,50 грн. судового збору, а всього 1008,50 грн., ОСОБА_6 700 грн. моральної шкоди, 8,50 грн. судового збору, а всього 708,50 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Доводи апеляційної скарги ЗАТ „СК „АХА Україна" зводяться до того, що рішення суду винесене з неповним дослідженням обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права та процесуального права. Апелянт наполягає на тому, що ним на правових підставах було відмовлено у здійсненні виплат страхового відшкодування по заявленому страховому випадку, оскільки до страхової компанії не було надано доказів законності експлуатації 02.08.2009 року о 17 год. забезпеченого транспортного засобу ГА32705-414 ОСОБА_10 під час виконання ними свої трудових (службових) обов'язків, як водія ФГ„ОСОБА_4П." Наданий позивачами подорожній лист №003928 ФГ „ОСОБА_4П." не може бути належним доказом експлуатації ОСОБА_10 транспортного засобу ГАЗ 2705-414 при виконанні ним своїх трудових обов'язків; Оскільки він не містить відомостей часу режимів роботи водія та забезпеченого транспортного засобу на дату 02.08.2009 року, завдання водія, допущення водія до управління за кермом, не було враховано постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. Крім того, судом не було прийнято до уваги положення Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема ст.ст. 30.2, 30.3. Відповідно до висновку спеціаліста №407 вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля „Москвич 412 ИЭ» внаслідок його пошкодження у ДТП на момент до ДТП становить 4487,37 грн. Таким чином, згідно з висновком експерта ремонт транспортного засобу вважається економічно необгрунтованим, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля 18887,71 грн. перевищує ринкову вартість автомобіля на момент ДТП.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Так, згідно ст.979 ЦК страховик бере на себе зобов'язання за договором, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Судом по справі встановлено, що 02.08.2009 року водій ОСОБА_10, який прийнятий на роботу водієм ФГ „Дорошенко" керуючи автомобілем

ГАЗ-2705-414 д.н.з. НОМЕР_1, що належить ФГ „ОСОБА_4П.", не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, чим порушив п.п. 12.10, 13.1, 2.9. ПДР України, здійснив зіткнення з двома транспортними засобами CITROEN-C 15D д.з. 61990 MM, під керуванням ОСОБА_11 та М-412 ИЭ д.з. 1079 ЧНП, під керуванням ОСОБА_8, а останній зіткнувся з третім автомобілем ВАЗ-21051 д.з. Б4352ЧН, під керуванням ОСОБА_7 Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Менського районного суду від 06.08.2009 року ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 124 КпАП України та накладено на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки.

Відповідно до полісу №ВВ/9652910 від 19.12.2008 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ФГ „ОСОБА_4П." укладений договір страхування цивільної відповідальності з ЗАТ „СК Український ОСОБА_2" м. Києва, за яким страховик повинен забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ас.77-78). Об'єктом страхування був належний господарству автомобіль - ГАЗ 2705-414, рік випуску 2007. Таким чином за типом договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності це був договір 1 типу.

Згідно з п.1 ст.22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровью, майну третьої особи.

Згідно висновків експертного автотоварознавчого дослідження дорожнього транспортного засобу №406, №405, №407 від 20.08.2009 року, матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП яка пов'язана з пошкодженням транспортного засобу ОСОБА_7 як власнику автомобіля ВАЗ-21051 д.з. Б4352 ЧН складає 4590,44 грн., ОСОБА_8 як власнику автомобіля М-412 ИЭ д.з. 1079 ЧНП складає 4487,37 грн., ОСОБА_12 як власнику автомобіля CITROEN-C 15D д.з. 61990 MM складає 8932,96 грн.

Суд першої інстанції з врахуванням положень ст.8 Закону «Про страхування», ст.ст.22,29,37 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.988 ЦК обгрунтовано стягнув із відповідача-страхової організації, на користь позивачів заподіяну транспортним засобом який експлуатувався особою цивільно-правова відповідальність якої застрахована на законних підставах, шкоду пов'язану з пошкодженням транспортних засобів позивачів.

З огляду на положення статей 979,988.990 ЦК, зазначеного Закону є безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для настання цивільно-правової відповідальності ФГ „ОСОБА_4П." за дії ОСОБА_10 під час зазначеної ДТП, оскільки до ОСОБА_2 компанії не було надано доказів експлуатації 02.08.2009р. о 17год. ОСОБА_10 і забезпеченого транспортного засобу під час виконання ним своїх трудові обов'язків як водія господарства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 виконував у ФГ" Дорошенко" трудові обов'язки водія і закріпленим за ним автомобілем Газ 2709-414 що є забезпеченим транспортним засобом, під час дорожньо-транспортної пригоди 2 серпня 2009 року о 17 год. заподіяв шкоду транспортним засобам позивачів. Ніяких доказів того що при настанні страхового випадку, ОСОБА_10 експлуатував забезпечений транспортний засіб не на законних підставах відповідачем не надано. Посилання апелянта на неповноту заповнення подорожнього листа ФГ „Дорошенко" №003928 вантажного автомобіля, у зв"язку з чим він не є належним доказом експлуатації ОСОБА_13 транспортного засобу при виконанні ним своїх трудових обов'язків, з огляду на положення ст. 1187 ЦК та що відсутні дані що зазначений автомобіль був переданий останньому без належного правового оформлення є безпідставними.

Виходячи із зазначеного, апеляційний суд вважає що обґрунтування страховиком-відповідачем відмови від сплати страхової виплати, суперечить закону і не грунтується на положеннях ст.991 ЦК та ст. 32 Закону.

Посилання в апеляційній скарзі про ігнорування судом першої інстанції висновку спеціаліста №407 від 20 серпня 2009 року згідно з яким ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля „Москвич 412ИЭ" є економічно необгрунтованим, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля 18887,грн., перевищує ринкову вартість автомобіля на момент ДТП 4487,37грн., і тому суд повинен був розрахунок суми страхового відшкодування здійснювати відповідно до вимог ст.30.2 або ст.30.3 Закону, не є підставою для скасування рішення суду. Оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції, такі вимоги відповідачем щодо встановлення порядку відшкодування шкоди, пов"язаної з фізичним знищенням транспортного засобу не заявлялися, і відповідач не заявляв ніяких прав на залишки транспортного засобу, суд вирішив справу у межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, тому такий недолік судового рішення на який посилається в апеляційній скарзі апелянт, не впливає на його правильність.

Сукупність досліджених матеріалів справи та наявні в ній докази приводять апеляційний суд до переконання, що судом першої інстанції правильно встановлені правовідносини між сторонами і їм дана вірна юридична оцінка на підставі повно і всебічно досліджених обставин справи, письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без зміни, оскільки воно ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „ОСОБА_2 компанія „АХА Україна" відхилити, а рішення Менського районного суду від 23 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.