Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-234/10

Провадження № -

15.04.2010 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області

У складі:

Головуючого - судді Чорнобук В.І.

При секретарі - Пильченко А.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на реконструйоване нежитлове приміщення магазину, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 25 січня 2010 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір згідно з яким, ОСОБА_1 зобов'язався провести комплекс ремонтно-будівельних робіт спрямованих на реконструкцію квартири № 44, заг. площею 42,6 м2, що розташована на першому поверсі, в житловому будинку літ. А-5 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 97 у нежитлове приміщення № 44 магазину непродовольчих товарів. При цьому ОСОБА_2, повинна була прийняти виконані роботи та сплатити ОСОБА_1 у якості винагороди грошову суму у розмірі дві тисячі гривень.

Належним чином виконавши свої зобов'язання 10 травня 2009 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з проханням сплатити їй грошову суму у розмірі дві тисячі гривень. Однак, ОСОБА_2, посилаючись на тимчасові фінансові труднощі відмовила ОСОБА_1 у сплаті відповідних коштів. ОСОБА_2 почала ухилятись від перемов із ОСОБА_1.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2 грошову суму у розмірі двох тисяч гривень та судові витрати покласти на останню.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2 пред'явила зустрічний позов до ОСОБА_1 та Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення № 44 магазину непродовольчих товарів, що розташоване на першому поверсі, в житловому будинку літ. А-5, за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 97. В обгрунтування зустрічних позовних вимог було зазначено, що дійсно, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 15 лютого 2008 року належала квартира № 44, заг. площею 42,6 м2, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 97.

На момент придбання вказана квартира знаходилася у вкрай занедбаному становищі фактично непридатному для проживання, отже, з метою недопущенну погіршення стану вищевказаного нерухомого майна ОСОБА_2 була вимушена провести певний перелік робіт спрямованих на поліпшення її експлуатаційного стану. У січні 2010 року ОСОБА_2 доручила ОСОБА_1 провести реконструкцію вищезазначеної квартири, і у лютому 2010 року ОСОБА_3 виконала комплекс ремонтно-будівельних робіт.

В результаті цих робіт вказана квартира № 44, загальною площею 42, 6 м2 була реконструйована у нежитлове приміщення № 44 магазину непродовольчих товарів, загальною площею 43, 1 м2, ґанок літ. а5, площею 2,7 м2.

На момент закінчення вказаних робіт ОСОБА_2 не мала фінансової можливості розрахуватися із ОСОБА_1, однак у березні 2010 року вказана заборгованість була сплачена ОСОБА_1 в повному обсязі, а отже ОСОБА_2 в повному обсязі виконала свої зобов'язання згідно договору по проведенню комплексу ремонтно-будівельних робіт спрямованих на реконструкцію квартири № 44, заг. площею 42,6 м2, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 97 у нежитлове приміщення № 44 магазину непродовольчих товарів.

Таким чином станом на березень 2010 року ОСОБА_3 вже не має підстав для задоволення своїх позовних вимог.

При цьому, у зв'язку з тим, що вищевказана реконструкція була проведена без отримання належного дозволу з боку органів державної влади, виходячи з чого дана реконструкція є самовільним будівництвом, ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічними позовними вимогами про визнання квартири № 44, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 97 непридатною для проживання та визнання права власності за ОСОБА_2, на самовільно реконструйоване нежитлове приміщення № 44 магазину непродовольчих товарів, загальною площею 43,1 кв.м., ґанок а5, площею 2,7 м, розташованого на першому поверсі в житловому будинку літ. А-5, за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 97, без акту введення в експлуатацію.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтвердив факт сплати ОСОБА_1 грошової суми боргу у розмірі двох тисяч гривень у березні 2010 року, проти зустрічного позову не заперечував.

Представник ОСОБА_2 проти первісного позову заперечував, на задоволенні зустрічного позову наполягав з викладених у ньому підстав.

Представник Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, надав до суду письмові пояснення, просив суд розглянути спір без його участі та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства та матеріалів справи.

Заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 15 лютого 2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.03.2008 року, виданого Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», належала квартира № 44, заг. площею 42,6 м , що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 97.

Вказаний придбаний об'єкт нерухомого майна знаходився в непридатному для проживання стані, про що свідчить рішення Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська № 250 від 22.05.2009 року, яке затверджує акт районної технічної комісії «про обстеження житлового будинку (приміщення) з метою встановлення його відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання житлового будинку (приміщення) непридатним для проживання». Згідно акту районної технічної комісії «про обстеження житлового будинку (приміщення) з метою встановлення його відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання житлового будинку (приміщення) непридатним для проживання квартира № 44, заг. площею 42,6 м , що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна. 97 визнана непридатною для проживання та передбачена можливість переводу вказаної квартири у нежитловий фонд.

З метою недопущення погіршення стану вищевказаного нерухомого майна ОСОБА_2 була вимушена провести певний перелік робіт спрямованих на поліпшення її експлуатаційного стану. У січні 2010 року ОСОБА_2 доручила ОСОБА_1 провести реконструкцію вищезазначеної квартири, і у лютому 2010 року ОСОБА_3 виконала комплекс ремонтно-будівельних робіт.

В результаті цих робіт вказана квартира була реконструйована у нежитлове приміщення № 44 магазину непродовольчих товарів, загальною площею 43,1 м2, ґанок літ. а5, площею 2,7 м .

На момент закінчення вказаних робіт ОСОБА_2 не мала фінансової можливості розрахуватися із ОСОБА_1, однак у березні 2010 року вказана заборгованість була сплачена ОСОБА_1 в повному обсязі, про що свідчать усні пояснення представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а отже у задоволені позову ОСОБА_1 належить відмовити як у необгрунтованому по суті.

При цьому зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи вищевказана реконструкція була проведена без отримання належного дозволу з боку органів державної влади, виходячи з чого дана реконструкція є самовільним будівництвом, адже згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловнй будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самовільним будівництвом. яктдо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети або без належного дозволу або належним чином затвердженого проект), або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

При цьому не були порушені права третіх осіб, інтереси мешканців будинку та їх житлові права, що підтверджується відповідними письмовими заявами власників суміжних квартир, згідно яких вони не заперечують проти реконструкції квартири № 44. що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна. 97 у нежитлове приміщення №44 магазину непродовольчих товарів. Крім того. ОСОБА_2 не порушує прав третіх осіб з огляду на той факт, що вищезазначене нерухоме майно знаходиться у одноособовому володінні ОСОБА_2 і не є місцем загального користування будинку.

Відповідно до вимог державних будівельних норм - ДБН В.2.2-15-2005 -Житлові будинки. Основні положення» приміщення громадського призначення дозволяється розміщувати на першому, цокольному поверхах житлового будинку, при цьому приміщення громадського призначення повинні мати окремі входи ізольовані від житлової частини будинку.

Згідно технічного висновку б/н від 20 квітня 2010 р. виданий ТОВ „ПРОМТЕХСТАЛЬПРОЕКТ" ліцензія АВ .№ 051902: строк дії ліцензії з 21 квітня 2006 по 21 квітня 2011 року/ про технічний стан будівельних конструкцій нежитлового приміщення магазину непродовольчих товарів, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 97, нежитлове приміщення № 44 магазин) непродовольчих товарів, що розташоване на першому поверсі жилого будинку літ. А-5 відповідає будівельним. санітарним і протипожежним нормам та експлуатація даного об'єкту можлива за прямим призначенням, що свідчить про відсутність необхідності замовляти та отримувати відповідний акт введення в експлуатацію.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах. незаборонених законом.

На підставі ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння. користування і розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. З ст. 2 ЗУ «Про власність», кожний громадянин України має право володіти, користуватися й розпоряджатися майном особисто або разом з іншими.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати їм документа, що засвідчує його право власності.

На підставі вищезгаданого, керуючись ст. 375.376. 392 ЦК України, ст. 10. 11. 60.212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 (ШН НОМЕР_1) до ОСОБА_4, Дніпропетровської міської ради, про визнання права власності на нежитлове приміщення магазину - задовольнити повністю.

Визнати квартиру № 44, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 97 непридатною для проживання.

Визнати право власності за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1). на нежитлове приміщення № 44 магазину, загальною площею 43,1 кв.м.. ґанок а5. площею 2,7 м , розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 97. без акту введення в експлуатацію.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви на апеляційне оскарження поданням після ць(: пр зтягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: