№2-162/ 10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2010 р. м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя в складі : судді Сараєва І.А., при секретарі Лаушкіної М.В., представнику відповідачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Д,П, «Маріупольський морський торгівельний порт» до ОСОБА_2 про визнання особи, що втратило право користування житловим приміщенням-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 р. Д.П. «Маріупольський морський торгівельний порт» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її спільно з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4такими, що втратили право користування житловим приміщенням в гуртожитку підприємства, розташованого за адресою : м. Маріуполь, просп. Адм.Луніна, 9, кімната 31, оскільки вона там не проживає більше шести місяців без поважних причин.

Представник позовної сторони ОСОБА_5 підтримала свої вимоги. Пояснила, що відповідачка ОСОБА_6 і її малолітнім дітям на підставі ордера № 016 була виділена житлова площа в гуртожитку ДП «Маріупольський морський торгівельний порт» за адресою проспект ОСОБА_5. Луніна, 9, кімната 31.

Згідно картки прописким і особистому рахунку № 1006 відповідачка разом з малолітніми дітьми прописані за вказаною адресою.

Проте більше трьох років відповідачка з дітьми за вказаною адресою фактично не проживають, що підтверджується актами комісії позивача, які складалися в сичні 2009 р. та травні 2009 р., а також підтвердженнями адміністрації і жителями гуртожитку.

Вважає, що відповідно до ст. 71 ЖК України житлове приміщення за наймачем зберігається впродовж шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України можливе в судовому порядку визнати особу таким, що втратило право користування житловим приміщенням в разі його відсутності впродовж більше шести місяців без поважних причин.

У зв'язку з приведеними обставинами просить задовольнити заявлені вимоги.

Відповідачка ОСОБА_7заявленниє вимоги не визнала. Пояснила, що, дійсно, по родинних обставинах періодично користується приміщенням в гуртожитку, проте, підкреслила, що у неї малолітні діти і іншого житла у неї немає. Вона продовжує працювати на підприємстві, якому належить гуртожиток, вважає, що вимоги позивача не відповідають дійсності.

Представник Приморської районної адміністрації Служби по справах дітей ОСОБА_8вважає, що позов не підляґає задоволенню, бо він порушує інтереси неповнолітних дітей, проти його задоволення.

Суд. вислухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

При цьому суд враховує наступні факти :

-згідно з главою 4 ЖК України «Про користуваннями гуртожитками» особа може бути виселена з гуртожитку у зв'язку із звільненням з підприємства і за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину;

-з наданої суду довідки ДП «Маріупольський торгівельний порт» ОСОБА_7 продовжує працювати на вказаному підприємстві чергової стрілочного поста ( а.с. 15);

-відповідачка ОСОБА_7 не має іншого житла і у неї на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, які також прописані в спірному житлі;

-суд вважає, що позовні вимоги заявлені без заслання на належні норми закону, так ст. 71, 72 ЖК України застосовні лише в спорах про користування житловими приміщеннями державного і громадського житлового фонду, проте в даному випадку суперечка ведеться про користування гуртожитком, який регулюється ст. 132 ЖК України для мешкання працівників, які в період роботи можуть використовувати вказане житло.;

-відповідачка ОСОБА_7 по родинних обставинах періодично користується вказаним житлом в гуртожитку, зберігає там свої речі;

-з показань свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 витікає, що відповідачка ОСОБА_7 періодично користується жлом, здійснює за ним догляд, зберігає свої особисті речі

Згідно ст. 132 ЖК України працівников підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв*язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину.

Керуючись ст.ст. 110,208-209. 212-215, 218 ЦПК України. Ст.ст. 71, 72, 132ЖК України суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ДП «Маріупольський торгівельний порт» про визнання ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_7 О С. такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою : м. Маріуполь, просп. Адм. Луніна, 9, кім. 31 - відмовити.

Рішення набирає чинності через 10 днів після проголошення, якщо в зазначений термін не буде подана скарга про його скасування.

Суддя: Сараєв І. А.