Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-3730/10р.
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарях Хутінаєвій О.Ю., Леоненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестінтер», третя особа без самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агробудпереробка-ЛТД» в особі в.о. керівника, розпорядника майна ОСОБА_2, - про визнання майнових прав та права власності на об єкт незавершеного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2010 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому посилається на те, що 06.06.2005 року між ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД», що виступало в якості Замовника, та ТОВ «Інвестінтер», що виступало в якості Інвестора, був укладений Інвестиційний договір № 20 на будівництво житлового будинку № 97 по вулиці Київський шлях в місті Борисполі Київської області.

09.08.2010 року до Договору було укладено додаткову угоду № 2, якою було змінено адресу будівництва будинку на адресу: Київська обл., м. Бориспіль, вул. К. Шлях, 95.

20.12.2005 року між ТОВ «Інвестінтер» та ТОВ «Центрінвестбуд-2000» був укладений Інвестиційний договір № 21-3, предметом якого є фінансування будівництва Об єкта інвестування з метою отримання у власність квартири № 21 загальною площею 52,70 кв. м, що розташована на 8 поверсі секції 3 новозбудованого будинку № 97 по вул. К. Шлях в м. Борисполі Київської обл..

В свою чергу, ТОВ «Центрінвестбуд-2000» 09.11.2006 року уклало з нею (позивачкою) Договір № 1-21-3 про відступлення права вимоги, відповідно до якого вона набула право вимоги належне ТОВ «Центрінвестбуд-2000», і стала кредитором за Інвестиційним договором № 21-3 від 20.12.2005 року, сплативши 239785 грн. 00 коп..

11.08.2010 року між нею та відповідачем було підписано додаткову угоду № 2 до Інвестиційного договору, якою було внесено зміни в адресу будинку, а саме: Київська обл., м. Бориспіль, вул. К. Шлях, 95.

Таким чином, вона свої обов'язки за договором виконала в повному обсязі, сплативши інвестиційний внесок в повному обсязі, однак ТОВ «Інвестінтер», в порушення умов договору, за наявності акта прийому-передачі майнових прав на вказану квартиру, укладеного між нею та ТОВ «Центрінвестбуд-2000», що є невід'ємною частиною зазначеного правочину, вказане житлове приміщення їй у власність не передало, тим самим не виконало договірні зобов'язання.

Тому, враховуючи, що відповідач не виконує свої зобов язання, передбачені Інвестиційним договором № 21-3 від 20.12.2005 року, та об"єкт інвестування до даного часу в експлуатацію не введений, що дає підстави вважати, що існує можливість порушення її майнових прав, які вона набула на підставі даного договору, в майбутньому, просить визнати за нею майнові права на Об"єкт інвестування, а саме вказане житлове приміщення, визнавши за нею право власності на частину Об єкту незавершеного будівництва, а саме на вказане житлове приміщення, враховуючи, що таке право, за наявності договорів та здійснених, на виконання таких договірних зобов'язань, інвестицій в будівництво, не визнається ТОВ «Інвестінтер».

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 до суду не з явився, на попередньому судовому засіданні надав відзив на позовну заяву, в якому позов визнає, підтверджуючи обставини викладені в ньому.

Представник третьої особи - ОСОБА_4 пояснив, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, надав письмові пояснення, в яких зазначає, що право власності на об єкт незавершеного будівництва не може бути визнано за позивачкою на підставі ч.4 ст.331 ЦК України, оскільки дану норму виключено. Майнові права включають в себе право власності, а тому визнати майнові права позивачки на об єкт незавершеного будівництва також неможливо. Разом з тим зазначає, що після закінчення будівництва і здачі в експлуатацію будинку, в якому знаходиться спірна квартира, позивачці буде передана у власність зазначена квартира.

Суд ухвалив слухати справу у відсутність представника відповідача.

Суд, заслухавши позивачку, представника третьої особи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 06.06.2005 року в м.Києві між ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД», що виступало в якості Замовника, та ТОВ «Інвестінтер», що виступало в якості Інвестора, був укладений Інвестиційний договір № 20 на будівництво житлового будинку № 97 по вулиці Київський шлях в місті Борисполі Київської області, за яким ТОВ «Агробудпереробка-ЛТД», як замовник, у відповідності з Правилами забудови м.Києва зобов'язане було здійснити згідно затвердженої у встановленому порядку проектно-кошторисної документації будівництво даного будинку та здати Об"єкт державній комісії.

Інвестор в свою чергу зобов язувався фінансувати будівництво 4000 кв. м загальної площі житла за рахунок власних та/або залучених коштів забезпечує фінансування будівництва Об єкту, а Замовник здійснює будівництво житлового будинку та надає Інвестору (відповідачу) всі необхідні документи для оформлення права власності на об єкт інвестування.

Інвестор (відповідач) свої зобов язання за Договором виконав в повному обсязі, що вбачається з платіжних доручень № 76 від 07.06.2005 року на суму 7200000 грн. 00 коп. та № 307 від 18.11.2005 року на суму 2040000 грн. 00 коп., в зв язку з чим Актом прийому-передачі від 08.06.2005 року Замовник передав Інвестору (відповідачу) майнові права на 60 квартир у вищевказаному будинку загальною площею 4000,5 кв. м.

09.08.2010 року до Договору було укладено додаткову угоду № 2, якою було змінено адресу будівництва будинку на адресу: Київська обл., м. Бориспіль, вул. К. Шлях, 95.

Таким чином, відповідно до п.п.4.4.1., 4.4.3. Інвестиційного договору № 20 Інвестор (відповідач) отримав право розпоряджатися об єктом інвестування і залучати інших учасників інвестиційної діяльності для фінансування будівництва об єкта інвестування.

В зв язку з цим, 20.12.2005 року між ТОВ «Інвестінтер» та ТОВ «Центрінвестбуд-2000» був укладений Інвестиційний договір № 21-3, предметом якого є фінансування будівництва Об єкта інвестування з метою отримання у власність квартири № 21 загальною площею 52,70 кв. м, що розташована на 8 поверсі секції 3 новозбудованого будинку № 97 по вул. К. Шлях в м. Борисполі Київської обл..

ТОВ «Центрінвестбуд-2000» свої зобов язання перед Відповідачем виконало в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 252 від 27.09.2006 року та Довідкою про інвестування загальної площі квартири від 27.09.2006 року.

Відповідно до п.4.1.4. Інвестиційного договору, після здійснення 100 % оплати ТОВ «Центрінвестбуд-2000» отримало право розпорядження майновими правами на Об єкт інвестування, в зв язку з чим ТОВ «Центрінвестбуд-2000» 09.11.2006 року уклало з позивачкою Договір № 1-21-3 про відступлення права вимоги, відповідно до якого вона набула право вимоги належне ТОВ «Центрінвестбуд-2000». і стала кредитором за Інвестиційним договором № 21-3 від 20.12.2005 року, сплативши 239785 грн. 00 коп., що підтверджується Актом прийому-передачі документів, відповідно до п. 1.3 Договору про відступлення від 09.11.2006 року.

11.08.2010 року між позивачкою та відповідачем було підписано додаткову угоду № 2 до Інвестиційного договору, якою було внесено зміни в адресу будинку, а саме: Київська обл., м. Бориспіль, вул. К. Шлях, 95.

Проте, відповідач, за наявності вищевказаних договорів та проплат, здійснених в об"єкт інвестування з боку позивачки та інших товариств, безпідставно, свої договірні зобов'язання не

-*¦

виконує, що вказує на те, що саме внаслідок його винних дій позивачка позбавлена можливості отримати належну їй частку в Об"єкті інвестування.

Відповідно до ст.ст.526, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу та порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 177 ЦК України, до об"єктів цивільних прав відносять, в т.ч. речі та майнові права.

Відповідно до ст. 190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

Згідно ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об"єкти власності, а також майнові права.

Таким чином, враховуючи, що позивачка виконала покладені на неї зобов'язання, проплативши в повному обсязі інвестиційний внесок в об'"єкт будівництва відповідно до умов інвестиційного договору від 09.11.2006 року, суд дійшов висновку, що остання набула майнові права щодо побудованого нежитлового приміщення на підставі вищевказаного правочину.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має право володіти, користуватись і розпоряджатись об'єктами та результатами інвестицій.

Відповідно до ст.876 ЦК України, власником об"єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5 «Про внесення змін та доповнень до нормативно-правових актів міністерства та про затвердження положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об"єктів нерухомого майна», нерухомим майном визнаються також об"єкти незавершеного будівництва.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та одними зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Проте, як передбачено ч.4 ст.331 ЦК України, яка втратила чинність, за заявою заінтересованої особи суд може визнати її власником недобудованого нерухомого майна, якщо буде встановлено, що частка робіт, яка не виконана відповідно до проекту, є незначною.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачка зі своєї сторони, згідно зобов'язань, визначених вищевказаним правочином, вчинила всі дії щодо набуття майнових прав на Об єкт незавершеного будівництва - квартиру № 21 загальною площею 52,70 кв. м, що розташована на 8 поверсі секції 3 новозбудованого будинку № 95 по вул. К. Шлях в м. Борисполі Київської обл., які з вини саме відповідача, який, за наявності вищевказаних договорів та проплат, здійснених в Об"єкт інвестування з боку позивачки та інших товариств, безпідставно, свої договірні зобов'язання не виконує, що вказує на те, що саме внаслідок його винних дій позивачка позбавлена можливості отримати належну їй частку в Об"єкті інвестування, слід відновити таке право, визнавши за позивачкою майнові права на спірне житлове приміщення, що не визнається відповідачем.

Разом з тим підстав для визнання за позивачкою права власності на об єкт незавершеного будівництва - квартиру № 21 загальною площею 52,70 кв. м, що розташована на 8 поверсі секції З новозбудованого будинку № 95 по вул. К. Шлях в м. Борисполі Київської обл., суд не вбачає.

В зв язку вищевикладеним, керуючись Законом України «Про інвестиційну діяльність» від 18.09.1991 року зі змінами та доповненнями; Законом України «Про державну реєстрацію речових

прав на нерухоме майно та їх обмеження» від 01.07.2004 року № 1952-ІУ; наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5 «Про внесення змін та доповнень до нормативно-правових актів міністерства та про затвердження положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна»: ст.ст. 16, 177. 190, 328, 331, 526, 610, 876 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 майнові права на Об"єкт незавершеного будівництва -однокімнатну квартиру № 21, загальною площею 52,70 кв. м, що розташована на 8 поверсі, секції 3 в житловому будинку по вул. Київський шлях, 95 в м. Борисполі Київської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестінтер» на користь ОСОБА_1 сплачені нею при подачі позову судовий збір в розмірі 1700 грн. 00 коп. та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення, на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В. Журавський

.