№ 2-о-59/10
№ -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської

області в складі головуючого судді: САВЧЕНКА B.Q.

народних засідателів: ПОЛІЩУКОВОЇ Л.І.

ОСОБА_1

при секретарі: ГОРБ С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську справу за заявою Директора неповної середньої загальноосвітньої школи-інтернату № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови в інтересах малолітнього ОСОБА_2 про визнання громадянина безвісно відсутнім

ВСТАНОВИВ:

В березні 2010 року Директор неповної середньої загальноосвітньої школи-інтернату № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська з заявою, в якій просила суд відповідно до статті 43 ЦК України, статей 234, 246, 249 ЦГІК України визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутньою.

В обґрунтування заявлених вимог Директор неповної середньої загальноосвітньої школи-інтернату № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови НОРОХА Н.М. вказала, що в неповній середній загальноосвітній школі-інтернаті № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови м. Дніпродзержинська знаходиться на неповному державному утриманні малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

16 грудня 2009 року батько малолітнього ОСОБА_4 - позбавлений батьківських прав рішенням Баглійського районного суду.

З моменту зарахування дитини до закладу та до теперішнього часу ніяких відомостей від його матері не надходило, що підтверджується актом невідвідування. За даними адресно-довідкового бюро м. Дніпродзержинська громадянка ОСОБА_3 не значиться згідно перевірки, здійсненої Баглійським РВ м. Дніпродзержинська. Останнім місцем проживання матері дитини був Ленінський район м. Дніпропетровська, звідки знята з реєстрації 18 березня 2002 року. Певний час вона мешкала без реєстрації в місті Дніпродзержинськ, провулок 6-ий Колеусівський, 7. Але по теперішній час заходи щодо розшуку ОСОБА_3 не надали позитивного результату і встановити її місце перебування не вдалося.

З цієї причини 10 грудня 2008 року адміністрація закладу звернулася до Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ВС України у Дніпропетровській області із клопотанням про її розшук. Однак це не дало позитивного результату і встановити її місце перебування не вдалося.

Відповідно до статті 43 ЦК України, фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Визнання ОСОБА_3 безвісно відсутньою необхідно для набуття її сином відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13.01.2005 року, абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року правового положення дитини, позбавленої батьківського піклування, та подальшого влаштування в державні дитячі заклади на повне державне утримання. Тому вона наполягає на задоволенні своїх вимог згідно зі статтею 43 ЦК України 2004 року та згідно статей 246-249 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника неповної середньої загальноосвітньої школи-інтернату № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови, юриста цього учбового закладу ОСОБА_5. яка наполягала на задоволенні заявлених вимог з тих же правових підстав, дослідивши наявні по справі докази, вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Згідно ст. 43 ЦК України 2004 року фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки Баглійського РВ з 10 грудня 2008 року знаходиться у розшуку, ОСОБА_3 своїм сином за час перебування його в учбовому закладі з моменту зарахування та по теперішній час не цікавилася і не цікавиться ні усно, ні письмово, не приймала участі у його матеріальному забезпеченні. Спроби встановити місце знаходження ОСОБА_3 працівниками міліції не дали бажаного результату.

Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає, що заявлені Директором неповної середньої загальноосвітньої школи-інтернату №2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови вимоги про визнання безвісно відсутньою матері дитини ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Тому вимоги Директора неповної середньої загальноосвітньої школи-інтернату № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови необхідно задовольнити та визнати ОСОБА_3Г, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутньою.

Керуючись статтею 43 ЦК України, статтями 10. 60, 246-249 ЦГІК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Директора неповної середньої загальноосвітньої школи-інтернату № 2 з відділенням для дітей з важкими розладами мови в інтересах малолітнього ОСОБА_2 про визнання громадянина безвісно відсутнім,

задовольнити повністю.

ОСОБА_3 27 червня 19 8 1 року народження, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 - визнати безвісно відсутньою з 10 грудня 2008 року.

Протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду сторонами чи їх представниками і протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження тими ж особами може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська.

Суддя: