Чорнобаївський районний суд Черкаської області
Справа 2-163/2010 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2010 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд в складі головуючого-судді Охріменко Н.І.

при секретарі-Франчук Л.М.

З участю позивача-Шарай Р.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третіх осіб ОСОБА_3,ОСОБА_4 про визнання договору дарування житлового будинку з надвірними спорудами удаваним,

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування житлового будинку з надвірними спорудами удаваним, посилаючись на те,що перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_2 та маючи в цьому шлюбі малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у березні 2008 року вони домовились з односельчанином ОСОБА_6 про купівлю належного йому на праві власності житлового будинку з надвірними спорудами,який розміщений в с.Мельники по вул.Лесі Українки, 18 Чорнобаївського району за 5000 грн. та почали впорядковувати зазначений житловий будинок, а саме: зруйнували стару піч,побудували нову плиту.

У квітні 2008 року передали ОСОБА_6 гроші в сумі 5000 грн„одержані як допомога при народженні дитини, за житловий будинок і мали намір оформити цей будинок на малолітнього сина, проте при оформленні в нотаріуса виявилося,що в нього відсутній ідентифікаційний код,на виготовлення якого пішло б декілька тижнів,тоді відповідачка запропонувала оформити договір дарування на неї,він був проти цього, але відповідачка заявила,що гроші її, а тому вона зробить що захоче. Таким чином 21 серпня 2008 року був укладений договір дарування житлового будинку з надвірними спорудами в с.Мельники по вул.Лесі Українки, 18,згідно якого ОСОБА_6

подарувач ОСОБА_2 вищевказаний житловий будинок.

Поскільки з часу укладення договору дарування,відповідачка постійно заявляла йому,що будинок є її особистою власністю,вигонить його з будинку, викидає його речі, то він звернувся до суду з позовом про визнання договору дарування житлового будинку з надвірними спорудами удаваним.

В своїй первинній позовній заяві позивач просив також визнати право власності за ним на 14 частину житлового будинку з надвірними спорудами, але після винесеної судом ухвали суду від 3 березня 2010 року про залишення позовної заяви без руху, позивач змінив свої позовні вимоги і просив лише визнати договір дарування удаваним і вважати позов таким,що не підлягає грошовій оцінці.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав,просив його задоволити.

Відповідачка позовні вимоги не визнала, про день,час, розгляду справи повідомлена,надіслала заяву про розгляд справи в її відсутності.

Приватний нотаріус ОСОБА_3про день,час розгляду справи повідомлений,надіслав листа про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги не визнав,вважав,що ним при посвідченні договору дарування були роз»яснені всі права та обов»язки та норми цивільного законодавства,що випливають з договору дарування.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив,що в 2008 році він отримав в порядку спадкування за заповітом право власності на будинок з надвірними спорудами в с.Мельники по вул.Л.Українки,18 і цей будинок продав ОСОБА_2 за 5 тис. грн. Ці гроші він отримав ще в 2008 році, а розписку про їх одержання написав на прохання позивача. При оформленні в нотаріальній конторі оформили договір дарування ,поскільки на малолітнього сина сторін не було якогось документа.

Суд,вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі,вважає,що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановленого ОСОБА_6 отримав за належний йому житловий будинок з надвірними спорудами в с.Мельники по вул.Лесі Українки, 18 кошти в сумі 5000грн

Відповідно до ч.І ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.235 ЦК України якщо буде встановленого правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину,який вони насправді вчинили,відносини сторін регулюються правилами щодо правочину,який сторони насправді вчинили.

Таким чином, договір дарування за яким ОСОБА_6 подарував належний йому будинок ОСОБА_2 є удаваним правочином,вчиненим сторонами для приховання іншого правочину ,який вони насправді вчинили.

Тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст..ст.8,10,58,60,61,214,215 ЦПК України, ст.ст. 16,235,655 ЦК Україн,суд -

вирішив :

Позов задоволити повністю.

Визнати удаваним правочин вчинений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, а саме: договір дарування від 21 серпня 2008 року жилого будинку з надвірними спорудами ,що розміщений в с.Мельники Чорнобаївського району Черкаської області по вул. Лесі Українки, 18, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі №5248.

Визнати укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 договір купівлі -продажу жилого будинку з надвірними спорудами,що розміщений в с.Мельники по вул.Лесі Українки, 18 Чорнобаївського району Черкаської області за 5000 (пять тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подачі в 10 -ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,але апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів,то рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку..

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_7