30.09.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-5279/10 р. Головуючий в І інстанції
Категорія: 46 Доповідач: Полікарпова О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року вересня місяця 30 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої: Полікарпової О.М. суддів: Приходько Л.А.

ОСОБА_2 при секретарі: Кримцевій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 05 травня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину вкладу та його поділ,

встановила:

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права на 1/2 частину вкладу, який був зроблений відповідачем під час їх подружнього життя та стягнення з нього компенсації за використану ним її частку вкладу. В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначила, що в період їх сумісного проживання чоловік їздив на заробітки і гроші, які він привозив, частково йшли на потреби сімї, а частину він заощаджував і вона про них не знала. В розподіл майна вони не увійшли.

Під час розгляду справи уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути на її користь компенсацію 1/2г частини вкладів в наступних розмірах: 51 ООО грн, 26900 грн, 5620 доларів США та відсотків по них в сумі 5816, 53 грн та 2970 доларів США.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що гроші, які він переводив на свій рахунок в Україну, належали йому та членам бригади. Періодично, коли бригада поверталась в Україну, він знімав весь вклад, ділив між членами бригади, а свою частину витрачав на потреби своєї сімї, оскільки дружина тривалий час не працювала, та на потреби нової дружини, з якою перебував у фактичних шлюбних відносинах.

Рішенням суду від 05 травня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину вкладів на рахунках за №93, НОМЕР_1, НОМЕР_2, відкритих у

Чаплинському відділенні ВАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6» на суму 40 294, 68 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 0.0. на користь ОСОБА_4 в рахунок її 1/2г частини вкладів у сумі 40 294,68 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом обставин по справі та невідповідність висновків суду встановленим обставинам, просить рішення суду скасувати і направити справу на новий розгляд до районного суду.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 її доводи не визнає, вважаючи рішення суду обґрунтованим та законним.

Судова колегія, заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4, суд виходив з того, що заробітна плата, пенсія, стипендія, інші види доходів, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету є обєктом спільної сумісної власності подружжя, кожен з подружжя має право на його поділ, при цьому частки їх вважаються рівними. Розпорядження майном, що є обєктом спільної сумісної власності , після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою. Оскільки відповідач використав кошти з вкладних рахунків на свої потреби, суд стягнув з нього компенсацію 12і частини цих вкладів на користь позивачки.

Судова колегія не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки судом неповно враховано встановлені по справі обставини та не застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що сторони реєстрували шлюб двічі. Останній раз вони перебували у шлюбі з 19.04.1996 року по 29.09.2007 року (а.с. 6,7). Рішенням суду від 28 травня 2008 року між подружжям поділено майно (а.с.18-19). Протягом 2005-2006 років на імя ОСОБА_3 у ВАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6» були відкриті депозитні рахунки: з 04.01.2006 року по 04.04.2006 року на суму 51 ооо грн, з 03.04.2006 року по 03.10.2006 року на суму 25 ооо грн, з 03.03.2005 року по 23.01.2006 року на суму 5620 доларів СІЛА, з 30.03.2005 року по 31.03.2006 року на суму 26 900 грн, з 04.04.2006 року по 05.04.2007 року на суму 50 ооо грн. Залишку коштів на рахунках на момент поділу майна не було. Позивачка не заперечує, що в період їх сумісного проживання відповідач давав кошти на утримання сімї, але вважає, що більшу частину грошей з вкладів він витрачав на власні потреби. Свідок ОСОБА_7 пояснив, що гроші в сумі 10ооо доларів США, які були зараховані на депозитний рахунок ОСОБА_3 0.0. належали всій бригаді. По поверненню в Україну ці гроші перевели в національну валюту, відкрили гривневий рахунок на імя ОСОБА_3 0.0. і залишили в банку на зберігання з метою отримання процентів, а потім зняли і поділили. З пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що 29 ооо грн - це спільні кошти її і ОСОБА_3, оскільки, проживаючи в Росії, вони підтримували фактичні сімейні стосунки. Це підтверджується свідоцтвом про народження їхнього сина, який народився 02 серпня 2006 року.

Ст.65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном , що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Частина 2 цієї статті, виходячи з припущення про єдність інтересів подружжя встановлює презумпцію згоди одного з подружжя при вчиненні угод із спільним майном другим із подружжя.

П.24 постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Матеріали справи свідчать про те, що всі вклади були закриті відповідачем у 2005-2006 роках, за винятком одного, який закрито 05.04.2007 року. Тобто, всіма вкладами ОСОБА_3 0.0. розпорядився у період перебування в шлюбі з позивачкою і на час поділу майна між подружжям вкладів вже не було.

Що ж до права одного з подружжя на компенсацію вартості його частки, то закон гарантує таке право іншому подружжю у разі доведеності факту використання спільних коштів усупереч інтересам сімї.

В судовому засіданні такі факти доведені не були. Позивачкою також не надано доказів того, яка саме сума з тих грошей, що знаходились на вкладі, належали особисто ОСОБА_3, скільки з цих грошей витрачено не в інтересах сімї.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав на стягнення компенсації за 1/2 частину вкладів, які були закриті ще під час перебування подружжя у шлюбі та задовго до поділу майна. На цій підставі колегія суддів скасовує рішення районного суду і ухвалює нове, про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, п.З ч.і ст.307, п.і, 4 ч.і ст. 309 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 05 травня 2010 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог.

Рішення апеляційного суду набирає чинності після його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: