№2-289/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2010 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Сараєва І.А.,

при секретарі Рослік Т.І.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 серпня 1985 року у Самотоївської сільської ради Краснопільського району, Сумської області, актовий запис № 14. Шлюб у сторін перший.

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинені. Вважав подальше збереження їхньої родини з відповідачкою неможливим і на примирення з нею він не згоден, фактично шлюбні відносини між ними відсутні, проживають вони окремо. Просив суд шлюб між ними розірвати.

У попередньому судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги, підтвердив суду доводи своєї позовної заяви, і просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові витрати просив покласти на нього.

Відповідачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суду пояснила, що, дійсно, шлюбні відносини з позивачем припинені, проживають вони окремо і на примирення з ним вона не згодна.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідачка визнала позов в повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що родина розпалася остаточно, оскільки жодна з сторін не згодна на примирення й у зв'язку із цим вважає, що шлюб зв'язує сторони лише формально й, тому, повинен бути розірваний.

Вирішуючи питання про віднесення судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, суд, з урахуванням думки й матеріального становища сторін, вважає за необхідне ці витрати покласти на позивача, а відповідачку від сплати цих витрат звільнити.

Керуючись ст.ст. 15, 60,130, 174, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

і

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 серпня 1985 року у Самотоївської сільської ради Краснопільського району, Сумської області, актовий запис № 14 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути з ОСОБА_1 державний збір у доход держави в розмірі 10 грн., а ОСОБА_2 від сплати цих витрат - звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Сараєв І. А.