АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: житлові Доповідач: Довгаль Г.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Коваленко І.П.

суддів Ситнік О.М., Довгаль Г.П.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з державної реєстрації, і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, треті особи: Фрунзенська районна у м. Харкові рада, Харківська міська рада, ОСОБА_5, про усунення перешкод у праві на користування жилим приміщенням, вселення у житлове приміщення та виселення з житлового приміщення, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третіх осіб: виконкому Фрунзенської районної у м. Харкові ради, підрозділу Фрунзенського району м. Харкова у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВД України в Харківській області, в якому просила на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №59 у будинку №196/1 по пр-ту Московському м. Харкова.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилалася на те, що її син ОСОБА_3 з 2001 року в спірній квартирі не проживає, з цього часу місцем його помешкання є адреса: м. Харків вул. Фісанова,16/12 кв.№8, де він живе разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 та дочкою ОСОБА_6, 2004р.н. Спірну квартиру не оплачує, його особистих речей в квартирі немає. На її одноразові звернення до відповідача у добровільному порядку знятися з реєстрації, останній не реагує, тому вона змушена звернутися з цим позовом до суду.

У подальшому позивач уточнила позов вимогами про зняття з реєстрації у спірній квартирі дочки відповідача ОСОБА_6, 2004р.н., посилаючись на те, що в період розгляду справи відповідач без її згоди прописав доньку, хоча дитина ніколи не проживала на цій жилплощі.

У листопаді 2008 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4, Фрунзенської районної у м. Харкові ради, Харківської міської ради, служби у справах неповнолітніх Фрунзенського району м. Харкова, підрозділу Фрунзенського району м. Харкова у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВД України в Харківській області, в якому просив вселити його до спірної квартири, усунути перешкоди в її користуванні шляхом виселення з квартири ОСОБА_4 разом з її неповнолітніми дітьми, понудити ОСОБА_1 дати згоду на вселення і реєстрацію його дочки ОСОБА_6,2004р.н. в цій квартирі. Позовні вимоги мотивує тим, що з початку 2006 року ОСОБА_1 і ОСОБА_4 чинять перешкоди у користуванні спірною квартирою, а саме ОСОБА_4 оселилася в цю квартиру разом з трьома дітьми і утримує в ній двох кішок і собаку, хоча має особисту квартиру, яку постійно здає в оренду. Оскільки його донька часто хворіє, потребує догляду, йому не рекомендовано проживати в одному приміщенні з домашніми тваринами, тому він змушений проживати у своєї дружини в однокімнатній квартирі, де на даний час, крім них, проживає ще дві сімї.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 і ОСОБА_3, підтримали заявлені ними вимоги з вищенаведених підстав.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 червня 2010 року в позові ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Усунуто перешкоди у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1. Відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні вимог про виселення з цієї квартири ОСОБА_4 і членів її сімї. Стягнуто ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 8грн.50коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7грн.50коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить це рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1, а в позові ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим сторонами доказам. При цьому зазначає, що судовим розглядом встановлено факт постійного не проживання ОСОБА_3 у спірній квартирі з часу його одруження і, що він ніколи і нікуди не звертався з питанням про усунення перешкод у користуванні спірним житлом. Також ним не надано жодного доказу на підтвердження того, що він приймає участь в утриманні житла, що сплачує комунальні послуги. Його єдиний доказ про отримання за даною адресою кореспонденції є безпідставним, т.я. він її не забирає та вона знаходиться у позивачки запечатаною.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до правил статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жили приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.

Як розяснено Пленумом Верховного Суду України у п.10 постанови від 12 квітня 1985 року №2 „Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України, (зі змінами та доповненнями) у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад установлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, в осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Із матеріалів справи вбачається, що в спірній трикімнатній ізольованій квартирі №59, розташованій у будинку №196/1 по пр-кту Московському в м. Харкові, зареєстровані позивач за первісним позовом ОСОБА_1 з 05.01.1970року та відповідач ОСОБА_3 26.07.1988року.

Згідно рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради в м. Харкові від 15.04.2003року №82/1 позивач ОСОБА_1 з цього часу є основним квартиронаймачем спірного жилого приміщення (а.с.7).

Під час розгляду справи ОСОБА_3 зареєстрував до себе на жилплощу свою малолітню дочку ОСОБА_6,2004р.н., при цьому для реєстрації неповнолітньої дитини за адресою одного із батьків, діючим законодавством не передбачено отримання згоди інших осіб, які проживають в цьому жилому приміщенні.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1 та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3, суд дійшов обгрунтованного висновку про те, що відсутність його на спірній жилплощі понад встановленого законом шестимісячного строку повязана з поважними причинами.

При цьому суд виходив з того, що відсутність ОСОБА_3 на спірній жилплощі носить тимчасовий і вимушений характер, оскільки для постійного проживання на цій жилплощі йому перешкоджає ряд обставин. Зокрема, у спірній квартирі значний період часу проводить його сестра ОСОБА_4, яка мешкає неподалік і часто приходить до квартири матері ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми та домашніми тваринами. З цього приводу між ними виникають конфлікти та сварки. На його неодноразові звернення до сестри ОСОБА_4 звільнити квартиру та не утримувати в ній домашніх тварин через наявність у його дочки алергічної реакції, остання належним чином не реагує, його вимоги не виконує, у звязку з чим проживати в спірній квартирі з дочкою він не може. У спірній квартири до теперішнього часу знаходиться належне ОСОБА_3 майно, а саме меблі та особисті речі.

Таким чином, суд першої інстанції розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, в тому числі дав належну оцінку наданим сторонами доказам, правильно визначив природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають колегії суддів підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1, 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -