Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №2-254/2010

02 червня 2010 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого Малишенко Т.О. ,при секретарі Брагіда A.A., сторони не з'явилися,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ в м. Славутичі Київської області про перерахунок і та виплату пенсії по інвалідності, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами до УПФУ в м. Славутичі про перерахунок та виплату пенсії по інвалідності.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідач внаслідок порушення вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відмовив йому у перерахунку пенсії по інвалідності 2 групи хвороба якого пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в результаті чого неправильно розрахував та здійснював виплати державної пенсії по інвалідності у розмірах, значно менших, ніж передбачено законодавством. Також із зазначених вище підстав невірно обраховувалися суми додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Просить суд : визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати його зробити перерахунок пенсії як учасникові ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.08.2006 року згідно з діючим законодавством у відповідності зі ст. 49, 50.ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати відповідача сплачувати основну та додаткові пенсії згідно законодавства України.

У судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить у задоволенні їх відмовити у повному обсязі.

Відповідач подав суду письмові заперечення на позовну заяву, пояснив суду, що позивач знаходиться на обліку у Пенсійному Фонді України м. Славутича, як одержувач пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком, призначеної йому на підставі його власноручної письмової заяви та вимог закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позовні вимоги повністю вважає такими, що не підлягають задоволенню. Мотивує свої доводи тим, що нарахування та виплата додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за вказаний період проводилася у розмірах передбачених Постановою КМУ № 530 від. 28.05.2008 року, Постанов Кабінету Міністрів України № 1252 від 26.11 2009 . А тому свої дії вважає правомірними законодавчих актів України" № 107-У1 від 28.12.2008 року було внесено зміни та встановлено розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до категорії 1 інвалідам 2 групи у вигляді 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зазначена норма діяла в період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року, так як рішенням Конституційного суду Україна № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року в зв'язку з тим, що Закон про Державний бюджет не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, визнав зазначені вище зміни, внесені законом України № 107-У1 від 28.12.2007 року неконституційними. Зазначене рішення Конституційного Суду набуло чинності з дня ухвалення рішення, а тому Положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-У1 від 28.12.2008 року, які визнані неконституційними, втрачають чинність з цієї дати, а норми Закону Україні діють у попередній редакції, а тому починаючи з 22.05.2008 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю для осіб, віднесених до категорії 1 інвалідів 2 групи встановлюється у розмірі 75% мінімальних пенсій за віком, виходячи із розміру прожиткового мінімуму встановленого законом.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державні соціальні стандарти і та державні соціальні гарантії" основні державні соціальні гарантії та порядок визначення їх розмірів, до числа яких відноситься мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

З введенням в дію Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ст. 28 зазначеного закону з 01 червня 2004 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, вихідним критерієм для розрахунку державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. 65 Закону України " Про державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року № 3235- IV, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлювався з 01 січня 2006 року - 350гривень, з 01 квітня - 359 гривень, з 01 жовтня 366 гривень. Згідно ст. 62 Закону України " Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року №489-//, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлювався з 01 січня 2007 року -380 гривень, з 01 квітня - 406 гривень, з 01 жовтня 411 гривень. Відповідно до ст.62 цього Закону з 01 квітня та з 01 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 частини 1 цієї статті, збільшений на 1 %, що складає відповідно 410 гривень 06 копійок, 415 гривень 11 копійок. Згідно ст. 65 Закону України " Про державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року № 3235- IV, прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність встановлювався з 01 січня 2006 року - 350гривень, з 01 квітня - 359 гривень, з 01 жовтня 366 гривень. Згідно ст. 62 Закону України " Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року №489-V, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлювався з 01 січня 2007 року - 380 гривень, з 01 квітня - 406 гривен, з 01 жовтня - 411 гривень.

Згідно ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, для позивача як інваліда 2 групи, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, розмір основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Як видно із матеріалів Пенсійної справи, розмір основної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю позивача нараховувався та виплачувався відповідачем у значно меншому розмірі. Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач при здійсненні своїх повноважень щодо виплати основної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю діяв неправомірно, то є підстави для задоволення позову у цій частині.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це термін у межах якого особа може звернутися в суд з вимогами про захист свого права або інтересу. Ст. 257 ЦК України встановлено загальний термін позовної давності у три роки. Ст. 261 зазначеного Кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.

Про порушення свого права позивач дізнався ще у січні 2006 року, але за захистом своїх прав до суду звернувся тільки 25.03.2010 року. За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустив термін позовної давності і підстав для їх поновлення немає. З огляду на ч.3 ст. 267 ЦК України закінчення термінів позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок основної державної пенсії по інвалідності 2 групи та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю підлягають задоволенню тільки починаючи з березня місяця 2007 року.

Враховуючи періоди та терміни дії вище визначених норм Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", задоволенню підлягають вимоги про зобов'язання здійснити перерахунок основної державної пенсії по інвалідності 2 групи, захворювання яке пов'язане з ліквідаціями наслідків аварії на ЧАЕС та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з березня 2007 року по 31.12.2007 року та починаючи з 22.05.2008 року.

Суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про те, що розмір пенсії обчислений відповідно до вимог законодавства, виходячи з норм, встановлений Постановами Кабінету Міністрів України.

Ст.8 ЦПК України передбачено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів. Суд застосовує інші нормативно - правові акти , прийняті відповідним органом на підставі в межах повноваження та у спосіб, що встановлюється Конституцією та законами України.

Ч.1, 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвижчу юридичну силу. Закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції Україні повинні відповідати їй.

Ч.4 ст. 8 ЦПК України передбачено, що у разі невідповідності правового акту Закону України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Оскільки Закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами, то при наявності колізії необхідно застосовувати положення Законів України, так як вони є пріоритетними у відношенні до підзаконних актів.

За правилами ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання, пов'язані зі сплатою та розподілом судових витрат.

На підставі викладеного та керуючи ст. ст. 209, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київської області зробити перерахунок основної державної пенсії по інвалідності 2 групи, професійне захворювання якого пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварі на ЧАЕС та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі віднесеній до категорії 1 з числа інвалідів 2 групи професійне захворювання якого пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 у відповідності до ст. 49, 50, ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з березня місяця 2007 року по 31.12.2007 року та починаючи з 22 травня 2008 року та виплачувати її у розрахованому розмірі з урахуванням фактичне проведених виплат.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київська І області на користь держави судовий збір у розмірі 51 гривня.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку до апеляційного, суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження а подання після цього протягом 20 - ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Cуддя Т.О.МАЛИШЕНКО