АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-8003/10Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич
Провадження № 22ц-2692/10 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Ходоровський М. В., Бершадська Г. В.,

при секретарі - Галкіній О.О.

з участю апелянта ОСОБА_1, її

представник ОСОБА_2, представник відповідача ВАТ

Текстерно - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2010 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства Тернопільське об'єднання Текстерно про стягнення незаконно вирахуваних із заробітної плати коштів при звільненні

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ВАТ Текстерно про стягнення незаконно вирахуваних із заробітної плати коштів при звільненні посилаючись на те, що вона працювала у ВАТ Текстерно з 1974 року та 08.07.2010 року була звільнена з посади контролера якості складального цеху обробного виробництва в зв'язку з виходом на пенсію. При звільненні відповідачем незаконно із заробітної плати позивача вираховано 1000 грн. в якості погашення виявленої недостачі 70267,4 метра погонних тканини на загальну суму 585 646,78 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2010 року в задоволені позову ОСОБА_1 до ВАТ Текстерно про стягнення незаконно вирахуваних із заробітної плати коштів при звільненні відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказала, що рішення суду винесене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, дана невірна оцінка зібраним доказам, тому просила його скасувати і постановити нове рішення, яким задовольнити її вимоги визнати стягнення з її заробітної плати незаконним і зобов'язати відповідача повернути їй 1000 грн.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, посилаючись на те, що вона працювала на ВАТ Текстерно з 1974 року по 2010 рік. При звільненні в зв'язку з виходом на пенсію із її заробітної плати вираховано 770 грн., на підставі наказу №276 від 14.05.2008 року. Про цей наказ їй не було відомо раніше, а дізналася лише при звільненні.

Представник відповідача ВАТ Текстерно - ОСОБА_3 заперечив відносно апеляційної скарги, та пояснила, що рішення суду винесене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно ст. 135-2 КЗпП України при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв'язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність. Колективна (бригадна) матеріальна відповідальність установлюється власником або уповноваженим ним органом за погодженням з профспілковим комітетом підприємства, установи, організації. Письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладається між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади). Перелік робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, умови її застосування, а також типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність розробляються за участю профспілкових об'єднань України та затверджується Міністерством праці України.

Судом встановлено, що позивачка працювала у ВАТ Текстерно з 1974 року та 08.07.2010 року була звільнена з посади контролера якості складального цеху обробного виробництва в зв'язку з виходом на пенсію, що доводиться записами в трудовій книжці (наказ №63-ОС від 08.07.2010 року).

Відповідно до наказу голови правління ВАТ Текстерно № 164 від 30.04.2003 року, який погоджено головою профспілкового комітету у товаристві встановлено колективну (бригадну) матеріальну відповідальність колективів (бригад, цехів, відділів) що спільно виконують окремі види робіт по обробці, відпуску, перевезенню або застосуванню в процесі виробництва переданих їм цінностей з метою забезпечення цілісності майна товариства та з метою відшкодування заподіяної підприємству шкоди.

07.05.2003 року між об'єднанням ВАТ Текстерно з однієї сторони та членами колективу (бригади, цеху, відділу) складального цеху обробної фабрики з іншої сторони укладено договір № 75 про колективну (бригадну, цехову та відділу) матеріальну відповідальність, який укладено відповідно до ст. 135-2 КзпП України та відповідно до якого колектив бере на себе колективну (бригадну, цехову та відділу) матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання майна та інших цінностей.

Згідно акта документальної перевірки по складальному цеху обробного цеху виробництва ВАТ Текстерно від 27.03.2007 року комісією в ході документальної перевірки виявлено недостачу загальною кількістю 70267,4 метрів погонних тканини на загальну вартість 585646,75 грн.

Згідно розрахунку утримань її доходу середньомісячний заробіток становить 1127,92 грн. У травні 2007 року отримано із заробітної плати позивача 128,51 грн. У червні 2007 року 228,13 грн., у липні 2010 року 771,28 грн.

ОСОБА_1 працювала у відкритому акціонерному товаристві Тернопільське об'єднання Текстерно на посаді контролера якості складального цеху обробного виробництва. Характер роботи позивача та працівників складального цеху обробного виробництва унеможливлює розмежування матеріальної відповідальності кожного працівника і укладення з ним договору про повну матеріальну відповідальність, що підтвердила у своїх показах свідок ОСОБА_4, яка є головою профспілкового комітету відповідача, а тому колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, у тому числі щодо працівників цеху, в якому працювала ОСОБА_1, правомірно установлена керівництвом товариства за погодженням із профспілковим комітетом шляхом укладення із позивачем та членами колективу складального цеху договору про колективну матеріальну відповідальність.

Суд першої інстанції підставно відмовив позивачу у задоволенні позову, оскільки її робота пов'язана із виготовленням та комплектуванням готових виробів, а тому при їх виконанні може запроваджуватись колективна (бригадна) матеріальна відповідальність.

Посилання позивача на те, що вона не причетна до розкрадання тканини, в зв'язку з чим не може бути притягнута до матеріальної відповідальності судом до уваги не беруться, оскільки позивач несе колективну (бригадну) матеріальну відповідальність за завдану товариству шкоду, при якій доведенню підлягає факт завдання товариству прямої дійсної шкоди та не вимагається доведення особистої вини працівника у завданні такої шкоди.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5