Апеляційний суд Івано-Франківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.

суддів Ясеновенко Л.В., Девляшевського В.А.,

секретаря Юрків І.П.,

сторін: представників ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» про припинення нарахування відсотків, комісій, штрафів та пені за кредитним договором за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 03 серпня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 серпня 2010 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТзОВ «Український промисловий банк» про припинення нарахування відсотків, комісій, штрафів, пені за кредитним договором №104/ФКВ-07 від 07 травня 207 року та зобовязання вчинити перерахунок таких нарахувань. В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 вказує, що суд не застосував вимог ч. 3 ст. 526 ЦК України що зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Саме ці засади були порушені відповідачем, який злісно ухилявся від виконання частини угоди щодо передачі йому у власність житла. Оскільки у банку порушено процедуру ліквідації та відповідно до вимог закону, то банк не мав права

________________________________________________________________________________

Справа № 22-ц- 4341/2010 р. Головуючий у 1 інстанції: Томин О.О. Категорія 27 Доповідач: Бойчук І.В.

проводити будь-які нарахування відсотків, комісії, пені, так як з дня відкликання ліцензії він не був фінансовою установою і не міг надавати ніяких фінансових послуг. Відмова банку у припиненні таких нарахувань суперечить вимогам Закону «Про фінансові послуги та держав не регулювання ринків фінансових послуг». Представник апелянта просить дане рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. В засіданні апеляційного суду представники апелянта підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у ній. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час і місце слухання справи. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено що згідно кредитного договору № 104/ФКВ-07, укладеного 07 травня 2007 року між ТзОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1, останньому надано кредит у сумі 70 000 дол. США строком на 120 місяців з метою використання кредитних коштів на інвестування у фонд фінансування будівництва виду «А» житлового комплексу «Західний» в урочищі «Чобіт» с. Угринів Тисменицького району, загальною площею 106,83 кв.м., що відповідає 10 683 вимірним одиницям. Звернувшись із даним позовом до суду ОСОБА_1 вказав що ТзОВ «Укрпромбанк» неналежно виконував своє зобовязання за кредитним договором та договором про участь у Фонді фінансування будівництва, а також на ту обставину, що порушено процедуру ліквідації банку та відкликано ліцензію на здійснення банківських операцій.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вказав, що за спірним кредитним договором сторони при його укладенні досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Однак, д о такого висновку суд прийшов передчасно, без належного дослідження усіх обставин справи.

У матеріалах справи міститься рішення Івано-Франківського міського суду від 07 червня 2010 року, згідно якого задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ТзОВ «Укрпромбанк» про розірвання договору про участь у Фонді фінансування будівництва, зобовязання відкріпити від довірителя обєкт інвестування та стягнуто 1 024 286 грн. 09 коп. вартості будинку в обєкті будівництва. При постановленні даного рішення судом встановлено, що згідно спірного кредитного договору отриманий кредит в сумі 70 000 доларів США зразу ж було перераховано банком у Фонд фінансування будівництва, уклавши відповідний договір.

При цьому позивач, уклавши договір та внісши суму у Фонд фінансування будівництва, розраховував отримати житло та проживати у ньому, однак на час постановлення рішення судом він позбавлений такого права, несе додаткові витрати, що випливають з умов кредитного договору та за іншим договором.

Оскільки позивач на протязі дії договору до 21.01.2010 року належно виконував його умови, про що свідчить відповідна довідка (а.с. 41), то неодноразово звертався до відповідача з вимогою припинити нарахування відсотків, комісій, штрафів та пені у зв'язку з тим, що Нацбанком України 21.01.2010 року відкликано ліцензію у ТзОВ «Укрпромбанк» та з підстав того, що взятий кредит пішов на інвестування у Фонд фінансування будівництва і умови даного договору про передачу у його власність житла не виконані, хоча мали бути виконані ще 30.04.2007 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення.

У відповідності до вимог п.5.1 спірного Кредитного договору сторони несуть відповідальність за невиконання та / або неналежне виконання умов цього Договору у порядку, передбаченому чинним законодавством.

У відповідності до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, а у інших випадках, встановлених договором або законом.

Оскільки договір кредиту від 07.07.2007 року є тісно пов'язаний з договором, укладеним між цими ж сторонами від 03.05.2007 року про участь у Фонді фінансування будівництва, який судом розірвано і дане рішення суду вступило в законну силу 18.06.2010 року, то позовні вимоги, заявлені позивачем підлягають до часткового задоволення.

Нарахування відсотків, комісій, штрафів, пені за спірним кредитним договором слід припинити саме з 18 червня 2010 року, а не з 21.01.2010 року, як це просив позивач. Грошові кошти за кредитним договором позивач брав для участі у фінансуванні будівництва, де стороною були ті ж самі сторони.

Банк своїх зобовязань не виконав. Позивач погоджується і зобовязаний погасити тіло кредиту, а нарахування відсотків та інших платежів є незаконним.

Колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суперечить вимогам матеріального і процесуального права, тому воно підлягає скасуванню з частковим задоволенням позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 03 серпня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення. Позов задовольнити частково. Припинити нарахування відсотків, комісій, штрафів, пені за кредитним договором № 104/ФКВ-07 від 07.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк». Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» вчинити перерахунок нарахованих відсотків та комісій за договором з кінцевою датою нарахувань станом на 18 червня 2010 року. Стягнути з ТзОВ «Укрпромбанк» на користь ОСОБА_1 91 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_2

ОСОБА_3