Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-8080/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Мазниці А.А.

При секретарі Ковальській Т.Г.

За участю:

Позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Відповідача ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2009 року позивачі звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог послалися на те, що є власниками квартири АДРЕСА_1. 07.03.2009 р. їх квартира була залита водою з належної відповідачам квартири № 40 у тому ж будинку, розташованої поверхом вище, внаслідок зриву шлангу на бачку унітазу. У звязку з залиттям в квартирі позивачів були пошкодженні стеля, покриття стін, покриття підлоги, чим їм заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Під час розгляду справи позивачі заявлені вимоги уточнили з урахуванням висновків проведеної у справі судової експертизи (а.с. 42-47), в їх останній редакції просили суд стягнути на їх користь з відповідачів 1.736, 28 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 6.000, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні позивачі заявлені вимоги в уточненій редакції підтримали у повному обсязі, на їх задоволенні наполягали.

Відповідачка ОСОБА_4 у судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на відсутність в неї грошових коштів для врегулювання спору з позивачами.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 до суду не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися.

Відповідач ОСОБА_7 у звязку з смертю (а.с. 66) був в порядку процесуального правонаступництва замінений відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що є його спадкоємцями першої черги як, відповідно, його дружина та діти, та прийняли спадщину згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України як особи, що постійно проживали зі спадкоємцем на час його смерті, втім згідно поясненням ОСОБА_4 документально своє право не оформили за браком коштів.

Вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.12.2007 р. належить на праві спільної часткової власності у рівних частках квартира АДРЕСА_1 (а.с. 12, 13).

Власниками квартири № 40 у тому ж будинку, розташованої поверхом вище, згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.03.2009 р. є у рівних частках відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, неповнолітній син останньої ОСОБА_8, а також був ОСОБА_7, що помер 30.07.2009 р. (а.с. 10, 11, 66).

У ніч з 07.03.2009 р. на 08.03.2009 р. у квартирі відповідачів відбулася аварія у системі водопостачання, а саме був зірваний шланг зливного бачку туалету, внаслідок чого відбулося вільне витікання води на підлогу, що потягло залиття розташованої поверхом нижче квартири позивачів та заподіяння ним матеріальної шкоди (а.с. 9), розмір якої, визначений експертним шляхом, склав 1.736, 28 грн. (а.с. 31-40).

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані положеннями ст. ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, що заподіяла шкоду майну, зокрема відшкодувати заподіяні збитки у розмірі вартості виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Вирішуючи питання про наявність у спірних правовідносинах вини власників квартири АДРЕСА_2, суд виходить з наступного. Так, згідно ст. 322 ЦК України зазначені особи, будучи власниками квартири, набутої ними в порядку приватизації державного житлового фонду, одночасно разом з іншими власниками жилих приміщень у тому ж будинку є співвласниками сантехнічного обладнання зовні та всередині квартири, що обслуговує більше, ніж одну квартиру. Враховуючи, що елемент обладнання, з виходом з ладу якого повязане заподіяння шкоди позивачеві, призначений для подання води до зливного бачку туалету, а отже обслуговує лише сантехнічне обладнання у квартирі відповідачів, за змістом зазначеної норми він є власністю лише останніх. У спірних правовідносинах забезпечення безпечної експлуатації зазначеного обладнання визначалося односторонніми діями власників квартири № 40 по пр. Гагаріна у м. Дніпропетровську в частини належного догляду за його станом, забезпечення його обслуговування, своєчасної заміни тощо. Враховуючи, що такі дії відповідачами вчинені не були, або були вчинені у недостатньому обсязі, суд вбачає вину останніх у заподіянні шкоди позивачеві.

Враховуючи, що подія, внаслідок якої була залита квартири позивачів, сталася з вини власників квартири № 40 по пр. Гагаріна у м. Дніпропетровську, суд доходить висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення з них на користь позивачів у відшкодування матеріальної шкоди суми у розмірі 1.736, 28 грн., визначеної експертним шляхом.

Вирішуючи питання про обгрунтованість вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Не викликає сумнівів, що у спірних правовідносинах їм була заподіяна певна моральна шкода, що виразилася у стражданнях та переживаннях, а також життєвих незручностях, пов'язаних з пошкодженням належної їм квартири, необхідністю докладання додаткових зусиль до організації свого життя, у тому числі для звернення до суду за захистом свого права. Разом з тим, суду не надані будь-які докази, що об'єктивно свідчили б про істотність заподіяної їм моральної шкоди і настання внаслідок залиття квартири суттєвих негативних наслідків для їх психологічного та фізичного стану. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги у відповідній частині такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 800, 00 грн. Сума відшкодування визначена судом з урахуванням характеру та тривалості заподіяних позивачам страждань, переживань та незручностей, а також фактичних обставин справи та характеру дій відповідачів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів судовий збір у розмірі 59, 50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн. (а.с. 7), витрати на проведення експертизи у розмірі 1.611, 00 грн. (а.с. 58-60), а всього 1.790, 50 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 322, 1166, 1167, 1190, 1192 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 2.536, 28 грн. (дві тисячі пятсот тридцять шість гривень 28 коп.), в тому числі 1.736, 28 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 800, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В порядку розподілу судових витрат стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 1.790, 50 грн. (одну тисячу сімсот девяносто гривень 50 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, що брали участь у справі, втім не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.А. Мазниця