Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22 -331/2010р. Головуючий 1 інстанції: Петрова О.Ф.
Категорія: 41, 42 Доповідач: Гайсюк О.В.
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської в складі:

головуючого судді - Гайсюка О.В.,

суддів -Чорнобривець О.С., Савченко С.О.,

при секретарі - Ткач І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2009 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення.

Зазначив, що йому і його колишній дружині ОСОБА_4 на праві спільної власності належить однокімнатна квартира АДРЕСА_1. Відповідачам та їх неповнолітнім дітям належить на праві спільної власності двокімнатна квартира АДРЕСА_2.

В 1994 році за взаємною згодою сторін ОСОБА_1 разом зі своєю сім'єю переселилася до однокімнатної квартири АДРЕСА_1, а він, позивач разом з дружиною продовжував користуватися квартирою двокімнатною № 32 по вул. Шевченка, 61 а в м. Олександрії, а саме в цій квартирі він тимчасово і проживає по теперішній час, а колишня дружина проживає в квартирі матері.

Протягом останніх трьох років відповідачі не сплачують комунальні послуги, якими користуються в квартирі, що належить йому і його колишній дружині, але і відмовляються звільнити квартиру, якою він як власник бажає користуватися, поселитися і проживати в квартирі, оскільки квартира, яка є власністю відповідачів перебуває в заставі за кредитним договором. Йому відомо, що його дочка, відповідачка ОСОБА_1 отримала в банку валютний кредит, який, скоріше всього сплачувати вона не спроможна.

Посилаючись на це, позивач просив усунути перешкоди в користуванні належною йому квартирою, шляхом виселення відповідачів разом з неповнолітніми дітьми з квартири.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 21 вересня 2009 року позов задоволено повністю. Відповідачів разом з неповнолітніми дітьми виселено з квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду, посилаючись на незаконність рішення, неповне з'ясування обставин справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідачі вважають, що позивач не довів того, що вони перешкоджають позивачу у здійсненні права власності на квартиру № 15 по вул. Семашка.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала. ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивач з доводами скарги не погодився.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання також не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена під розписку.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції повно та правильно встановлені обставини справи. Зокрема те, що позивачу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить однокімнатна квартира АДРЕСА_3 (а.с.6). В цій квартирі зареєстрований лише позивач (а.с.9).

Відповідачам та їхнім неповнолітнім дітям на праві спільної часткової власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_4 (а.с.25), в цій квартирі зареєстровані відповідачі і їхня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.36).

Сторони фактично обмінялися житлом, але договору міни не укладали і нотаріально не посвідчували договору міни, а лише зайняли для тимчасовою проживання житло, яке їм не належить.

Оскільки відповідачі в квартирі, що належить позивачу разом з позивачем не проживали, то права користування квартирою нарівні з позивачем вони відповідно до положень ст. 156 ЖК України не набули.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд правильно виходив з того, що позивач, як власник однокімнатної квартири має право користуватися квартирою на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування квартирою (ст.ст. 319, 391 Цивільного кодексу України).

Відповідачі, займаючи однокімнатну квартиру не дають можливості позивачу належним чином користуватися своєю власністю, а тому суд дійшов правильного висновку про необхідність виселення відповідачів разом з неповнолітніми дітьми з квартири.

При цьому суд врахував, що права неповнолітніх дітей не порушені, оскільки їх право на проживання похідне від права їх батьків, до того ж вони можуть проживати в квартирі, що належить їм та їх батькам (а.с.36).

Наведене свідчить про те, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.І ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду від 21 вересня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: