Справа № 2-825/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарях Кузьміна О.О., Суддя А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 44218 грн. 29 коп., яка включає основну суму боргу 38964 грн., проценти від суми позики відповідно до облікової ставки НБУ у розмірі 2777 грн. 95 коп., індекс інфляціїї в сумі 1707 грн. 48 коп., три відсотки річних за період прострочення в розмірі 768 грн. 86 коп., моральну шкоду в сумі 20000 грн. та судові витрати: судовий збір 450 грн. 68 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

Вимоги мотивує тим, що 31.08.2007 р. його сином ОСОБА_3 на прохання роботодавця сина ОСОБА_2 був отриманий короткостроковий кредит (овердрафт) в «УніКредит Банк» з лімітом 50000 грн., згідно договору НОМЕР_1/р. Кредитом відповідач користувався одноособово за допомогою отриманої ним платіжної картки МастерКарт/Віза, кошти витрачав на особисті потреби. ОСОБА_2 завірив його сина про те, що він самостійно погасить заборгованість по кредиту, однак кошти не сплачував. Про підписання сином вказаного договору дізнався лише тоді, коли банк почав вимагати погасити заборгованість, погрожуючи зверненням до суду. Після цього на їхні з сином неодноразові звернення до відповідача з проханням погасити борг перед банком ОСОБА_4 ніяк не реагував, пояснював, що грошей не має. В зв»язку з цим на прохання відповідача 04.11.2008 р. дав йому у борг грошові кошти в сумі 50964 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором строком до 15 лютого 2009 р., про що ОСОБА_2 надав розписку. Проте у зазначений строк кошти відповідач не повернув, а 20.02.2009 р. сплатив лише 12000 грн., залишок боргу становить 38964 грн. Через невиконання відповідачем взятих на себе зобов»язань просив стягнути також проценти відповідно облікової ставки НБУ, індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних. Неповернення відповідачем боргу спричинило йому душевні страждання, переживання щодо долі своїх коштів, на повернення яких дуже розраховував; через шахрайські дії ОСОБА_2 у родині почали виникати сварки; вимущений витрачати свій час на здійснення дій по відновленню свого порушеного права. Моральну шкоду оцінює в сумі 20000 грн.

В ході розгляду справи позивачем були змінені позовні вимоги, згідно яких просив стягнути з відповідача кошти в сумі 38964 грн., моральну шкоду в сумі 20000 грн. та судові витрати. Дані вимоги митивує тим, що через несплату відповідачем коштів за вищевказаним кредитним договором від 31.08.2007 р., який його син уклав на прохання ОСОБА_2 для потреб останнього, він вимушений був на вимогу банку погасити за відповідача всю кредитну заборгованість. Кошти в касу «УніКредит Банк» вніс 04.11.2008 р. в сумі 50964 грн. ОСОБА_2, в свою чергу, надав йому розписку і взяв на себе зобов»язання відшкодувати йому понесені ним витрати, а саме повернути 50964 грн. до 15.02.2009 р. Однак 20.02.2009 р. сплатив лише 12000 грн. Тому залишок заборгованості в сумі 38964 грн. просить стягнути в порядку регресу. Понесені ним витрати добровільно відповідач не відшкодовує. Неправомірними діями ОСОБА_2 заподіяв йому моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 20000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позов зі зміненими вимогами та обставини, викладені в заявах.

Відповідач в судове засідання не з»явився, суду надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги визнає (а.с. 87).

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із тексту розписки, датованої 04 листопада 2008 року, відповідач зобов»язувався повернути позивачу до 15.02.2009 р. кошти в сумі 50964 грн., які є його боргом поред ОСОБА_3, що виник в результаті відкриття останнім на його (відповідача) прохання в УніКредит Банку короткострокового кредиту (овердрафту), згідно підписаного ОСОБА_3 на його прохання договору НОМЕР_1/р від 31.08.2007 р. з лімітом 50000 грн., яким він користувався одноособово за допомогою отриманої платіжної картки, виданої на ім»я ОСОБА_3 (а.с. 7). В розписці відповідач зазначив, що вона видана ОСОБА_1 у зв»язку із взяттям ним на себе зобов»язання погасити в повному обсязі перед банком вищевказаний кредит, використаний ним (відповідачем) на власні потреби, в порядку досудового врегулювання повернення кредиту.

На підтвердження сплати позивачем кредитних коштів в зазначеній у розписці сумі 50964 грн., які отримав та використав відповідач за укладеним між Київським відділенням № 2 філії УніКредит Банку та ОСОБА_3 договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку НОМЕР_1 від 31.08.2007 р., свідчать квитанції про переказ готівки «УніКредит Банку» від 31.10.2008 р. на суму 26300 грн., від 31.10.2008 р. на суму 263 грн. та від 07.11.2008 р. на суму 24406 грн. (а.с. 44, 45, 54-58, 88).

Проте відповідачем позивачу сплачена останнім сума на погашення забогованості ОСОБА_2 перед банком в повному обсязі відкодована не була. Як пояснив позивач, від відповідача 15.02.2009 р. він отримав лише 12000 грн., залишок боргу становить 38964 грн., що визнано відповідачем у поданій ним заяві до суду.

Відповідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, за вищевикладених обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена останнім за ОСОБА_2 кредитна заборгованість ВАТ «УніКредит Банк» за використані відповідачем кредитні кошти в сумі 38964 грн.

Заявлені вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними та такими, що не грунтуються на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 389 грн. 64 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 62, 64, 74, 76, 88, 174, 208, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 38964 грн., судовий збір в сумі 389 грн. 64 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 39473 (тридцять дев»ять тисяч чотириста сімдесят три) грн. 64 коп.

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя