10.10.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-6500/2010р. Головуючий в І інстанції
Категорія: 27 ОСОБА_1
Доповідач: Полікарпова О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року жовтня місяця 07 дня колегія суддів судової плати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої: Кузнєцової O.A.

Суддів: Приходько A.A.

ОСОБА_2 при секретарі: Жегуліній Л.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні

цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суди м. Херсона від 19 липня 2010 роки в справі

за позовом відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (далі Банк) до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення,

встановила:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 06.09.2007 р. між ним та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредитні кошти в сумі 49 500 доларів США строком до 20.08.2012 року, зі сплатою 12,5% річних. Повернення кредитних коштів та сплата процентів за користування кредитними коштами мали здійснюватись у відповідності з графіком повернення кредиту та сплати процентів. Виконання зобовязань за вказаним договором забезпечено укладеним з ОСОБА_4 договором поруки та застави майна (автомобіля BMW).

Проте, в порушення укладених договорів, ОСОБА_3 не здійснює погашення заборгованості по кредиту та процентах, у звязку з чим, на березень 2009 року її заборгованість по поверненню кредиту становить 395 826, 50 грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборговану суму та звернути стягнення на предмет застави.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 липня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь комерційного банку «Надра» 395 826, 50 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала на нього апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 липня 2010 року та ухвалити нове, про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає її такою, що задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги Банку, районний суд виходив з того, що ОСОБА_3 не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась грошова заборгованість.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції і вважає, що судом повно та правильно встановлено обставини по справі, належно оцінено надані сторонами докази, а також правильно застосовані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що між сторонами склалися договірні відносини щодо надання банківського кредиту по договору «Автопакет» від 06.09.2007 року, за яким ОСОБА_3 отримала кредитні кошти на строк до 20.08.2012 року включно, в сумі 49 500 доларів СІЛА зі сплатою 12,5 % річних. Повернення коштів відповідачка зобовязалась здійснювати щомісячно, відповідно до графіку (а.с.6-8). ОСОБА_3 свої зобовязання по договору належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість на 06.09.2009 року в сумі 395 826, 50 грн.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором. Висновок суду ґрунтується на умовах кредитного договору.

Доводи апелянта про те, що позивачем не дотримано вимог п.10 ст.11 Закону України «Про захист прав позивачів» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки зазначена норма закону на спірні правовідносини не поширюється. Посилання апелянта на недопустимість застосування двох видів відповідальності за порушення зобовязання не ґрунтується на законі. Ці доводи перевірялись судом першої інстанції при ухваленні рішення і їм дано належну оцінку. Підстав для скасування рішення районного суду судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: