Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-о-162/10
РІШЕННЯ

Іменем України

09 серпня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Сердинського В.С.

при секретарі Калита Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись із заявою про розірвання шлюбу.

Заявники зазначали, що 07 липня 1990 року між ними було зареєстровано шлюб в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сімї. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя виявилось невдалим, спільне сімейне життя в них з відповідачкою не склалося, так як виявилися різні характери та погляди на життя, в результаті чого виникають постійні непорозуміння та сварки. ОСОБА_1 з початку 2008 року перебуває у фактичному шлюбі з іншою жінкою. Заявники стверджують, що з того часу почали проживати окремо один від одного, однак ОСОБА_1 матеріально забезпечує свого сина ОСОБА_3 всім необхідним для його фізичного, духовного та морального розвитку. ОСОБА_2 не заперечує цього факту. Просять розірвати шлюб.

В судовому засіданні представник заявників ОСОБА_4 заяву підтримав, просив задовольнити заяву та розірвати шлюб.

Судом встановлено, що як вбачається з довідки форма №3 від 09.07.2010 року, заявники разом з сином ОСОБА_3 Даніілом зареєстровані в квартирі за адресою м. Києв, вул ТарасівськаАДРЕСА_1. (а.с.14). Фактично проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. кв. 205.

28 травня 2010 року між заявниками укладено договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №3313. (а.с.8).

20 липня 2010 року між заявниками укладено договір про участь у вихованні дитини, за яким заявники дійшли згоди, що: ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття проживатиме разом з матірю ОСОБА_2; кожен з заявників має безумовне право на спілкування з дитиною, що полягає, зокрема, у особистих зустрічах з дитиною, будь-яких інших діях під час яких дитина перебуває з одним з заявників з врахуванням бажання дитини, стану її здоровя та ходу навчального процесу; ОСОБА_1 має право спілкуватися з дитиною якнайменш кожну неділю та у святкові і неробочі дні з 10 по 18 години за місцем проживання ОСОБА_2; ОСОБА_1В, який проживатиме окремо від дитини, зобовязується сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, а також інші виплати, розмір та порядок сплати яких визначається Договором про сплату аліментів на дитину; сплачувати додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами, за взаємним погодженням розміру таких витрат; забезпечити належне виховання, догляд та утримання ОСОБА_3 шляхом систематичних побачень з дитиною, а також спільного відпочинку; разом з ОСОБА_2О,. забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, а також вищої освіти, (а.с.9-13).

Відповідно до частини 1 ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно з частиною 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 4 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви.

Як вбачається з пояснень, наданих представником ОСОБА_1 та ОСОБА_2, подана до суду заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка та спрямована на реальне припинення їх шлюбних відносин, правом відкликати заяву про розірвання шлюбу до закінчення строку, передбаченого частиною 4 ст. 109 Сімейного кодексу України, заявники не скористалися.

З метою встановлення чи не будуть після розірвання шлюбу порушені права дітей подружжя суд дослідив зміст письмових договорів, які заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали під час розгляду справи про розірвання шлюбу, та встановив наступне.

Як вбачається з договору про сплату аліментів на дитину від 28.05.2010 року ОСОБА_1 зобовязався щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок до досягнення його сином ОСОБА_6 повноліття до 08.05.2013 року щомісячно, до 1 числа кожного поточного місяця (п.2 договору).

Аліменти сплачуватимуться ОСОБА_1 шляхом перерахування щомісячної суму аліментів на отримувача ОСОБА_2 (п.5 договору).

Окрім того, ОСОБА_1 зобовязався сплачувати додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами, за взаємним погодженням заявниками розміру цих витрат (п.6 Договору). ОСОБА_2 зобовязалася використовувати всі грошові кошти, отримані за договором виключно на утримання дитини, зокрема, забезпечувати дитину їжею, одягом, витрачати кошти на її навчання та забезпечення гідних умов життя.

Дослідивши вказаний договір суд приходить до висновку, що зміст договору відповідає вимогам чинного законодавства та інтересам дитини.

Викладені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що подальше спільне життя заявників як подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх дитини; незгоди з питань утримання та виховання дитини між заявниками немає, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Враховуючи викладене, керуючись приписами ст. 109, ст. 157 Сімейного кодексу України, 3 ст. 234 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей, задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 07 липня 1990 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сімї, актовий запис № 3100

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС зобовязати ОСОБА_1 сплатити державне мито в розмірі 17 грн.00 коп., ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

На рішення може бути подано протягом 10 днів апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області.

Суддя В.С.Сердинський