Справа № 2-560/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2010 року м. Кілія

іський районний суд Одеської області в складі головуючого судді М.З. при секретарі Єгоровій Л.І., розглянувши у відкритому юому засіданні в м.Кілія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 іовича до ОСОБА_2 про визнання такою^ що італа право користування житлом із зустрічним позовом ОСОБА_2 ссандрівни в власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ^яна Сергійовича до ОСОБА_1 про визнання права істування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні ком вселення.

ВСТАНОВИВ:

жол ОСОБА_3 звернувся до суду 27.07.2009 року з позовом І колишньої дружини, ОСОБА_2, про визнання такою, [втратила право користування житлом по вул.Вилківська 4/13 в м.Кілія :ької області. Зазначив, що з листопада 2008 року відповідачка в іаченій квартирі, належній позивачу на праві приватної власності не іває, в лютому 2009 року шлюб сторін був розірваний, ОСОБА_2 ссандрівна після розлучення постійно проживає та працює в м.Одесі, іом забезпечена.

|15.04.2010 року до суду звернулась відповідачка з зустрічним позовом визнання права користування житловим приміщенням та вселення в )тиру . Обгрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_2 0.0. посилається на те, що 5ННЯМ Кілійського райсуду від 23.01.2009 року при розірванні шлюбу дем проживання сина, ОСОБА_4»яна, ІНФОРМАЦІЯ_1 було визначено її місце івання, яке на той час відповідало місцю реєстрації. Іншого житла, як зує відповідачка ані вона сама, ані її син не мають. З осені 2008 щ е перебуваючи в шлюбі позивач почав чинити перепони в її івання в квартирі, в зв»язку з чим вона з дитиною вимушена переїхати |м. Одесу до родичів. Посилаючись на те, що малолітній син ОСОБА_4 і»ян , ІНФОРМАЦІЯ_1 є членом сім»ї позивача, а вона сама є колишнім

гном сім»ї позивача, в порядку ст.15б ЖК просить визнати за собою за дитиною право користування спірним житлом та усунути перешкоди його користуванні шляхом вселення.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному :язі, вимоги зустрічного позову не визнав.

Відповідачка позовні вимоги не визнала, просить задовольнити зустрічні

ІОГИ .

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши їані сторонами докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм

цч

ЮВ1ДНОСИНИ.

Сторони не заперечують і суд визнає доведеними в порядку ст.бі ЦПК іїни наступні факти:

ОСОБА_1 є власником квартири 13 по вул. сівська будинок 4 в м.Кілія Одеської області на підставі договору рування^ посвідченого Кілійською державною нотаріальною 16.10.2004 за реєстровим № 4261, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 по вул. іова 9 кв.59 з батьками. Зі слів позивача на час розгляду справи в артирі НІХТО не проживає і він має намір розпорядитися власністю сом її відчуження.

ОСОБА_2, зареєстрована з 23.06.2004 року в артирі 13 по вул.Вилківська 4 в м.Кілія Одеської області. Після танення шлюбу сторін , а саме з 03.02.2009 року( набрання * законної рішенням Кілійського районного суду від 23.01.2009 року по іільній справі № 2-10/2009 р.) сімейні стосунки сторін були

зірвані. З березня 2009 року ОСОБА_2 проживає і»єю з сином ОСОБА_5»яном , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Одесі вул. Ільфа та ОСОБА_6 ^1 без реєстрації в квартирі, належній на праві власності її матері, ішевій О.А., має постійне місце роботи.

Місцем проживання ОСОБА_4»яна Сергійовича, ІНФОРМАЦІЯ_3, угодою батьків при розірвані шлюбу визначено місце проживання

рері, ОСОБА_2, з якою дитина проживає в м.Одесі та цвідує дошкільний дитячий заклад.

ОСОБА_2 є співвласником Н частки квартири № ЗО вул. Вилківська 2 корпус 1 в місті Кілія Одеської області, за адресою |ої була зареєстрована до 23.06.2004 року, і в якій на час розгляду )ави, зі слів відповідачки ніхто не проживає.

Ст. 41 Конституції України, та ст.1 Першого протоколу до Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна ієдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 197 року № 475/97-ВР « Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини [основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права іватної власності, який означає право особи на безперешкодне

тастування своїм майном та закріплює право власника володіти, рристуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд іняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю іею, незалежно до волі інших осіб.

Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК ^аїни і передбачають право власника використовувати житло для

юного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і

впоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, >едбачених законом .

Відповідно до Ч.1 СТ.156 Житлового кодексу України з урахуванням

южень Ч.1 СТ.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника

|ітла, які проживають разом з ним у будинку ( квартирі) , користуються там приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з Іасником.

За визначенням ст. З Сімейного кодексу сім»ю складають особи, які

льно поживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та в»язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка , зареєстрований у жавному органі реєстрації актів цивільного стану ( т. 21 СК), який пиняється у разі розірвання шлюбу судом у день набрання чинності енням суду ( Ч.2 ст.114 СК).

Відповідно до правил, встановлених ст.29 ЦК України місцем живання фізичної особи, є житловий будинок, квартира, приміщення, дане для проживання в ньому ( гуртожиток, готель тощо)) у відповідному еленому пункті, в якому фізична особа проживає, постійно, переважно тимчасово( Ч.1 ст.29 ЦК).

За правилами ст. 160 СК місце проживання дитини, яка не досягла 10 хв, визначається за згодою батьків і є місцем проживання її батьків одного з них, з ким вона фактично проживає ( ч.4 ст.29 ЦК).

Ст. 33 Конституції України, ст.13 Загальної Декларації прав людини, 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч.4 ст.29, 310 ЦК України визначено право особи на місце проживання на його ний вибір та зміну.

ОСОБА_6 ст. З Закону України « Про свободу пересування та вільний місця проживання» місце перебування це адміністративно-

иторіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше ти місяців на рік ; місце проживання це адміністративно-

иторіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад ть місяців на рік.

Реєстрацією за визначенням вказаного закону є внесення омостей до паспортного документа про місце проживання або місце ебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до страційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого трального органу виконавчої влади з питань реєстрації .

Право вільного вибору місця проживання осіб, які не досягли 16- ного віку ( вік отримання паспортного документу) є обмеженим ( ст.13 заного вище Закону)

Право члена сім'ї власника житлового будинку ( квартири) , який не є ввласником, на користування цим будинком ( квартирою) відповідно до .156 ЖК обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і

явним із ним проживанням у даному будинку ( квартирі) .

ОСОБА_672 Правових позицій щодо розгляду судами цивільних справ з лового права тимчасова відсутність члена сім'ї ( в тому числі

ищнього ) власника жилого будинку чи квартири не позбгшляє його щ>ава ястуватися жилим приміщенням. Він втрачає це право тільки в разі )Гття на інше постійне місце іфоживгшня і іфипинення внаслідок цього айних стосунків із власником.

Судом достовірно встановлено, що відповідачка не є членом сім'ї ивача : сторони спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом, мають взаємних прав та обов'язків. ОСОБА_2 проживає ше року сім»єю з малолітнім сином ОСОБА_5»яном окремо від позивача, іру повернутися на постійне місце проживання в м.Кілію не має, став для збереження права на житло не має, тому суд визнає позов ол ОСОБА_7 таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

В частині зустрічних вимог суд визнає позов таким , що не підлягає рволенню. Доводи позивачки, які в цілому зводяться до необхідності страції місця проживання дитини, яка на її погляд має бути здійснена

ХОМ вселення дитини в квартиру, не мають під собою правового

рунтування. Право на реєстрацію місця проживання виникає у дитини з енту досягнення 1б-річного віку.

Зняття відповідачки з реєстраційного обліку за адресою

ташування належного позивачу нерухомого майна не є перешкодою для страція її як за фактичною адресою проживання так і за місцем ташування власного нерухомого майна у вигляді частки в спільній сності на квартиру. .

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст.,10, 11, 60, 212,214

України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_2 ксандрівни задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила 'право йотування житлом АДРЕСА_1 шяттям з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою, адоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 в власних

ересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4»яна Сергійовича до ОСОБА_4 гія ОСОБА_7 про визнання права користування житловим міщенням та усунення перешкод в користуванні шляхом вселення - мовити.

аява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом днів з дня проголошення останнього. Апеляційна скарга може бути подана гягом 20 днів з моменту подання заяви про апеляційне оскарження або в ядку Ч.4 ст. 295 ЦПК України. І

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_9