Справа № 2-826/2010
"04" березня 2010 р. Дніпровский районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
при секретарі Суддя А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Закритого акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, -
В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та обставини, викладені в ньому, додатково пояснила, що по даний час страхове відшкодування відповідачем не сплачене.
Відповідач в судове засіданні не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, викликалась за останньою відомою адресою реєстрації (а.с. 37, 37 зв., 59, 60, 75-80), а також згідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення в пресі - друкованому видані "Київська правда" від 23.02.2010 року № 21 про виклик відповідача в судове засідання, про причини неявки остання суду не повідомила, в зв"язку з чим суд, з урахуванням думки представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення, згідно ст. ст. 224, 169 ч. 4 ЦПК України, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За умовами зазначеної угоди ОСОБА_1 брала на себе зобов"язання щомісячно сплачувати отримані кредитні кошти в порядку, передбаченому додатком № 1 до договору, а також сплачувати проценти та комісію (п.п. 1.5; 2.2.4; 2.2.5 договору).
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Між ЗАТ «Європейський страховий альянс» та акціонерним банком «Діамант» 27.07.2003 року було укладено генеральний договір страхування кредитного ризику банку № 101-0864-0803, у відповідності до якого позивач, як страховик, взяв на себе зобов'язання кредитного ризику страхувальника акціонерного банку «Діамант», пов'язаного з ймовірністю невиконання фізичними особами, що отримали від АБ «Діамант» кредит за укладеними кредитними договорами (а.с. 8-14).
Відповідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У зв»язку з порушенням ОСОБА_1 умов договору позивачем відповідачу надсилався лист-вимога від 22.06.2009 р. про погашення наявної заборгованості, проте остання не виконала дану вимогу (а.с. 46, 47, 74).
Позивач просить також, згідно ст. 625 ЦК України, стягнути з відповідача за прострочення виконання грошового зобов»язання за період часу з 26.02.2009 р. по 23.11.2009 р. інфляційне збільшення заборгованості в сумі 916,05 грн. та три проценти річних 377,85 грн. Проте в цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором
страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно ст. 9 Закону України "Про страхування", страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.
На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Між сторонами будь-які угоди не укладались, договірних відносин не існує, що підтверджено в судовому засіданні представником позивача, в зв»язку з чим положення ст. 625 ЦК України, якою передбачено відповідальність за порушення грошового зобов»язання та яку посилається позивач, на спірні правовідносини не поширюються. Діючим законодавством не передбачено можливості стягнення на користь страховика при відшкодуванні матеріальної шкоди додаткових сум, які б перевищували розмір відшкодованих страхових виплат.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 169 грн. 64 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 1, 9, 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 22, 525, 526, 993, 1054, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 62, 64, 74, 76, 88, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
В решті заявлених вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя