Справа № 2-385/2010
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2010 року Котовський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Фабіжевського С.А.
при секретарі - Поберещенко К.В.
за участю прокурора Хлівної Д.В.
Позивач позов підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини справи та доводи зазначені у позовній заяви, наполягаю на його задоволенні.
Представник Балтського міського відділення № 2822 ВАТ «Державний ощадний банк України» позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення.
Відповідачі жодного разу у судове засідання не з`явилися, не надали цьому поважних підстав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися, чому суд вважає можливим розглянути справу без них.
Вислухавши позивача, представника зацікавленої сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Крім того, 08 листопада 2007 року між Балтським міським відділенням № 2822 ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , було укладено договір іпотеки, відповідно до якого в заставу передано нерухоме майно житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та будівлями АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України (порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) відповідачем порушено умови кредитного договору.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 2 статті 1054 Цивільного кодексу України - до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За прострочення відповідачем визначеного договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному договором, відповідач сплачує Балтському міському відділенню № 2822 ВАТ «Державний ощадний банк України» пеню.
Але, при цьому суд вважає, що вимогливу суму стягнення слід стягнути лише з ОСОБА_1 , а не в солідарному порядку з обох відповідачів ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) як цього вимагав позивач, бо ОСОБА_2 є лише майновим поручителем (згідно договору іпотеки від 08 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського районного нотаріального округу), а не поручителем перед банком в якості забезпечення виконання позичальником ( ОСОБА_1 ) своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, інших передбачених зазначеним вище договором платежів, а також можливих штрафних санкцій. І відповідного договору поруки між банком та ОСОБА_2 суду надано не було.
Згідно положень ст. 88 ЦПК України, суд повинен стягнути з відповідача, ОСОБА_1 на користь держави судові витрати, які складаються з суми державного мита 286 грн. 45 коп. та суми витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн. 00 коп..
Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 610, 611, 615, 1048, 1054 ЦК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави держмито у розмірі 286 грн. 45 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп..
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя -