Справа N 2-3377
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2010 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Кучеренко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради, виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення та визнання недійсним свідоцтва про право власності, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до Мелітопольської міської ради, виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Мелітопольської міської ради №21 від 15.04.2003 р., визнати недійсним свідоцтво про право власності на будівлю гуртожитку по вул. Г.Сталінграда, 23 в м. Мелітополі від 26.07.2003 року видане виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради ГО «Добробут».

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 17.12.2009 року вказаний позов було залишено без руху, позивачці наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

В звязку з тим, що недоліки позову позивачкою в установлений строк усунені не були, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 29.12.2009 р. вказаний позов було визнано неподаним та повернуто позивачці.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08.04.2010 р. ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду від 29.12.2009 р. про повернення позовної заяви було скасовано, справу направлено на новий розгляд.

23.04.2010 року справа надійшла в провадження Мелітопольського міськрайонного суду.

Перевіривши виконання вимог ст.ст. 118-121 ЦПК України по вказаній цивільній справі було встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а отже не може бути призначена до розгляду.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Однак в порушення п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України в позові не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину.

В матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючі правові підстави вселення позивачки в гуртожиток, який належить ГО «Добробут», не зазначено час вселення в спірний гуртожиток.

Позивачкою також не надано доказів, які підтверджують її фактичне проживання в гуртожитку по вул. Г.Сталінграду, 23 в м. Мелітополі, хоча в позові вона зазначає, що рішення міської ради від 15.04.2003 року порушує її право на приватизацію кімнати в гуртожитку, де вона проживає з сімєю.

Також відсутні докази, які підтверджують не тільки факт проживання у вказаному гуртожитку, а й факт реєстрації, хоча при цьому позивачка посилається на ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 р., який розповсюджується лише на осіб, які зареєстровані та фактично проживають у гуртожитках.

Крім того, обґрунтовуючи свої вимоги з посиланням на Закон України «Про забезпечення реалізації житлових мешканців гуртожитків», який було прийнято Верховною Радою України 04.09.2008 р., позивачка не звернула увагу на те, що рішення Мелітопольської міської ради № 21 було прийнято 15.04.2003 року, а свідоцтво про право власності на будівлю гуртожитку видано ГО «Добробут» 26.07.2003 року.

Також позивачкою не зазначено, які самі порушеннями діючого на той час законодавства України, призвели до прийняття, за думкою позивачки, незаконного рішення Мелітопольської міської ради № 21 від 15.04.2003 року.

Крім того, до участі у справі не залучено самого власника гуртожитку ГО «Добробут», хоча рішення у справі може суттєвим чином вплинути на його права та обовязки.

Зазначені недоліки перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р., якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає за необхідне залишити вказаний позов без руху, надавши позивачці строк до 11 травня 2010 року для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ч.1 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р., суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради, виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення та визнання недійсним свідоцтва про право власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк до 11 травня 2010 року для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В.Кучеренко