Справа № 2-924/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2010 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.

з участю секретаря Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 21 жовтня 2010 року звернулася до суду з позовною заявою до Козіївської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування на ? частину квартири №3, яка розташована по вул. Леніна №46 в с. Козіївка Краснокутського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, 03 квітня 2002 року помер батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на майно, і оскільки позивачка являється єдиною спадкоємицею 23 червня 2010 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири, яка належала батькові. Інша ? частина даної квартири залишилася не успадкованою і належить ОСОБА_3, яка 04 липня 2000 року померла. При житті батько позивачки проживав зі ОСОБА_3 в одному помешканні як сімя, шлюбні стосунки тривали більше 20 років, за час спільного проживання вели спільне господарство, мали спільний бюджет, однак юридично свої стосунки при житті належним чином не узаконили.

Після смерті своєї дружини батько позивачки ОСОБА_2 у звязку зі своїм похилим віком та хворобою належним чином юридично не оформив частку своєї дружини, хоча фактично прийняв спадщину.

В звязку з вищевикладеним, позивач прохала поновити строк для звернення до суду з позовом, встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сімєю без шлюбу більше пяти років та визнати за позивачкою право приватної власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3, спадкоємцем якої був ОСОБА_2, який фактично прийняв спадщину, але не оформив її юридично.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю підтримав заявлені позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність, у розгляді справи покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 була зареєстрована та постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана квартира на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.10.2002 року бюро по оформленню документів про право власності на квартири (будинки) належить на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_3, ОСОБА_2.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №331230, виданого 08 квітня 2002 року Козіївською сільською радою, ОСОБА_2 помер 03 квітня 2002 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Краснокутською державною нотаріальною конторою 23 червня 2010 року, реєстр №1284 ОСОБА_1 оформила ? частину квартири №3, яка належала ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №309364, виданого 30.10.2001 року, ОСОБА_3 померла 04 липня 2000 року.

Після смерті своєї дружини батько позивачки ОСОБА_2 у звязку зі своїм похилим віком та хворобою належним чином юридично не оформив частку своєї дружини, хоча фактично прийняв спадщину.

У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

При житті батько позивачки проживав зі ОСОБА_3 в одному помешканні як сімя, шлюбні стосунки тривали більше 20 років, за час спільного проживання вели спільне господарство, мали спільний бюджет, однак юридично свої стосунки при житті належним чином не узаконили. Факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сімєю підтверджується довідкою Козіївської сільської ради від 25.06.2010 року за №741.

Інших спадкоємців, які б мали обовязкову частку в майні за законом немає.

Відповідно до ст.1265 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє вимоги позивачки, оскільки вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст.1216, 1265, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування.

Встановити факт проживання ОСОБА_2, який помер 03 квітня 2002 року, та ОСОБА_3, яка померла 04 липня 2000 року, однією сімєю без шлюбу більше пяти років.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної спільної часткової власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, що належала померлій 04.07.2000 року ОСОБА_3, спадкоємцем якої був ОСОБА_2, померлий 03 квітня 2002 року, в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА