Ананьївський районний суд Одеської області
Справа № 2-191/2010 р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2010 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Скуртова М.І.
при секретарі Чернієнко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ананьєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики та відшкодування завданої моральної шкоди,
Позивач звернулася до суду з позовом в якому посилається на те, що в березні 2009 року вона надала в борг відповідачці по справі ОСОБА_2 гроші в сумі 900 доларів СІЛА. При цьому було досягнуто усної домовленості, що позичальник буде повертати борг частинами, однак згодом відповідач пообіцяла повернути борг до закінчення 2009 року.
29 серпня 2009 року на підтвердження передачі грошових коштів ОСОБА_2 власноруч написала відповідну розписку та зобов'язалась повернути позику до 01 липня 2010 року.
ОСОБА_1 зазначає, що неодноразово зверталась до відповідачки з приводу повернення грошей, однак остання відмовляється та стверджує, що в добровільному порядку їх повертати не буде. Крім того вважає, що діями позичальниці їй заподіяно і моральної шкоди, яку оцінює в 1700,00грн..
Враховуючи те, що ОСОБА_2 відмовляється повертати борг в добровільному порядку, тому позивач звернулась до суду та просить задовольнити позовні вимоги.
При розгляді справи позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явилась, причину своєї неявки не повідомила, хоча про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином (а.с.14,18).
Свідок ОСОБА_3 під час розгляду справи по суті пояснила, що чула розмову між гр-нами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в ході якої остання визнала, що взяла гроші в борг та пообіцяла невдовзі їх повернути, однак яка саме суму позичила ОСОБА_2 не знає.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши позивача, врахувавши неявку відповідача, допитавши свідка та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії паспорту позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка та мешканка с. Жеребкове Ананьївського району Одеської області (а.с.5).
На підставі розписки встановлено, що гр-ка ОСОБА_2 позичила у гр-ки ОСОБА_1 900 доларів США, які зобов'язалась повернути 01 липня 2010 року (а.с.6).
Відповідно до копії медичної карти ОСОБА_1 у березні 2010 року їй було поставлено діагноз вегето-судинна дистонія з відображеним астено-невротичним синдромом та призначено відповідне лікування (а.с.7-9).
З'ясовано також, що станом на 19 березня 2010 року офіційний курс долара США до української гривні становить 797,600 за 100 доларів США, про що свідчить довідка ВАТ „ОСОБА_4 Аваль" (а.с.10).
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Встановлено, що згідно ст. 1049 ч.І ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 218 ч.2 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.
Ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Данні про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивачка надала відповідачу в позику гроші в сумі 900 доларів США про що свідчить відповідна розписка, а тому є всі підстави вважати даний правочин договір позики дійсним, незважаючи на форму в якій він укладений. В зв'язку з дійсністю даного правочину, мають місце наслідки, які настають, а саме зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, однак ОСОБА_2 дане зобов'язання виконати не бажає, через що суд вважає за необхідне позов в даній частині задовольнити та стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 7148 гривень 40 копійок на користь позивача.
Вирішуючи питання щодо заявленої позивачем моральної шкоди, суд вважає за необхідне в даній частині позову відмовити, оскільки позивачем не доведено ступінь заподіяння моральних страждань або втрат немайнового характеру, інші обставини, які б мали істотне значення для вирішення справи та не обґрунтований розмір відшкодування моральної шкоди.
Судові витрати по справі згідно ст. 88 ЦПК покласти на відповідача.
Керуючись 23, 625, 1046, 1047, 1049, 1167 ЦК України, ст.ст. 15,30,60,88,209,212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7178 гривень 40 копійок в рахунок сплати боргу за договором позики.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 державне мито, яке нею було внесено на користь держави при подачі позовної заяви в розмірі 73 гривень 00 копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень 00 копійок, витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 300 гривень 00 копійок, а всього 493 гривні 00 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя: М.І. Скуртов

Рішення набуває законної сили „ _ " _ 2010 року.