Київський районний суд м. Одеси
19 жовтня 2010 року Справа № 2-6663/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка B.C.

при секретарі - Сушко М.О., Марінгос І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю третьої особи - Одеської товарної біржі, про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Одеська товарна біржа про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що був укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування заявленого позову позивачі посилаються на те, що 25 травня 1996 року на Одеській товарній біржі між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 був укладений договір № 14462 купівлі- продажу квартири АДРЕСА_2.

Вказаний договір був зареєстрований на Одеській товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 14462 від 23.05.1996 року, а також зареєстрований 31.05.1996 року в КП «ОМБТІ та РОН» під № 97 стр. 36 кн. 176пр.

Позивачі також вказують, що ОСОБА_7 помер 22 жовтня 2002 року (актовий запис № 9382 від 24 жовтня 2002 року, зроблений відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси), у зв'язку з чим позивачі звернулись до третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Листом № 3758/02-14 від 16 серпня 2010р. третя Одеська державна нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на необхідність надати належним чином оформлений правовстановлювальний документ на квартиру АДРЕСА_3, що вимусило позивачів звернутися до суду з позовом про визнання договору № 14462 від 23.05.1996 року дійсним.

У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_6 у попередньому судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та пояснила суду що співвідповідач ОСОБА_5 помер 26 квітня 2002 року, надала суду копію свідоцтва про його смерть.

Представник Одеської товарної біржі у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 25 травня 1996 року на Одеській товарній біржі між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 був укладений договір № 14462 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, який був зареєстрований на Одеській товарній біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 14462 від 23.05.1996 року, а також зареєстрований 31.05.1996 року в КП «ОМБТІ та РОН» під № 97 стр. 36 кн. 176пр.

На запит суду КП «ОМБТІ та РОН» листом № 201624 від 30.09.2010р. повідомило, що станом на 29.09.2010р. квартира АДРЕСА_1, зареєстрована за ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_4.

Відповідно до пункту 5 спірного договору (продавцями) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до підписання договору отримані гроші у розмірі 1 202 448 000,00 (один мільярд двісті два мільйони чотириста сорок вісім тисяч) крб.

На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлювальних документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту.

Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Судом встановлено, що всі зобов'язання за договором № 14462 від 23.05.1996 року купівлі-продажу квартири його сторонами виконані у повному обсязі - покупцям була передана у власність квартира АДРЕСА_1, а продавцям передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами та по суті не заперечується відповідачем ОСОБА_6

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 дійсним є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, ч.2 ст. 220 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 14462 від 23 травня 1996 року купівлі-продажу квартири № 115 в будинку під номером 88 по вул. Академіка Корольова в місті Одесі, укладений на Одеській товарній біржі між ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий