Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Бондарчука В.В.

при секретарі Швакулі О.С.

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про стягнення одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоровю та невиплаченої частини щорічної допомоги на оздоровлення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008 та 2009 роки в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, як інваліду 2 групи, внаслідок захворювання, повязаного із ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС та одноразову компенсацію за шкоду заподіяну здоровю. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що згідно з ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому, як інваліду 2 групи мала бути виплачена щорічна допомога на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Фактично розмір виплаченої йому допомоги на оздоровлення в 2007-2009 роках становив по 120 грн. Крім цього одноразова компенсація за шкоду заподіяну здоровю відповідно до Закону становить 45 мінімальних заробітних плат, які відповідачем йому не виплачені. Вважає розміри нарахованих та виплачених відповідачем щорічної грошові допомоги на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки такими, що не відповідають розмірам гарантованим законом, а також невиплата одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоровю у звязку із інвалідністю, є ущемленням його соціальних прав.

Позивач в судовому засіданні, зменшив позовні вимоги та просив його вимоги, щодо виплати одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 45 мінімальних заробітних плат залишити без розгляду, решту позовних вимог підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти позову заперечив та зазначив про відсутність бюджетного асигнування передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірів щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до наступного висновку, що позов підлягає задоволенню .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1 категорії, осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії А №123378.

Згідно довідки МСЕК від 16 грудня 1999 року йому встановлено 2 групу інвалідності довічно, внаслідок захворювання повязаного із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

У відповідності до Закону України від 06.06.1996 р. № 230/96-ВР « Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» статтю 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» частину 4 цього закону викладено в такій редакції: "Щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам I і II групи - п'ять мінімальних заробітних плат; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - п'ять мінімальних заробітних плат.

Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» дію абзацу 3 частини четвертої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинено на 2007 рік в частині виплати допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п.5 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

З того часу відновили дію положення статті 48 Закону № 796-ХІІ у попередній редакції.

Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI текст статті 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» був викладений в новій редакції: "Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Однак Конституційний Суд України своїм рішенням № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року по справі №1-28/2008 року, керуючись статтями 147,150,152 Конституції України та статтями 45,51,61,63,65 Закону України «Про Конституційний Суд України», цю зміну визнав неконституційною.

Позивач, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід 2 групи отримав допомогу на оздоровлення у 2007 році у розмірі 120 грн. (виплата проведена 18 липня 2007 року), у 2008 році в сумі 120 грн. (виплата проведена 18 грудня 2008 року), у 2009 році у розмірі 120 грн. (виплата проведена 22 січня 2009 року). Розмір даних виплат підтверджується виписками по особовому рахунку Хмельницької філії АТ «Брокбізнесбанк».

Виплати проведені згідно Постанови Кабінету Міністрів №936 від 20.09.2005 р., в розмірах затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р.

Ч. 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, № 562 від 12.07.2005 року суперечать Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» оскільки цим Законом встановлено розмір щорічної допомоги як величину кратну відносно розміру мінімальної заробітної плати, а цими постановами Кабінету Міністрів України встановлені конкретні розмірі такої допомоги в твердій грошовій сумі, розмірі допомоги, визначені у цих постановах є значно меншими ніж визначені Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру щорічних грошових допоміг застосуванню підлягає ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанови КМУ від 26.07.1996 р. № 836 та від 12.07.2005 р. № 562, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав. Тобто КМУ повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної зарплати.

Згідно статі 48 Закону під час визначення розміру щорічної грошової допомоги, за основу їх нарахування береться мінімальна заробітна плата.

Розмір мінімальної заробітної плати визначений Законами України «Про державний бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006 року, «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року та «Про державний бюджет на 2009 рік» від 26.12.2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності нормативно-правового акту, суд застосовує акт, який має вищу юридичну силу.

Як вбачається з матеріалів справи щорічна допомога на оздоровлення за 2007 - 2009 роки у розмірі 120 грн., виплачена позивачу управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради 18 липня 2007 року, 18 грудня 2008 року, 22 січня 2010 року, тобто вже після прийняття Конституційним Судом України вищевказаних рішень, а тому суд приходить до висновку, що розмір виплаченої позивачу допомоги на підставі Постанови КМУ №562 від 12 липня 2005 року, суперечить розміру, встановленому ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Посилання відповідача на відсутність бюджетного асигнування передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірів щорічної допомоги на оздоровлення, як на причину невиконання покладених на нього зобовязань, до уваги не приймаються, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені статтею 46 Конституції України та ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо визначення розміру допомоги.

Із врахуванням викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, ст.ст. 10, 60, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради на користь ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2007 2009 роки, як інваліду 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи із врахуванням положень абз.2 ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, відповідно до розміру мінімальної заробітної плати встановленої на момент здійснення фактичних виплат (18 липня 2007 року, 15 грудня 2008 року, 22 січня 2009 року) із врахуванням вже виплачених сум.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, як не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя