Справа № 2-977/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2010 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Ренійської міської ради Одеської області (треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3) про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача - Ренійської міськради позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечували, надали заяви, згідно яких вони на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_4, не претендують, просять справу розглянути без їхньої участі.

Позивач ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту громадянина України на ім'я ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1; копія паспорту громадянки України на ім'я ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2; копія паспорту громадянки України на ім'я ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3; копія технічного паспорту на житловий будинок № 51 по вул. Дністровській в м. Рені Одеської області, власником якого вказаний ОСОБА_4 - ціле; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 - помер 14.06.2003 р.; копія витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 29.10.2007 р.; копія витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи) від 29.10.2007 р.; копія витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 14.06.2006 р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2005 р.; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_4К та ОСОБА_2, які побралися 22.11.1975 р.; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1; копія договору дарування на імя ОСОБА_4 від 17.05.1993 р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 був сином ОСОБА_4, який помер 14.06.2003 р. із яким спільно проживав та вів господарство до його смерті. Також, спільно із ОСОБА_4 проживали мати позивача, тобто дружина покійного та їх донька ОСОБА_3 За життя ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору дарування належав житловий будинок № 51 по вул. Дністровській в м. Рені, де мешкав разом зі своєю сім'єю без оформлення відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння. Факт належності будинку ОСОБА_4 підтверджується технічним паспортом на домоволодіння та договором дарування. На випадок смерті ОСОБА_4 майном, належним йому не розпорядився. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття.Після спливу 6-ти місяців ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.11.2005 р., але тільки на грошові внески, що належали померлому ОСОБА_4 Стосовно прийняття спадщини на житловий будинок, що належав померлому, ОСОБА_1 було відмовлено, у зв'язку з тим, що для отримання свідоцтва на спадщину на нерухоме майно (у тому числі на житловий будинок або його частку) необхідно додати свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Документи, що встановлюють право на це нерухоме майно, відсутні. Отже, в оформленні прийняття спадщини на житловий будинок позивачу було відмовлено за відсутністю правовстановлюючої документації на імя померлого, розяснено, що питання про визнання права власності на будинок в порядку спадкування повинно вирішуватися у судовому порядку. Після смерті батька позивач доглядає за технічним станом будинку, несе всі витрати по його утриманню, сплачує необхідні платежі, обробляє земельну ділянку.

Треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за прийняттям спадщини не зверталися, на неї не претендують, не заперечують, щоб право власності на неї було визнано за позивачем.

Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що залишилася після померлого батька і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, а інші спадкоємці на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки викладені у позові доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963р. для прийняття спадщини встановлюється строк - шість місяців, який обчислюється з моменту відкриття спадщини, якщо спадкоємець протягом вищезгаданого терміну не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Позивач по справі є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 529 ЦК України (1963р.). Він юридично не прийняв спадщину, але управляє та володіє майном померлого батька, несе відповідні витрати по його утриманню, тобто він фактично прийняв спадщину. Як виходить з положень ст. 346 ЦК України 2003 р. однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно із ст. 25 ЦК України правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. У випадку смерті власника нерухомого майна, первинну реєстрацію права власності на яке не було проведено та правовстановлюючий документ на яке відсутній, питання про перехід права власності на це нерухоме майно до спадкоємця повинно вирішуватися у судовому порядку. Згідно п. 4 постанови ПВСУ «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» № 4 від 24.06.1983р. (яка діяла на момент виникнення спадкових правовідносин), якщо у строк, передбачений для прийняття спадщини, позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Факти належності будинку ОСОБА_4 та прийняття спадщини позивачем після його смерті знайшли своє належне підтвердження в ході розгляду справи. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним право власності на житловий будинок № 51 розташований по вул. Дністровській в. Рені Одеської області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України 1964р., ст.ст. 25, 346 ЦК України 2003р., -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок садибного типу № 51 з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по вул. Дністровській в м. Рені Одеської області, успадкований після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 14.06.2003 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.І. Дудник