Слов'янський міськрайонний суд Донецької області
справа № 2-200/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2010 року Слов′янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

ГоловуючогосуддіОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2,
За участю позивача ОСОБА_3
Представника позивачаадвокатаОСОБА_4
Відповідача ОСОБА_5
Представника відповідачаадвокатаОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння, суд -

В С Т А Н О В И В :

29.10.2009 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_3 з позовною заявою до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 18 січня 2008 року, який було зареєстровано у відділі РАГС по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис - № 13.

Разом із ОСОБА_5 вони стали проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач запропонував зробити ремонт в належному йому будинку № 42 по вул. Електровозній в м. Словянську для того, щоб вони могли спільно проживати в цьому будинку. Вона згодилась і в березні 2008 року було розпочато ремонт у вказаному будинку. З того часу вони з відповідачем стали проживати у даному будинку, куди вона перевезла майно, що їй належить на праві власності, а саме:

1.Мікрохвильову піч вартістю 2200 грн.;

2.Утюг вартістю 65 грн.;

3.Гладильну дошку вартістю 200 грн.;

4.Електричну кавоварку вартістю 1500 грн.;

5.Соковижималку вартістю 530 грн.;

6.Електричну мясорубку вартістю 1400 грн.;

7.Кухонний комбайн вартістю 1700 грн.;

8.Фритюрницю вартістю 980 грн.;

9.Пилосос вартістю 275 грн.;

10.Холодильник „Атлант вартістю 2200 грн.;

11.Столовий набір „Бергов вартістю 2000 грн.;

12.Музичний центр вартістю 500 грн.;

13.Відеомагнітофон вартістю 250 грн.;

14.Фен для сушки волосся вартістю 150 грн.;

15.Журнальний стіл вартістю 150 грн.;

16.Книжні полички у кількості 2-х штук по 175 грн. кожна, загальною вартістю 350 грн.;

17.Кальян вартістю 900 грн.;

18.Кухонний набір посуду (каструлі та сковорода) вартістю 500 грн.;

19.Набір новорічних прикрас для ялинки вартістю 530 грн.;

20.Набір меблів для кухні (шафи, кухонний стіл, мийка) вартістю 4690 грн.;

21.Диван вартістю 3000 грн.;

22.Світильники у кількості 3 штук на загальну суму 300 грн.;

23.Електричну духову шафу вартістю 2638 грн.;

24.Газову плиту вартістю 1400 грн.;

25.Сковороду з кришкою вартістю 453 грн.;

26.Набір ножів вартістю 415 грн.

27.Чайний набір вартістю 90 грн.;

28.Дошку кухонну вартістю 84 грн.;

29.Набір приладів для кухні вартістю 298 грн.

Всього майна на загальну суму 29748 грн.

Фактичні сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинені ЗО квітня 2009 року, коли відповідач без будь-яких пояснень став проживати один в належному йому будинку № 42 по вул. Електровозній в м. Словянську. В будинок відповідач її не пускає, не розмовляє з нею, зустрічатись та обговорювати питання щодо повернення її майна не бажає. На теперішній час він звернувся в Словянський міськрайонний суд з позовом про розірвання шлюбу. Змушена звертатись з позовом про витребування у відповідача майна, оскільки в добровільному порядку' він не бажає повертати зазначене майно.

Позивач просить суд витребувати вищеперелічене майно з чужого незаконного володіння від відповідача ОСОБА_5

31.05.2010 року ОСОБА_3 надала уточнену позовну заяву, в якої зазначила, що з того часу як вони з відповідачем стали проживати удвох в будинку № 42 по вул. Електровозній м. Словянська, вона перевезла до нього в будинок належне їй майно, загальною вартістю!5640 грн., а саме:

1.Мікрохвильову піч вартістю 2200 грн.;

2.Утюг вартістю 65 грн.;

3.Електричну кавоварку вартістю 1500 грн.;

4.Електричну мясорубку вартістю 1400 грн.;

5.Кухонний комбайн вартістю 1700 грн.;

6.Фритюрницю вартістю 980 грн.;

7.Пилосос вартістю 275 грн.;

8.Холодильник „Атлант вартістю 2200 грн.;

9.Столовий набір „Бергов вартістю 2000 грн.;

10.Музичний центр вартістю 500 грн.;

11.Відеомагнітофон, вартістю 250 грн.;

12.Набір новорічних прикрас для ялинки вартістю 530 грн.;

13.Фен для сушки волосся вартістю 150 грн.;

14.Журнальний стіл вартістю 150 грн.;

15.Книжні полички у кількості 2-х штук по 175 грн. кожна, загальною вартістю 350 грн.;

16.Кальян вартістю 900 грн.;

47. Кухонний набір посуду (каструлі та сковорода) вартістю 500 грн.;

18. Набір новорічних прикрас для ялинки, вартістю 530 грн.

За час шлюбу сторони придбали наступне майно, загальною вартістю 21968 грн.:

1. Набір меблів для кухні (шафи, кухонний стіл, мийка) вартістю 5100 грн.;

2.Електричну духову шафу вартістю 2638 грн.;

3.Газову плиту вартістю 1400 грн.;

4. Соковижималка вартістю 530 грн.

5. Чайний набір вартістю 90 грн.;

6.Гладильна дошка вартістю 190 грн.;

7.Сковороду з кришкою вартістю 453 грн.;

8.Набір ножів вартістю 415 грн.

9.Дошку кухонну вартістю 84 грн.;

10.Набір приладів для кухні вартістю 298 грн.;

11.Світильники у кількості 3 штук на загальну суму 270 грн.;

12.Домашній кінотеатр вартістю 2500 грн.;

13.Шафа купе вартістю 2000 грн.;

14.Котел газовий 2000 грн.;

15.Котел електричний вартістю 1000 грн.;

16.Диван вартістю 3000 грн.

У -звязку з чим просила суд зобовязати ОСОБА_7 передати зазначене належне їй майно, при неможливості цього - сплатити його вартість у розмірі 15640 грн., а також стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину вартості майна, що є їх спільною власністю у розмірі 10984 грн., стягнути судові витрати та витрати по сплаті юридичної допомоги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги, навела доводи, аналогічні доводам уточненої позовної заяви та просила їх задовольнити.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_4, що діє на підставі ордеру, підтримала доводи уточненої заяви, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав. Зазначив, шо взагалі майно, що було перелічено позивачкою у його будинку ніколи не перебувало, він з позивачкою однією сім»єю не мешкав, шлюб, що між ними був укладений у 2008 році був фіктивним, з метою того, щоб він мав можливість виїхати до іншої жінки за кордон. З цією метою він зареєстрував шлюб з позивачкою і за її послу він щомісячно сплачував їй кошти у розмірі 1 000 грн.

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_6 що діє на підставі ордеру, підтримала доводи відповідача, просила у задоволенні уточнених позовних вимог відмовити, посилаючись також на відсутність доказів на підтвердженні своїх доводів позивачкою.

Суд, вислухавши сторін, свідків, вивчивши матеріали даної цивільної справи та цивільної справи № 2- 6362/09 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. _

Як достовірно встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 18 січня 2008 року уклали шлюб, який було зареєстровано у відділі РАГС по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис - № 13 (а.с. 6).

Фактично сторони мешкали однією родиною до ЗО квітня 2009 року.

Рішенням Словянського міськрайонного суду від 12.11.2009 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був розірваний. Рішення набрало чинності 23.11.2009 року. Свідоцтво про розірвання шлюбу отримано ОСОБА_3 16.03.2010 року (а.с. 81).

Суд не приймає до уваги доводи відповідача та свідка ОСОБА_8, ОСОБА_9 про те, що шлюб з позивачкою був фіктивним.

Відповідно до ст. 40 СК України, шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім»ї та набуття прав та обов»язків подружжя. Разом з тим, як вбачається з позовної заяви по справі № 2-6362/09 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу з підписом ОСОБА_3 він зазначав, що вони перебували у шлюбі потім фактично сім»я розпалася, стосунки погіршилися, зникло взаєморозуміння, тобто на 21.10.2009 року (дата подачі позовної заяви), ОСОБА_3 не вважав шлюб фіктивним, оскільки звертався до суду з заявою про розірвання шлюбу, а не про визнання шлюбу недійсним. Крім того, по даній справі було винесено рішенням суду, що набуло чинності. ОСОБА_3 рішення суду не оскаржив, був згодний з ним, отримав його для розірвання шлюбу, тому його доводи не заслуговують на увагу.

В процесі розгляду справи було встановлено, що під час шлюбу сторони придбали наступне майно:

24.01.2008року у ПП Єфіменко по вул. Ж. Революції м. Слов»янськ за товарним чеком № 79 придбана дошка для прасування вартістю 193 грн. (а.с. 79).

1 29.03.2008 року у супермаркеті електроніки «Фокстрот» м. Слов»янськ вбудована духовка, вартістю

2638 грн. 80 коп. (а.с. 74).

29.03.2008року у супермаркеті електроніки «Фокстрот» м. Слов»янськ кухонна вбудована поверхня, вартістю 1397 грн. 70 коп. (а.с. 75).

16.04.2008року у 8-му магазині м. Слов»янськ - кухонні меблі «Гамма», вартістю 5100 грн., які були доставлені на адресу вул. Електровозна, 42 м. Слов»янськ 01.06.2008 року, що підтверджується квитанцією (а.с.

72).

18.05.2008року у ФЛП ОСОБА_10 м. Слов»янськ вул. Свобода, 43 за товарним чеком, придбано люстри для освітлення, вартістю 270 грн.

28.05.2008року у ПП Єфіменко по вул. Ж. Революції м. Слов»янськ за товарним чеком № 80 придбаний чайний сервіс вартістю 90 грн. (а.с. 79).

15.10.2008року у супермаркеті електроніки «Фокстрот» м. Слов»янськ соковижималка, вартістю 532 грн. (а.с. 77).

16.11.2008 року у ПП ОСОБА_11 м. Краматорськ набір посуду, вартістю 1195 грн. ЗО коп. (а.с. 72).

Той факт, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_12 (мати позивачки). Також свідок ОСОБА_13 підтвердила факт того, що вона двічі робила ремонтні роботи у будинку де мешкала сім»я ОСОБА_3 і підтвердила, що після першого її відвідування будинку для ремонту, там з»явилися кухонний гарнітур, вбудована піч. Також були пакети з посудом, але що конкретно було у пакетах, вона зазначити не може. Крім того, ця обставина підтверджується товарними чеками та квитанціями, з яких свідчить, що зазначене майно було придбано V період шлюбу, а квитанції були надані саме ОСОБА_3

Відповідно до ст. 60, 70 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу належить дружині і чоловіку7 на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна подружжя є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що сторони придбали майно на загальну7 суяму 11416 грн. 80 коп.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено, що між сторонами була визначена домовленість про частки майна, шлюбний договір відсутній, тому7 суд визнає, що частки майна у них є рівними і складають по 5 708 грн. 40 коп. (11416 грн. 80 коп. : 2 = 5 708 грн. 40 коп.).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина і чоловік не домовились про порядок поділу майнаа, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ч. 2 п. ЗО Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року передбачено, що у випадку7, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив і відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Згідно з ОСОБА_14 обстеженні матеріально-побутових умов сім»ї ОСОБА_5 за адресою: вул. Електровозна , 42 м. Слов»янськ, майна, що суд визнав спільною сумісною власністю у будинку немає, у звязку з чим суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути 5 708 грн. 40 коп. на користь позивачки.

Суд вважає, що в решті позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 11 ЦПК України су7д розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на піегтіє: сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення л рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. _: може Групуватися на припущеннях.

Так, свідки, що були допитані в судовому засіданні: ОСОБА_15С, ОСОБА_13, ОСОБА_14 не підтвердили достовірно про те, що решта майна, яке зазначає позивачка у позовній заяві було у будинку відповідача і де воно після розірвання шлюбу ділося. Свідок ОСОБА_15 зазначила, що все майно було у позивачки і вона ним користувалася, але що конкретно, коли та ку7ди вона перевозила, вона зазначити не змога Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_16 підтвердили, що вони коли робили ремонтні роботи у ОСОБА_5 бачили, що стояли

великі пакети з посудом та іншими речами, але звідки ці пакети взялися, та перерахувати речі у них вони не змогли, бо не знали.

Суд не може прийняти як належний доказ гарантійну картку7 на холодильник від 05. А 21 - т гарантійні талони на: праску від 05.09.2004 року7 (а.с. 73), електромясорубку за час з 2000 по 2003 рік (а.с.75),

пилосос від 05.09.2004 року (а.с. 78), відеомагнітофон за 2000 рік (а.с. 80), оскільки _ме: _ підтверджують факту перебування майна:

1.Мікрохвильової пічі вартістю 2200 грн.;

2.праски вартістю 65 грн.;

3.Електричної кавоварки вартістю 1500 грн.;

4.Електричної мясорубки вартістю 1400 грн.;

5.Кухонного комбайну вартістю 1700 грн.;

6.Фритюрниці вартістю 980 грн.;

7.Пилососа вартістю 275 грн.;

8.Холодильника „Атлант вартістю 2200 грн.;

9.Столового набору 2000 грн.

10.Музичного центру вартістю 500 грн.;

11.Відеомагнітофон вартістю 250 грн.;

12.Фену7 для сушки волосся вартістю 150 грн.;

13.Журнального столу вартістю 150 грн.;

14.Книжної полички у кількості 2-х штук по 175 грн. кожна, загальною вартістю 350 грн.;

15.Кальяну вартістю 900 грн.;

16.Кухонного набору посуду (каструлі та сковорода) вартістю 500 грн.;

17.Набору новорічних прикрас для ялинки вартістю 530 грн.

у будинку відповідача як на час спільного мешкання сторін, так і на теперішній час.

Позивачка також не підтвердила суду того, що у період шлюбу сторони придбали майно, що є їх спільною сумісною власністю:

1.Сковороду з кришкою вартістю 453 грн.;

2.Набір ножів вартістю 415 грн.

3.Дошку кухонну вартістю 84 грн.;

4.Набір приладів для кухні вартістю 298 грн.,

5.домашній кінотеатр - 2500 грн.,

6.шафи-купе - 2000 грн.,

7.газовий та електричний котел - 3000 грн.,

8.диван 3000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 не надала суду належних доказів на підтвердження свого позову й задоволення її вимог.

Суд не приймає до уваги пояснення відповідача та свідків ОСОБА_8, ОСОБА_17, ОСОБА_18 ОСОБА_19, ОСОБА_20 стосовно того, що під час шлюбу родина ОСОБА_3 не придбали кухонної меблі, духової шафи, дошли для прасування, кухонної поверхні, чайного сервізу, соковижималки, люстр, набору посуду, оскільки ці пояснення свідків повністю спростовуються об»єктивними доказами по справі чеками, гарантійними талонами та квитанціями на придбання зазначеного майна.

Суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_12 стосовно того, що все майно, що було перераховано у позовній заяві належить особисто позивачці, оскільки її пояснення спростовуються вищезазначеними доказами, крім того, суд сумнівається в обєктивності її пояснень, оскільки вона є матір»ю позивачки.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають частковому задоволенню вимоги і про відшкодування судових витрат.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 сплатила судовий збір у розмірі 297 грн. 48 (а.с.1) та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. (а.с.2). Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягує на її користь з ОСОБА_5 5708 грн. 40 коп., що є 21 % від заявленої суми позовних вимог. Таким чином, підлягає стягненню сума 87 грн. 67 коп.

(судовий збір 297 грн. 48 коп : 100 х 21 % = 62 грн. 64 коп.)

(втрати на оплату ІТЗ 120 грн. : 100 х 21 % = 25 грн. 20 коп.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 60, 65, 67, 69-71 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що народився у м. Слов»янську на користь позивачки ОСОБА_3 5 708 грн. 40 коп., що є 1/2 часткою вартості спільного сумісного майна подружжя на загальну суму 11416 грн. 80 коп. і складається з:

дошка для прасування, вартістю 193 грн.,

вбудована духовка, вартістю 2638 грн. 80 коп.,

кугхонна вбудована поверхня, вартістю 1397 грн. 70 коп.,

кухонні меблі «Гамма», вартістю 5100 грн.,

люстри для освітлення, вартістю 270 грн.,

чайний сервіс вартістю 90 грн.,

соковижималка, вартістю 532 грн.,

набір посуду, вартістю 1195 грн. ЗО коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 87 грн. 67 коп.

У задоволенні решти позовних вимог про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити у зв»язку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанщї в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_1