Справа № 2-1 /2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого - судді Богатирчук Г.А.

при секретарі Швець М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Миколаєві цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення

порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_2

Олексіївни до ОСОБА_1 про розподіл літньої кухні, знесення

самовільно побудованої прибудови сіней та зміну порядку користування земельною

ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2

про визначення іншого, ніж було встановлено, порядку користування земельною

ділянкою за адресою: м.Миколаїв, вул.Зелена,3. Свій позов мотивувала тим, що вона є

власником 38/100 частин житлового будинку, а власником 62/100 частин являється

ОСОБА_3 В звязку з тим, що раніше власниками зазначеного домоволодіння були

три особи: ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а на теперішній час власники

змінилися і їх лише двоє, а тому вважає, що порядок користування земельною ділянкою

визначений рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 16.06.1994 року не

задовольняє теперішніх власників. Враховуючи вищезазначене просила, визначити

порядок користування земельною ділянкою вказаного домоволодіння.

04.07.2006 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до

ОСОБА_1 про розподіл в натурі будівлі літньої кухні Літ. В-1 домоволодіння №3

по вул.Зелена в м.Миколаєві та усунення перешкод в користуванні літньою кухнею та

земельною ділянкою загального користування, а саме: знесенні самочинно побудованих

сіней до належної ОСОБА_1 частини будинку Літ. А-1 та прибиранні з загальної

території сміття та інший непотріб. Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_1

всіляко перешкоджає їй в здійснені права користування ділянкою загального

користування, площа якої 150 кв.м., а також унеможливлює користування літньою

кухнею Літ. В-1, оскільки захопила більшу частину цієї літньої кухні, зачинила двері

перекривши вхід, а на вікнах встановила решітки. В звязку з зазначеним просила,

зобовязати ОСОБА_1 за власний рахунок привести територію подвіря площею

150 кв.м. в стан, придатний для використання, прибрати самочинні прибудови (сіни

Літ.А-1) та інші перешкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_6

заявлені вимоги уточнили. Просили встановити новий порядок користування земельною

ділянкою, запропонований експертом ОСОБА_7, який включає земельну ділянку

загального користування та зобовязати ОСОБА_2 за власний рахунок перенести

свій водопровід відповідно будівельних норм та правил. Проти задоволення зустрічної

позовної заяви заперечували.

Представник відповідачки (позивачки за зустрічною позовною заявою) Рехлецький

Р.В. та сама ОСОБА_2 проти задоволення первісного позову заперечували, а власні

позовні вимоги підтримали та уточнили. Просила визначити порядок користування

земельною ділянкою площею 637 кв.м., розташованої по вул.Зеленою,3 в м.Миколаєві,

за варіантом №5, визначеного висновком будівельно-технічної експертизи №118 від

28.02.2010 року, запропонованим експертом ОСОБА_8; та виділити в натурі належну

їй '/г частину нежитлової будівлі літньої кухні літ. «В-1», за варіантом «а» висновку

експерта №67 від 30.04.2009 року, зняти решітки з вікон літньої кухні, знести прибудову

до будинку Літ. А1, прибрати з земельної ділянки загального користування сміття та

інший непотріб; та стягнути з ОСОБА_1 на її користь понесені нею витрати по

експертизі в сумі 1954,66 грн. та витрати на юридичну допомогу в розмірі 1000 грн.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив

наступне.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 16.06.1994 року між

співвласниками будинку №3 по вул.Зелена в м.Миколаєві - ОСОБА_9, ОСОБА_2

Г.О. і ОСОБА_10 - проведений реальний розподіл житлового будинку та визначений

порядок користування земельної ділянки за вказаною адресою відповідно третього

варіанту судової технічної експертизи від 11.05.1994 року (а.с.5).

ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_2 41/100 частину житлового будинку №3 по

вул.Зеленій в м.Миколаєйі (договір дарування від 20.06.1995 року (а.с.53), а ОСОБА_10

С.О. подарувала ОСОБА_1 38/100 частин житлового будинку №3, що знаходиться

по вул.Зелена в м.Миколаєві (договір дарування від 27.10.2005 року (а.с.14).

Як вбачається з рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14.07.2005

року про встановлення факту належності 1/3 частини замощення №1, за ОСОБА_2

визнано право сумісного загального користування 2/3 замощення №1 та право

користування земельною ділянкою загального користування розміром 150 кв.м. повул.Зеленій,3 в м.Миколаєві (а.с.57).

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала та підтвердила факт вчинення нею

перешкод ОСОБА_2 в користуванні літньою кухнею, оскільки на єдиному вході,

через який можливо потрапити до даної кухні, вона повісила замок та спорудила

решітки на вікнах. Вважає, що зайняла ? літньої кухні цілком законно, а ОСОБА_11

пропонує обладнати вхід до своєї частини з іншої сторони або переобладнати з вікна.

В звязку зі зверненням сторін з зазначеними позовами, ухвалами Ленінськогорайонного суду м.Миколаєва від 05.07.2006 року, 27.11.2007 року та 23.04.2008 року посправі були призначені та проводені судові будівельно-технічні експертизи, відповіднодо яких експертами було запропоновано шість варіантів порядку користуванняземельною ділянкою між двома співвласниками, проте до жодного варіанту сторони недійшли згоди.

Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на

житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право

власності, право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, без зміни їїцільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попередньогоземлевласника (землекористувача).

Як вбачається з ч.3 ст.415 ЦК України та п.17 Постанови Пленуму ВерховногоСуду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами

земельного законодавства при розгляді цивільних справ», особа, до якої перейшло право

власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих

же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди).

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року

№7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді

цивільних справ» передбачено, що виходячи з того, що порядок користування спільною

земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам

жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою

угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно

до ст.88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за

участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або

на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обовязковою.

В звязку з наявністю рішень Ленінського районного суду м.Миколаєва від 16.06.1994 року та від 14.07.2005 року, якими між співвласниками ОСОБА_12

ОСОБА_2 і ОСОБА_10 було проведено реальний розподіл житлового будинку

та визначений порядок користування земельної ділянки за адресою: м.Миколаїв, вул.

Зелена, 3, а також за ОСОБА_2 визнано право сумісного загального користуванні

2/3 замощення №1 та право користування земельною ділянкою загального користуванні

розміром 150 кв.м. за вищевказаною адресою, в позовних вимогах ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 про встановлення нового порядку користування земельною ділянкою сліз

відмовити.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 про перенесення ОСОБА_2

водопроводу, то вона не підлягає задоволенню, оскільки дане питання було предметом

розгляду та щодо нього постановлено рішення Ленінського районного суду

м.Миколаєва від 14.07.2005 року; яке не було оскаржене жодною зі сторін та набрало

законної сили.

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розподіл літньої кухні Літ.

В-1 не підлягають задоволенню, оскільки рішенням Ленінського районного суду м.

Миколаєва від 16.06.1994 року про реальний розподіл домоволодіння та визначення

порядку користування земельною ділянкою вже була розділена літня кухня Літ. В-1 по ?

частині кожному зі співвласників, а тому суд не вбачає підстав для вирішення даного

питання іншим чином.

Крім того, ч.2 ст.386 ЦК України передбачає, що власник, який має підстави

передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може

звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити

його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

А згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у

здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 103 Земельного кодексу України та п.6 Постанови ПленумуВерховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосуваннясудами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власники таземлекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використанняземельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам,землекористувачам сусідних земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Відповідно до п. «б» ч.3 ст.152 ЗУ України, захист прав громадян та юридичних

осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки,

який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або

створюють небезпеку порушення прав.

Таким чином, вимоги ОСОБА_2 що стосуються усунення перешкод в

користуванні літньою кухнею Літ. В-1, а саме: демонтування залізних решіток з вікон та

перегородки, а також прибирання сміття та іншого непотребу та надання можливості

вільного проходу та проїзду до належної їй частини будівлі слід задовольнити, оскільки

даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та не заперечувався

ОСОБА_1, а також підтверджується фотознімками з судової будівельно-технічної

експертизи, проведеної експертом ОСОБА_8

Що стосується вимог ОСОБА_2 про знесення прибудови до будинку Літ. А1, то

вона не може бути задоволена, оскільки нею не надано достатніх доказів того, що дана

прибудова спричиняє перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою.

Через часткове задоволення даних вимог ОСОБА_2 підлягають задоволенню й

вимоги щодо стягнення витрат з надання юридичної допомоги. Що стосується вимог

ОСОБА_2 про стягнення витрат з проведення судової будівельно-технічної

експертизи, то в звязку з відмовою в задоволені вимог про встановлення нового порядку

користування земельною ділянкою, вони також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 14, 57, 60, 62, 64, 88, 209, 212-214

ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_1 про встановлення нового порядку

користування земельною ділянкою та зобовязанні перенесення ОСОБА_2

Олексіївною діючого водопроводу.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2

Олексіївні користуватися ? частиною кухні Літ. В-1 ( надати доступ до літньої кухні

через один загальний вхід та демонтувати залізні решітки з вікон).

Зобовязати ОСОБА_1 прибрати сміття та інший непотріб з

території земельної ділянки загального користування за адресою: м.Миколаїв,

вул.Зелена,3, та надати можливість ОСОБА_2 вільного проходу тапроїзду до належної їй частини будівлі відповідно рішення Ленінського районного суду

м.Миколаєва від 16.06.1994 року та рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва

від 14.07.2005 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

витрати на юридичну допомогу в розмірі 1000,00 грн.

В задоволені інших вимог ОСОБА_2 - відмовити, а саме: в зміні

порядку користування земельною ділянкою, розподілі літньої кухні Літ. В-1, знесенні

самовільної прибудови до сіней та стягненні витрат за проведення експертиз.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Миколаївської області через

Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту

оголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: