Справа № 2-2901/10
«20» квітня 2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого - судді Шишкіна О.В.,
при секретарі - Деркач М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» про повернення грошових коштів за депозитним рахунком, стягнення відсотків та моральної шкоди -
Позивачка звернулась до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій після уточнення просить стягнути з ТОВ «Український промисловий банк» на її користь проценти за користування чужими грошовими коштами з розрахунку 11, 5% річних за період з 26.08.2009 року по 29.01.2010 року по депозитному вкладу у доларах, та з розрахунку 10 % річних за період з
26.08.2009 року по 26.01.2010 року по депозитному вкладу в євро, а також моральну шкоду, спричинену неправомірними діями останнього.
Названим договором передбачено конкретна дата повернення грошових коштів, а саме 27.08.2009 року, але після настання строку повернення коштів, вклад позивачка так і не отримала.
У звязку з цим остання зазначає, що їй було спричинено моральну шкоду, адже виникла ситуація не давала їй покою на протязі тривалого часу. Окрім цього, позивачка вважає, що банк повинен сплатити їй проценти за користування належними їй грошовими коштами за процентною ставкою, передбаченою договором, а саме: 10 % річних за період з 26.08.2009 року по 26.01.2010 року по депозиту в євро, з огляду на те, що 27.01.2010 року АТ «РОДОВІД БАНК» повернув позивачці суму вкладу. Стосовно депозиту в доларах США, ОСОБА_1 вважає, що банк повинен сплатити їй проценти за користування належними їй грошовими коштами за процентною ставкою, передбаченою договором, а саме: 11, 5 % річних за період з 26.02.2009 року по 29.01.2010 року.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача до суду не зявився хоча про слухання справи повідомлявся належно та своєчасно.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), також ст. 224 цього Кодексу зазначає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивачки та зваживши доводи, що наведені у позові суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Названим договором передбачено конкретна дата повернення грошових коштів, а саме 27.08.09 року, але після настання строку повернення коштів, вклад позивачка так і не отримала.
У звязку з наведеним, а також враховуючи приписи нижченаведених нормативно-правових актів, суд погоджується з позивачкою стосовно того, що відповідач повинен сплатити проценти за користування належними останній грошовими коштами.
Так, згідно ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного Кодексу України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, очевидно незаконно утримуючи належні позивачці грошові кошти, банк позбавив її протягом тривалого часу прав володіння, користування та розпорядження ними, тобто усіх прав, що складають зміст права власності. Згідно ч. З ст. 386 Цивільного Кодексу України «власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди». У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 22 Цивільного Кодексу України збитками є також «доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода)».
Згідно ст. 1214 Цивільного Кодексу України «особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобовязана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна, з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними ...»
На підставі ст. 536 Цивільного Кодексу України, згідно якої «за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти», ст. 1061 Цивільного Кодексу України, згідно якої «проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові...», п.6.2 Договорів банківського вкладу, згідно якого «договір припиняє свою дію з моменту виплати банком вкладнику повної суми вкладу і нарахованих процентів», фактично, строк дії вказаного договору, в односторонньому порядку пролонгованого Банком, закінчився у день укладення ОСОБА_1 нового депозитного договору з АТ «РОДОВІД БАНК», та поверненням останнім грошових коштів, тобто 29.01.2010 року та 26.01.2010 року відповідно.
Таким чином, Банк повинен сплатити позивачці проценти за користування належними їй грошовими коштами за процентною ставкою, передбаченою договорами, а саме: 10 % річних за період з 26.08.2009 року по 26.01.2010 року по депозиту в євро, та 11, 5 % річних за період з 26.02.2009 року по 29.01.2010 року в доларах США. Проценти з 26.08.2009 року по 26.01.2010 по депозиту в євро дорівнюють 218 євро, по курсу НБУ станом на 20.04.2010 року - 10, 65, еквівалентна сума становить - 2321 грн. 70 коп. В свою чергу проценти з 26.02.2009 року по 29.01.2010 року по депозиту в доларах США дорівнюють 878 доларів США, по курсу НБУ станом на 20.04.2010 року - 7, 93, еквівалентна сума становить - 6962 грн.54 коп. Таким чином, банк винен позивачці 9284 грн. 24 коп.
Що ж стосується відшкодування моральної шкоди то суд не може погодитися з вимогою ОСОБА_1, оскільки за загальним правилом особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України, або у випадках, передбачених нормами ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за завдання моральної шкоди.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про захист пав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законом.
Зазначені позивачем обставини у відповідності до цієї норми Закону підставами для відшкодування моральної шкоди не являються, а за умовами договору цей вид цивільної відповідальності на відповідача не покладався.
Отже, з огляду на вищенаведене згідно з принципами: відповідності вимогам здорового глузду і розважливості - поміркованості, обєктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення - розумності та неупередженого ставлення до усіх учасників процесу - справедливості, керуючись ст.ст. 11,16, 525, 526, 1060 ЦК України, ст.ст. 213-218,224-233 ЦПК У країни, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» на користь ОСОБА_1 9284 грн. (девять тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 24 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» на користь держави 92, 84 грн. в рахунок відшкодування судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: О. В. Шишкін