№ 2-1521/10
№ -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області в складі головуючого судді : САВЧЕНКА В.О.

при секретарі : ГОРБ С.Б.

за участі представника позивача : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпродзержинська справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, та визнання права на спадщину за Заповітом

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2010 року ОСОБА_4 звернувся до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська з позовною заявою до свого батька ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, та визнання права на спадщину за Заповітом. Позовні вимоги ОСОБА_4 просив суд задовольнити на підставі статей 1217, 1223, 1272 ЦК України 2003 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 вказав, що 19 лютого 1996

року помер його дід, ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №197. До смерті дід постійно мешкав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, будинок № 09АДРЕСА_1. При житті його дідові на праві власності належала вищевказана квартира, яку він придбав шляхом приватизації на підставі розпорядження центральної комісії по приватизації житлового фонду Дніпродзержинського ВО „Азот № 11 від 27 липня 1993 року. А вже 21 грудня 1993 року його дід ОСОБА_5 склав заповіт, в якому він на випадок своєї смерті зробив розпорядження: належну йому квартиру під номером 50, що знаходиться в будинку під номером 09,

по вулиці Ухтомського, в м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області заповідав йому, тобто позивачу ОСОБА_4 Заповіт посвідчений старшим державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 21 грудня 1993 року і його зареєстровано в реєстрі за № 3353. На час відкриття спадщини, осіб, які б мали право на обовязкову частину в спадщині, не було. Тому згідно статей 1217, 1223 ЦК України, квартиру, яка вказана в заповіті, повинен успадкувати саме він, тобто позивач ОСОБА_4

В листопаді 2009 року він звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної

нотаріальної контори, виконуючої обов'язки Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 19 лютого 1996 року ОСОБА_5 Постановою державного нотаріуса від 26 листопада 2009 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через те, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини і в звязку з цим йому було рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання.

Ним дійсно не були виконані дії по прийняттю спадщини, які передбачені ч. 1 ст. 1270 та ч. З ст. 1268 ЦК України. Однак він вважає, що з поважної причини в шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Справа в тому, що на день смерті діда 19 лютого 1996 року він, тобто ОСОБА_2, який народився 04 жовтня 1989 року, не досяг навіть віку 7 років, читати й писати не вмів і взагалі був за своїм віком малолітнім і недієздатним. Звичайно, в нього були і є батьки, зокрема відповідач. Але чому вони не здійснили необхідні дії по прийняттю спадщини точно вони пояснити не можуть. Скоріше всього, як вони пояснювали, через не знання законів.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому він, тобто ОСОБА_4, змушений був звернутися до суду з позовом, просить суд визнати причину пропущеного ним строку для прийняття спадщини поважною, визначити додатковий строк для прийняття спадщини і одночасно з визнати за ним право власності на спадкову квартиру № 50, в будинку № 09, по вулиці Ухтомського, в місті Дніпродзержинську в порядку спадкування за Заповітом після смерті ОСОБА_5.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_1 наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі по тим же правовим підставам.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_4 визнав повністю і фактично просив суд задовольнити ці вимоги повністю. Представник третьої особи -

Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, тимчасово виконуючої обовязки Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, до суду не зявилася, про день, місце і час розгляду справи по суті сповіщені у встановленому порядку завчасно. Тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника третьої особи, оскільки в матеріалах справи досить доказів для розгляду цієї справи по суті з винесенням законного та обґрунтованого рішення.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_3, дослідивши наявні по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частина 3 статті 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно

проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

А в частині 1 статті 1272 ЦК України зазначається, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, згідно з частино 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Часом відкриття спадщини, згідно ст. 1220 ч. 2 ЦК України, визначається, зокрема, день смерті спадкодавця. А частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачається, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Зі свідоцтва про смерть, Серія 1-КИ № 041661 вбачається (а.с. 5а), що 19 лютого 1996 року у віці 67 років помер ОСОБА_5, про що в Книзі реєстрації смертей 21 лютого 1996 року зроблено відповідний актовий запис за № 197.

Із заповіту, складеного 21 грудня 1993 року ОСОБА_5 і

посвідченого старшим державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, вбачається (а.с. 9), що ОЛІЙНЙК І.Д. заповідає позивачеві ОСОБА_4 квартиру під № 50, в будинку № 09, по вулиці

Ухтомського, в м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області.

Зі свідоцтва про право власності на житло від 29 липня 1993 року (а.с. 8) та з технічного паспорту на квартиру № 50, будинку № 09, по вулиці Ухтомського, в м. Дніпродзержинську (а.с. 8, 12-13), які були оглянуті в ході судового розгляду та копії яких знаходяться в матеріалах справа, виходить що власником даної квартири є ОЛІЙНЙК ОСОБА_7. Зокрема, свідоцтво про право власності на житло видане згідно з розпорядженням №11 від 27 липня 1993 року.

Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, та визнання права на спадщину за Заповітом, необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 1272,1217, 1223 ЦК України і статтями 10,60, ЦПК України 2004 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, та визнання права на спадщину за Заповітом, повністюзадовольнити.

Визнати причини пропущеного ОСОБА_2 строку для прийняття спадщини після смерті 19 лютого 1996 року його діда ОСОБА_5 поважними та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті 19 лютого 1996 року його діда - спадкодавця ОСОБА_5 право власності на квартиру № 50, загальною площею 30,12 кв. м. та житловою площею 16,9 кв. м., в житловому будинку №09, по вулиці Ухтомського, в м. Дніпродзержинську, яка належала на праві

власності ОСОБА_5 до його смерті.

Протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду сторонами чи їх представниками і протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження тими ж особами може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя: