Справа №2-3036/09 18.03.2010 18.03.2010 18.03.2010
Провадження №22-ц-525/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Данилової О.О.,

суддів Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі Голубкіній О.О.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 2 грудня 2009 року по цивільній справі за позовом

ОСОБА_3

до ОСОБА_1

про визнання приватизації частково недійсною

У С Т А Н О В И Л А:

У березня 2009 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про приватизацію.

Позивачка зазначала, що у 1988 році її мати ОСОБА_4 на сім'ю з пяти осіб отримала трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. На час приватизації квартири у 1998 році в квартирі було прописано чотири чоловіка, в тому числі і її брат ОСОБА_1 За свідоцтвом, виданим 18 грудня 1998 року ЖКВ «Зоря», як органом приватизації, квартиру передано у їх спільну часткову власність.

Посилаючись на те, що на час приватизації житла ОСОБА_1 в спірній квартирі не проживав, а тому не мав право на її приватизацію, позивачка просила визнати свідоцтво про право власності на житло від 18 грудня 1998 року частково недійсним шляхом виключення відомостей про співвласника ОСОБА_1

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 2 грудня 2009 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, не погодившись з висновком суду про законність приватизації та відсутність порушень її житлових прав, просила рішення скасувати та задовольнити її вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року умовами передачі ( далі - Закон) у власність (сумісну та часткову) житлового приміщення є згода всіх повнолітніх членів сім'ї, які мають право на участь у приватизації, постійно мешкають у даному приміщенні, в тому числі і тимчасово відсутні, за якими зберігається право на житло.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є співвласником трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 на підставі розпорядження №856 від 18 грудня 1998 року ЖКВ ВО «Зоря», зареєстрованим в реєстрі права власності 13 лютого 2007 року ( а.с.37.38).

Відповідач зареєстрований (прописаний) в спірній квартирі з 2 грудня 1988 року по теперішній час ( а.с.8). Докази того, що станом на грудень 1998 року ОСОБА_1 втратив право користування жилим приміщенням, в матеріалах справи відсутні. Всі повнолітні члени сім'ї узгодили передачу квартиру в спільну сумісну власність, і прав ОСОБА_1, як співвласника, жоден з них не оспорював.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати приватизацію спірної квартири такою, що здійснена з порушення вимог Закону, а тому відмовив у задоволенні позову.

Доводи апелянта про те, що суд не дав оцінку доказам відсутності ОСОБА_1 у квартирі на час її приватизації, не мають правового значення, оскільки на той час за згодою інших мешканців квартири він це право зберігав. ОСОБА_1 у&nbsp;встановленому законом порядку не визнано таким, що втратив право користування житловим приміщення.

Колегія суддів не може прийняти до уваги і посилання апелянта на несплату відповідачем комунальних платежів, оскільки невиконання житлових обовязків не перешкоджає участі у приватизації.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить.

Тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 2 грудня 2009 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двох місяців з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді: