Полонський районний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року

Полонський районний суд Хмельницької області ОСОБА_1

в складі судді Горщар А.Г.

при секретарі Салюк Т.М.

з участю позивача, його представника ОСОБА_2, відповідачів, їх представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне

цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, Понінківської селищної Ради, відділу Держкомзему у ОСОБА_9 районі, третьої особи на стороні відповідачів ОСОБА_9 відділу Хмельницької філії регіонального центру державного земельного кадастру про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визнання незаконними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив зобовязати відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8 не чинити йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка прилягає до його будинку, що знаходиться в смт. Понінка по вул.. Щорса, 48, визнати протиправними та скасувати рішення сесії Понінківської селищної Ради від 15.12.2004 року яким передано у приватну власність земельні ділянки для ОСОБА_7 площею 0,15 га, для ОСОБА_8 площею 0,4095 га, що розташовані в смт. Понінка по вул. Щорса, 46, а також державні акти про право власності на вказані земельні ділянки, видані для названих відповідачів 30 грудня 2004 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_6 вказував, що він 24.05.2007 року купив жилий будинок з господарськими спорудами, які розташовані на земельній ділянці площею 0,17 га та знаходяться в смт. Понінка по вул. Щорса, 48. При купівлі будинку бувший власник ОСОБА_10 показала йому межі земельної ділянки. Після цього він став займатись приватизацією землі при якій виявилось, що відповідачі, котрі є власниками сусіднього будинку за номером 46, незаконно зайняли та приватизували частину земельної ділянки, яка відноситься до придбаного ним жилого будинку, тому з цього приводу між ними виник спір.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, змінив свої вимоги, зазначивши, що в ході судового розгляду зясувалось, що рішення Понінківської селищної ради від 15.12.2004 року яким було передано у власність для відповідачів земельні ділянки є сфальсифікованим, і таке фактично не приймалось, тому видані для ОСОБА_7 та ОСОБА_8 державні акти про право власності на земельні ділянки є незаконними і підлягають скасуванню.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 позов не визнали, пояснили, що для них законно були передані у власність земельні ділянки задовго до того часу, коли позивач купив житло, тому його права ніяк не порушені, у ОСОБА_6 є в наявності 0,17 га землі біля придбаного ним будинку. Також вказали, що до підробки рішення селищної ради ніякого відношення не мають, та коли проводилась ними приватизація землі межі були узгоджені в бувшими на той час землекористувачем ОСОБА_11

Представник селищної ради ОСОБА_3 позов не визнав, пояснив, що відповідачі за законом мали право на отримання земельних ділянок у власність, і приватизація ними земельних ділянок здійснена правильно.

Представник відділу Держкомзему ОСОБА_4 у вирішенні спору поклалась на розсуд суду.

Представник третьої особи відділу Хмельницької філії регіонального центру державного земельного кадастру ОСОБА_5 позов не визнала, пояснила, що відділ законно виготовив технічну документацію за якою проводилась приватизація ОСОБА_7, та ОСОБА_8 земельних ділянок, при цьому були погоджені межі із сусідніми землекористувачами, які ніяких претензій в той час не заявляли, а тому вимоги позивача є безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази суд вважає позов задоволенню не підлягає.

Встановлено, що рішенням сесії Понінківської селищної ради від 22.12.1993 року № 1 передано у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в смт. Понінка по вул.. Щорса, 46 у розмірах для ОСОБА_12 0,73 га, для ОСОБА_7 0,37 га, про що свідчать дані названого рішення ради з додатком до нього.

В грудні 2003 року ОСОБА_7 звернувся до відділу Хмельницької філії регіонального центру державного земельного кадастру із заявою про проведення землевпорядних робіт на переданій йому у приватну власність земельній ділянці та просив виготовити державний акт на право спільної власності на землю. Під час виготовлення технічної документації було складено акт встановлення та погодження зовнішніх меж землеволодіння, за яким визначені суміжні межі із сусідніми землекористувачами, зокрема з ОСОБА_13, котрий на той час проживав у придбаному позивачем будинку та являвся землекористувачем земельної ділянки на якій розміщувався жилий будинок та господарські споруди.

30 грудня 2004 року для ОСОБА_7 та ОСОБА_8 видані державні акти про право власності на земельні ділянки площами 0,15 га, та 0,4095 га, що розташовані в смт. Понінка по вул. Щорса, 46.

24.05.2007 року ОСОБА_6 купив жилий будинок з господарськими спорудами, які розташовані на земельній ділянці площею 0,17 га та знаходяться в смт. Понінка по вул. Щорса, 48, та в послідуючому став предявляти до відповідачів вимоги про те, що вони захопили частину земельної ділянки.

Із наведеного слідує, що оскаржені позивачем рішення селищної ради про передачу ОСОБА_7, ОСОБА_8 земельних ділянок у власність та видані на підставі цих рішень на їхні ім'я державні акти на право власності на зазначені земельні ділянки не порушують право ОСОБА_6, оскільки рішення були прийняті, а державні акти отримані відповідачами задовго до виникнення в позивача права власності на будинок та права користування на земельну ділянку, що знаходиться біля будинку. Дана обставина є підставою для відмови ОСОБА_6 в позові.

Крім цього на час купівлі позивачем жилого будинку (24.05.2007 року) ст.120 ЗК України передбачала, що при переході права власності на будівлі і споруди право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди.

ОСОБА_6 не надано доказів, що він придбавши жилий будинок також набув право власності, або права користування на земельну ділянку, на якій розташований будинок, та що межа цієї земельної ділянки є іншою ніж визначена в оспорюваних ним державних актах виданих для відповідачів.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про незаконність державних актів про право власності на земельні ділянки ОСОБА_7, ОСОБА_8 через те, що вони видані на підставі сфальсифікованого рішення селищної ради від 15.12.2004 року, оскільки відповідачі до цього ніяким чином не причетні, і земельні ділянки для них були передані у власність ще за рішенням селищної ради від 22.12.1993 року, яке на даний час є чинним, та не суперечить положенням ст. 17 ЗК України 1990 року.

Керуючись наведеним, ст. 10, 60, 212-215, ЦПК України суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_6 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту його проголошення, та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий ________________