АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2010 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого: Височанської Н.К.

суддів: Кулянди М.І., Міцнея В.Ф.

секретар: Скрипник С.В.

за участю: сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Коболчинська сільська рада Сокирянського району Чернівецької області про усунення перешкод в користуванні та володінні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 липня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та володінні земельною ділянкою. Посилався на те, що 26 грудня 005 року він придбав у власність житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що знаходиться по вул..Н.Яремчука, 2 в с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області.

Рішенням сесії сільської ради від 29 вересня 2006 року для обслуговування житлового будинку йому було надано у власність земельну ділянку розміром 0,15 га.

При обстежені земельної ділянки було встановлено, що фактично розмір її становить 0,13 га.

Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою, що надана відповідачу в оренду для комерційних цілей. Її фактичний розмір 0,12 га, а по обліку має бути 0,08 га.

Таким чином, вважає, що відповідач фактично користується більшою площею земельної ділянки, ніж йому надана в оренду, за рахунок площі земельної ділянки, що надана позивачу у власність.

Оскільки на межі земельних ділянок відповідач встановив споруду малої архітектурної форми, то позивач просив визнати порушеним відповідачем його право користування та володіння земельною ділянкою; зобов»язати відповідача усунути перешкоди в користуванні та володінні земельною ділянкою шляхом звільнення її від споруди малої архітектурної форми.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 липня 2010 року позов задоволено.

Зобов»язано ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку, розташовану по вул..Н.Яремчука, 2 в с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області від належної йому малої архітектурної форми.

В разі невиконання ОСОБА_2 даного рішення добровільно, виконати рішення суду примусовому порядку звільнити земельну ділянку, розташовану по вул..Н.Яремчука, 2 в с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області від належної йому малої архітектурної форми за рахунок його коштів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вищезазначене рішення та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушені норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з постановленням нового рішення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із встановленого факту знаходження перешкоди, що належить відповідачу, на земельній ділянці, що надана позивачу у приватну власність.

Проте такий висновок суду є помилковим.

Так, відповідно до ст.125 Земельного кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч.1 ст..126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Згідно зі ст.158 ЗК виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу державний акт на право власності або постійного користування земельною ділянкою не видавався, межі землекористування в натурі не встановлювались.

За таких обставин право користування земельною ділянкою до отримання державного акту на право власності або постійного користування землею у позивача не виникло, а відповідно він не може ставити питання про усунення перешкод в користуванні спірною земельною ділянкою.

Крім цього, як вбачається з тексту позовної заяви, що позивач пред»являє позов до ОСОБА_2 З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була надана в оренду земельна ділянка площею 100 кв.м., яка межує із спірною земельною ділянкою, з 1 червня 2004 року строком на п»ять років, тобто до 1 червня 2009 року. Договір оренди з ОСОБА_2 продовжений не був.

Позов пред»явлений до суду 11 березня 2010 року. Таким чином, на момент пред»явлення позову до суду, земельна ділянка, що межує із спірною земельною ділянкою і на якій розташована споруда малої архітектурної форми, належить до земель сільської ради і в користуванні у відповідача ОСОБА_2 не перебуває. А тому пред»явлення позову саме до ОСОБА_2 є безпідставним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому у відповідності до ст..309 ЦПК України таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову.

Керуючись ст..ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 липня 2010 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та володінні земельною ділянкою відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Чернівецької області

м. Чернівці, вул. Емінеску, 4, 58002, (0372) 55-34-03