Справа №: 2-2905/10
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" листопада 2010 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого:

судді Петушкова С. А.,

при секретарі - Безкоровайній А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Олександрії Кіровоградської області, про стягнення надбавки до пенсії дитині війни, -

УСТАНОВИВ:

Позивач просить: визнати його право на соціальну допомогу як дитини війни;

визнати неправомірними дії відповідача по неповному нарахуванню та невиплаті йому допомоги як дитині війни в період з 1. 01. 2007 року по 1. 01. 2010 року, та зобовязати відповідача провести нарахування та виплату йому цієї допомоги за вказаний період у порядку та сумах, передбачених ст. 6 ЗУ «Про захист дітей війни». Позивач відповідно до статті 13 ЗУ №2195-ІУ від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни. Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону з першого січня 2006 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. У вищевказаний період йому така допомога виплачувалась в значно меншому розмірі.

Сторони подали клопотання про розгляд справи без них, позивач на своїх вимогах наполягає, представник відповідача позов не визнала, просить в його задоволенні відмовити, оскільки відповідач діяв у відповідності із чинним законодавством.

Судом встановлено наступне.

Позивач відповідно до статті 13 ЗУ №2195-ІУ від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни. Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону з першого січня 2006 року повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. У 2007- 2009 роках така допомога виплачувалась у значно меншому розмірі. Інших соціальних доплат позивач не отримує.

Згідно із абзацом шостим частини третьої статті 4 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення передбачаються виключно законами про пенсійне забезпечення, а порядок визначення розмірів пенсійних виплат встановлюється лише Законом (абзац сьомий частини другої статті 5).

Відповідно до вимог ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. ЗУ «Про державний бюджет України на 2009 рік», не вносилися зміни до ЗУ«Про соціальний захист дітей війни». Конституційний Суд України у своїй ухвалі від 22.05.2009 року № 2 у/2009 р. встановив, що у частині першій статті 28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, установленого в абзаці першому частини першої цієї статті, - виключно для визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим Законом.

Верховна Рада України своїм ЗУ №3235-ІУ від 20.12.2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік», стаття 110 та ЗУ № 489-У від 19.12.2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік», стаття 71, пункт 12 призупинила дію статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Однак Конституційний Суд України своїм рішенням №6-рп/2007 від 9 липня 2007 року по справі №1-29/2007, керуючись статтями 147, 150, 152 Конституції України та статтями 45, 51, 61, 63, 65 ЗУ «Про Конституційний Суд України», визнав таким, що не відповідають Конституції України і є неконституційними положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» пункт 12 статті 71, яким зупинено дію статті 6 ЗУ № 2195-IV від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни», пункт 3 положення статті 71 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» №489-У від 19.12.2006 року визнані неконституційними. Пункт 5 Рішення Конституційного Суду в цій справі має преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті З ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно- правовими актами. Згідно частини 2 статті 19 та частини 3 статті 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, невиплата їм соціальної допомоги, передбаченої статтею 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», є протиправною і такою, що суперечить Конституції та законам

України. Мінімальна пенсія за віком відповідно до статті 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет на 2008 рік, і про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року № 107, дітям війни з 2008 року до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною 4 статті 14 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 4

10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22. 05. 2008 року пп. 2 п. 41 Розділу І ЗУ "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деякі ч законодавчих актів України" від 28.12.2007 |

року № 107 визнано неконституційним. Таким чином, відновлено дію ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни". Відповідно до ухвали Конституційного Суду України № 27-у/2009 непоширення мінімального розміру пенсії за віком, установленого у абзаці першому частини першої ст. 28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону, дає підстави стверджувати про наявність прогалини у законодавчому регулюванні виплат дітям війни у статті 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни".

Ця прогалина полягає у відсутності механізму вирахування мінімальної пенсії за віком, на ЗО відсотків якої мають підвищуватася дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії. Заповнення прогалин має здійснюватися законодавцем. Однак, на даний момент не існує будь-якого іншого порядку визначення мінімальної пенсії ¦ за віком, а тому суд виходить із наявних на час вирішення спору норм законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку, що слід, визнати дії відповідача що полягають у неповному нарахуванні та виплаті позивачам щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни - неправомірними, та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачеві щомісячної державної соціальної допомоги за вказаний позивачем період.

Таким чином, суд приходить до висновку, що слід, з метою повного захисту інтересів позивача, визнати дії відповідача що полягають у неповному нарахуванні та виплаті позивачеві щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни - неправомірними, та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачеві щомісячної державної соціальної допомоги за період з 9. 07. 2007 року до 31. 12. 2007 року, з 22. 05. 2008 року до 31. 01. 2009 року. В задоволенні інших вимог позивачеві слід відмовити, оскільки відповідач в інші періоди діяв у відповідності із діючим на той час законодавством. Слід на підставі ст. 88 ЦПК, в межах позовних вимог що задовольняються, стягнути з коштів Державного Бюджету України що направляються на потреби ПФУ на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 8, 50 ,, грн. та витрати на ІТЗ в сумі 37 грн. В задоволенні інших вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", рішеннями Конституційного Суду України № 6-р/п 2007 та 10-р/п-2008, ухвалою Конституційного Суду України № 2 у/2009, ст. ст. 15, 88,208, 209,213-215 ЦПК, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії Кіровоградської області, що полягають у неповному нарахуванні та виплаті ОСОБА_1, щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за період з 9. 07 по 31. 12 2007 року, з 22. 05. 2008 року, по 31.

12.2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії Кіровоградської області, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, щомісячної державної соціальної допомоги починаючи з 9. 07 по 31. 12 2007 року, з 1. 06. по 31.12. 2008 року, та з 1. 01. по 31.12. 2009 року у розмірі, передбаченому ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", та ст. 28 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", - 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Стягнути з коштів Державного Бюджету України, на користь ОСОБА_1 сплачені ним: судовий збір в сумі 8, 50 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 37 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду, або апеляційна скарга на неї, може бути подана сторонами до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 діб, з часу отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 20 днів з часу подачі заяви про апеляційне оскарження через Олександрійський міськрайонний суд.

Головуючий