АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Гальонкіна С.А.

Суддів: Корнієнка В.І., Абрамова П.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської райради м. Кременчука Полтавської області

на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської райради м. Кременчука Полтавської області, Полтавської обласної МСЕК №1 про визнання протиправними дій посадових осіб та зобовязання вчинити певні дії для видачі нагрудного знака інваліда війни 2-ї групи відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 травня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області та Полтавської обласної МСЕК № 1 про визнання протиправними дій посадових осіб та зобовязання вчинити певні дії для видачі нагрудного знака інваліда війни 2-ї групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області - протиправною.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області встановити ОСОБА_2 статус інваліда війни, як особі, залученої до складу формувань Цивільної оборони, яка стала інвалідом внаслідок захворювання, що повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області видати ОСОБА_2 нагрудний знак інваліда війни 2-ї групи та посвідчення відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області на користь держави судові витрати 1 грн.70 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального права, та ухвалити нове рішення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, розглянувши матеріали по справі, вислухавши пояснення сторін їх представників дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області та Полтавської обласної МСЕК № 1 про визнання протиправними дій посадових осіб та зобовязання вчинити певні дії для видачі нагрудного знака інваліда війни 2-ї групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту підлягає до часткового задоволення за наступних обставин.

Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, що позивач, є інвалідом II групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Інвалідність повязана безпосередньо з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Вказана інвалідність була встановлена після освідування позивача та постановлення експертного висновку № 2234-1367 від 11.11.96 року Центральною міжвідомчою комісією по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за підписом голови комісії - міністра охорони здоровя України ОСОБА_3 З поданих до Полтавської обласної МСЕК № 1 документів, крім зазначеного висновку, встановлено, що позивач отримав інвалідність, знаходячись в складі невоєнізованого формування Цивільної оборони Чорнобильської райспоживспілки з 1.05.86 по 5.05.86 року, коли перебував біля 4-го аварійного енергоблоку ЧАЕС де безпосередньо приймав участь у гасінні пожежі останнього. Після чого останньому були видано відповідну довідку Полтавської обласної МСЕК № 1 від 25.10.07 року за № 0343957 про встановлення 2 групи інвалідності ліквідатора ЧАЕС безстроково. Крім того згідно п.17 «Порядку організації та проведення медико-соціальної експертизи втрати працездатності» затвердженого Постановою КМУ № 221 від 4.04.94 року - ступінь втрати здоровя, група і час настання інвалідності осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються МСЕК за наявності відповідних документів, перелік яких є вичерпним. Зазначення військових формувань, невійськових формувань чи інших спецпідрозділів в відповідних довідках СМЕ стосовно конкретної, освідованої особи - діючим законодавством не передбачено. Крім того в судовому засіданні встановлено, що отримання інвалідності позивачем у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони Чорнобильської райспоживспілки з 1.05.86 по 5.05.86 року, коли останній перебував біля 4-го аварійного енергоблоку ЧАЕС де безпосередньо приймав участь у гасінні пожежі останнього, підтверджується листом № 1314 від 10.08.09 року виданого Полтавським обласним МСЕК за підписом головного лікаря , довідкою Управління з питань надзвичайних ситуацій Київської обласної державної адміністрації за № 01-08/750 від 14.07.09 року, відповіді Голови комітету Верховної Ради України у справах пенсіонерів, ветеранів та інвалідів за № 0625/7-379 від 8.12.05 року, записом у трудовій книжці. Вищезазначені документи знаходилися в розпорядженні відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області з 20.07.09 року. На підставі викладеного суд вважає, що позивач з моменту звернення до Управління праці та соціального захисту населення Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області, а саме з 20 липня 2009 року, набув право на встановлення йому статусу інваліда війни, як особі, залученої до складу формувань Цивільної оборони, яка стала інвалідом внаслідок захворювання, що повязане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім того суд вірно вважає за необхідне - визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області по невиконанню Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постанови КМУ № 302 від 12.05.94 року, яким затверджено порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків інвалідів війни стосовно позивача ОСОБА_2 чим було порушено право позивача на отримання нагрудного знака інваліда війни 2-ї групи та посвідчення відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Задовольняючи позов частково, районний суд правомірно виходить з того, що вимоги позивача в частині визнання протиправними дій посадових осіб та зобовязання вчинити певні дії для видачі нагрудного знака інваліда війни 2-ї групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» стосовно Полтавської обласної МСЕК № 1 - не підлягають до задоволення, так як останній по відношенню до позивача діяв в рамках діючого законодавства України та у відповідному правовому полі, що регламентує його діяльність у подібних випадках.

Крім того слід стягнути з відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області на користь держави судові витрати в сумі 1 грн. 70 коп. в звязку з тим, що позовні вимоги позивача задоволені частково. В іншій частині позову позивачу слід відмовити за обставин наведених вище.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

За таких обставин судове рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального й процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської райради м. Кременчука Полтавської області - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від Об травня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) С.А. Гальонкін

Судді: (підпис) ОСОБА_4

(підпис) ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1