Справа № 2-1674/10
№ -
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2010 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі судді Цімбота В.І.

при секретарі Магдич В.М.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі про зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як «Дитині війни» за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2008 р., -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася з вказаними позовами в суд, який вмотивували таким. Позивач має статус дитина війни згідно із законом України Про соціальний захист дітей війни (надалі Закон) та право на щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2007 р. Цю надбавку до пенсії відповідач мав виплачувати у вказаному розмірі пропорційно до чинного прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак не виплачував, оскільки дія ст. 6 Закону у 2006-2008 р.р. щорічно зупинялась законами України Про Державний бюджет України. Позивач зіслався на рішення Конституційного Суду України № 6 рп/2007 від 09.07.2007 р., № 10 рп/2008 р. від 22.05.2008 р., якими визнано неконституційними норми законів про зупинення дії ст. 6 Закону. В зв'язку з цим позивачка вважає, що відповідач не виплатив їй пільгової надбавки до пенсії в розмірі 30 % до мінімального прожиткового мінімуму, який був чинним у цей період та 20% надбавки встановленої ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні № 56/95.

Позивач на розгляд справи не з'явилася, подавши суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі та одночасно повідомивши, що заявлені позовні вимоги підтримує.

Відповідач на розгляд справи не зявився, подав заперечення щодо позову.

Оцінивши зміст позовних вимог, позицію позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задовольненню, виходячи з такого.

Ст.6 Закону передбачає, що особи, які мають статус дітей війни (ст.1 Закону), мають право на отримання державної соціальної підтримки , а саме підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Ця норма Закону була зупинена в дії на 2006 р. законом Про внесення змін до закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік. У 2007- 2008 роках законами України про Державний бюджет України на ці роки також було частково зупинено дією ст.6 Закону (виплати проводились дітям війни - інвалідам у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни у 2007 р. і в розмірі 10 % надбавки (замість розміру 30 %) - всім особам, які мають статус дітей війни - у 2008-2010 р.р.). Вищевстановлені закони втратили чинність згідно з рішенням Конституційного суду, а саме: - від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 р., за яким визнано неконституційними положення ст. 71 п. 12 з урахуванням ст.111 закону Про Державний бюджет на 2007 рік;

- від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 р. , за яким визнано неконституційними положення пп. 2 п. 4, розділу ІІ закону України Про Державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до даних законодавчих актів України.

Згідно з ст.152 ч.2 Конституції України закони, які визнані Конституційним Судом України неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення про їх неконституційність.

З врахуванням вищенаведеного відповідач мав відновити право позивачки на одержання надбавки до пенсій, передбачених ст. 6 Закону відповідно з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р..

Позивачем пропущено строк позовної давності по зверненню до суду за захистом своїх порушених прав в частині нарахування та виплатити недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як «Дитині війни» за липень 2007 року, встановлений ст.257 ЦК України, оскільки остання звернулась до суду за захистом своїх порушених прав 05.08.2010 р. Суд, відповідно до вимог ст.267 ч.3 ЦК України, в цій частині позовних вимог застосовує позовну давність за заявою відповідача і вважає, що позовні вимоги мають бути розглянуті за вимогами про періодичні платежі у межах трьох річного строку позовної давності з дня звернення з позовними вимогами до суду.

Суд вважає, що відповідач є територіальним органом, який законами уповноважений державою призначати, нараховувати, перераховувати пенсії та надбавки до пенсії, передбачені чинним законодавством, кожному пенсіонеру у відповідному районі, веде облік пільгових категорій пенсіонерів, тому має здійснити належний розрахунок надбавки до пенсії третім особам з дня ухвалення рішення Конституційним Судом до закінчення відповідного бюджетного року. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення сум у гривнях і повністю за 2007, 2008 роки є неправомірними і відхиляються.

З згідно ст.6 п.2 ЗУ Про статус гірських населених пунктів в Україні від 15.02.1995 р. № 56/95, позивачу при нарахуванні та виплаті вищезазначеної недоплаченої соціальної допомоги слід збільшити розмір такої на 20 %, оскільки така проживає в гірському населеному пункті України, що вбачається з відповідного посвідчення доданого до позову.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачене підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, та згідно ст. 6 Закону України „Про статус гірських населених пунктів в Україні включно (з 20 відсотками гірських), за період з 09 липня по 31 грудня 2007, з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. включно, яка обчислюється відповідно до абз. 1 ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з врахуванням виплачених сум.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області на користьДичка ОСОБА_2, судові витрати в сумі 37 (тридцять сім) грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами у апеляційний суд Закарпатської області у порядку і строки встановлені ст.ст.294, 296 ЦПК України.

Суддя: