Справа №22-ц-4996/10 Суддя-доповідач - Дубровна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючої Сибільової Л.О.,

суддів - Лузан Л.В., Дубровної В.В.,

за участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 01 грудня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сумитеплоенерго, Відкритого акціонерного товариства „Сумигаз, Управління житлової політики, комунального господарства та благоустрою Сумської міської ради та Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання Сумської міської ради

про визнання дій неправомірними та спонукання до вчинення дій,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 01 грудня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, що потягло за собою порушення норм ст.309 ЦПК України , а саме зясування судом не у повному обсязі обставин, що мають істотне значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні його позову та ухвалити нове, яким визнати дії посадових осіб ВАТ «Сумигаз» по газопостачанню та газифікації НАК «Нафтогаз України», ТОВ «Сумитеплоенерго», Управління житлової політики, комунального господарства та благоустрою Сумської міської ради, Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП по відмові у наданні дозволу на відключення від мережі теплопостачання та видачі технічних умов на влаштування системи індивідуального опалення в АДРЕСА_1 в Суми неправомірними та такими, що порушують його права як власника квартири та споживача.

Зобов'язати міжвідомчу комісію з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП Сумської міської ради надати дозвіл на відключення від мережі центрального опалення та гарячого водопостачання АДРЕСА_1 в Суми.

Зобов'язати ВАТ «Сумигаз» по газопостачанню та газифікації НАК «Нафтогаз України», ТОВ «Сумитеплоенерго», Управління житлової політики, комунального господарства та благоустрою Сумської міської ради видати технічні умови на влаштування індивідуального опалення в АДРЕСА_2.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні його позовних вимог, посилався на Порядок відключення окремих жилих будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, що затверджений Наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України 06 листопада 2007 року № 169, але, при цьому судом не вірно витлумачено зазначений нормативний акт, оскільки, відповідно до п.п.1.1 п.1 вказаного Порядку, він визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, тобто визначає процедуру відключення від мереж, а не процедуру видачі газопостачальною організацією та іншими відповідачами технічних умов на облаштування індивідуального опалення. Зазначеним Порядком врегульовані правовідносини, що виникають у випадку відключення цілого будинку, а не його відокремлених квартир.

Також зазначає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції порушив норми ст.22 Конституції України, якою встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно ст. 41 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, визначено, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною 1 ст. 17 Загальної Декларації Прав Людини передбачено, що кожна людина має право володіти майном.

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

З викладеного вище вбачається, що він, як власник квартири, має право здійснювати будь-які зміни у належній йому квартирі, за винятком змін, що призводять чи можуть призвести до порушень прав власників інших квартир або порушень санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

В даному випадку, облаштування індивідуального опалення в квартирі, що йому належить на праві власності, не призведе до таких порушень, але судом першої інстанції не застосовано зазначені норми матеріального права.

Також, судом першої інстанції не застосовано та не прийнято до уваги Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, якими встановлено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» - послуга повинна бути надана вчасно та у повному обсязі, а він та члени його родини не отримують належної та у повному обсязі послуги з теплопостачання.

Відповідно до п.6.34 ДБН В2.5-20-2001 «Газопостачання» вони мають право на встановлення автономного газового опалення в своїй квартирі, оскільки даним пунктом передбачено, що для опалення приміщень житлових будинків висотою до 10 поверхів включно, допускається передбачати та встановлювати газові каміни, конвектори, калорифери та інші типи опалювального газового обладнання заводського виготовлення з відводом продуктів згорання через зовнішню стіну будинку, а судом першої інстанції не застосовано зазначену норму права та не надано ніякої оцінки посиланню на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачів ОСОБА_6, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд правильно керувався положеннями Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва України від 22 листопада 2005 року № 4 зі змінами, внесеними згідно наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 169 від 06 листопада 2007 року, згідно яких відключення окремих квартир від мережі центрального теплопостачання заборонено.

Колегія суддів знаходить рішення суду таким, що відповідає зібраним у справі доказам і ґрунтується на законі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_3 та проживають у ній (а.с.7,10).

З метою отримання технічних умов та дозволів на влаштування індивідуального опалення позивачі звертались до відповідачів, однак їм було відмовлено.

Відмова відповідачів у видачі умов та дозволів на влаштування індивідуального опалення є такою, що грунтується на законі.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правилами), які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до п. 26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України Про теплопостачання схемою теплопостачання за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з п. 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 06.11.2007 року № 169) , установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 28 листопада 2007 року № 1320/14587, були затверджені зміни до вказаного Порядку, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення й гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду Сумської області від 01 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий:

Судді: