Справа № 2-639/2010
Провадження № б/н
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2010 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сивоконь Т.І.

при секретарі Комерзан Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татар-бунари справу за позовом ОСОБА_1 до Борисів-ської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить ви-знати за ним право власності на земельну ділянку, посилаючись на на-ступні обставини.

15 грудня 2009 року в с.Борисівка Татарбунарського району Оде-ської області помер батько позивача ОСОБА_2, який за життя 30 жовтня 2006 року вчинив на користь позивача заповіт, згідно якого заповів йому все майно, яке б належало йому на день смерті, а саме: земельну ділянку площею 4,96 га, розташовану на те-риторії Борисівської сільської ради Татарбунарського району, яка на-лежала йому на праві приватної власності згідно Державного акту про право власності на землю серії І-ОД №090766 від 09.01.2001 року.

ОСОБА_1 своєчасно звернувся на адресу нотаріальної кон-тори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але йому було відмовлено в звязку з тим, що він не надав державному нотаріусу оригінал Державного акту, оскільки він загубився ще за життя батька і відновити його не можливо. Про втрату Державного акту серії I-ОД № 090766, виданого 09 січня 2001 року на ім'я спадкодавця, була опу-блікована об'ява в місцевій газеті. Тому позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку після смерті батька, як єди-ним спадкоємцем по заповіту.

Позивач до судового засідання не зявився, але надав заяву в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги під-тримує повністю.

Представник Борисівської сільської ради Татарбунарського району до судового засідання не зявився, але надіслав заяву, в якій позо-вні вимоги визнав та просив справу розглянути у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задо-воленню.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №205220 від 16.12.2009 року (а.с.5) ОСОБА_2 помер 15.12.2009 року.

Із копії заповіту від 30.10.2006 року (а.с.6) видно, що ОСОБА_3 після своєї смерті заповів все своє майно ОСОБА_4.

З витягу відділу Держкомзему у Татарбунарському районі Одесь-кої області про визначення нормативної грошової оцінки земельної ді-лянки (а.с.7)вбачається, що Державний акт на право власності на зе-млю серії І-ОД №090766 від 06 серпня 2002 року належав ОСОБА_2 та вартість земельної ділянки по Татарбунарському районі з урахуванням коефіцієнта 3,022 загальною площею 4,96 га складає 55207,84 гривень.

Із листа нотаріуса (а.с.9) видно, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з тим, що він не надав оригіналу державного акту на земельну ділянку, який належав спадкодавцеві.

З копії районної газети «Татарбунарський вісник» вбачається, що була опублікована об'ява про втрату Державного акту серії I-ОД №090766, виданого 09 січня 2001 року на імя ОСОБА_2 (а.с.10).

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фі-зичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що земельна ділянка площею 4,96 га, що розташована на території Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області належала при житті ОСОБА_2, а позивач по справі є єдиним спадкоємцем по заповіту після смерті свого батька, але отримати сві-доцтво про право на спадщину в установленому законом порядку він не має змоги, оскільки відсутній оригінал державного акту, який втраче-ний за життя спадкодавцем.

За таких обставин, суд вважає, що за ОСОБА_1 має бути визнано право власності на земельну ділянку пло-щею 4,96 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД № 090766, виданого 09 січня 2001 року, яка розташо-вана на території Борисівської сільської ради Татарбунарського райо-ну Одеської області та залишилася після смерті ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.58-60, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.1216, 1233, 1235 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,96 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД № 090766, виданого 09 січня 2001 року, яка розташована на території Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та залишилася після смерті ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів с дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь