Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-5207/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл. 8 розділу III ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого судді Башмакова Є.А.

При секретарі Жук Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення нарахованої, але не отриманої заробітної плати та відшкодування за затримку її виплат, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 року позивач звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона працює в ДНЗ № 163 вихователем, та отримує заробітну плату на зарплатну картку, яка оформлена в КБ «Приват Банк». В червні 2009 року позивач звернулась до банківської установи для того, щоб отримати гроші з зарплатної картки, але їй було відмовлено. На неодноразові звернення позивача до керівництва КБ «ОСОБА_2 Банку» вона отримувала негативні відповіді. Вважає дії КБ «ОСОБА_2 Банку» незаконними та просить стягнути з відповідача суму заробітної плати у розмірі 7994,53 грн., яку їй нарахували на зарплатну картку, але не виплатили, також бажає стягнути з відповідача на свою користь 3 % річних і індекс інфляції у розмірі 416,54 грн., пеню у розмірі 764,76 грн., а також моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні позивач, та її представники позовні вимоги уточнили просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача та її представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в державному навчальному закладі № 163 вихователем. Позивач отримує заробітну плату на пластикову зарплатну картку № 144663, яку обслуговує ЗАТ КБ «Приват Банк». Відділом Освіти проводиться нарахування заробітної плати позивачу своєчасно у повному обсязі. Позивач мала намір зняти гроші зі своєї зарплатної картки, для цього вона звернулась до «Банкомату «ОСОБА_2», але отримала відповідь «транзакція відклонена», тобто позивач немає змоги отримати гроші зі своєї заробітної картки, що підтверджується чеками ПривтБанку. Позивач звернулась з заявою до Керівника ЗАТ КБ «Приват Банк», в якій просить розібратись керівництво з цього приводу та надати їй відповідь, дана заява знаходиться в матеріалах справи.

31 грудня 2009 року позивач вимушена була звільнитись з ДНЗ № 163, оскільки неможливо провести виплату заробітної плати через касу централізованої бухгалтерії з причин відсутності чекової книжки. Всі виплати проводяться безготівковими розрахунками, так як її заробітну картку було заблоковано і вона не отримує заробітну плату.

Згідно довідки про прибуток № 659 від 12.10.2009 року ОСОБА_1, дійсно працює в ДЗ № 163, та займає посаду вихователя, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, отримала загальну суму прибутку за період з квітня 2009 року по вересень 2009 року у розмірі 8 886,48 грн.

Крім того, згідно листа Відділу освіти Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради за № 340 від 21.07.2009 року, лист адресований Керуючому Південного відділення Комерційного банку «Приват Банк», вбачається, що Відділ освіти просить негайно повідомити з яких обставин заблокована заробітна картка працівника дитячого дошкільного закладу № 163 ОСОБА_1. Відділом освіти проводиться нарахування заробітної плати працівнику своєчасно і в повному обсязі.

На дане звернення Керівник напрямку операційно-правової роботи ГО надав відповідь від 21.07.2009 року за № 30.1.0.0./2-20090728/1189 згідно якої, «Приват Банк» відмовив в наданні будь якої інформації.

Відповідно до статті 25,26 Закону України «Про оплату праці»:

- забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством, проводити відрахування із заробітної плати можуть провадитися тільки у випадках, передбачених законодавством.

- при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п'ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам.

Згідно виписки по картковому рахунку, наданої «ОСОБА_2 Банком» вбачається, що на рахунку позивача знаходяться кошти у розмірі 7 815,97 грн станом на 01.10.2009 року.

Як вбачається з довідки про рух грошових коштів, що отримана позивачем, гроші на картку надходили наступним чином:

Залишок на 26.06.2009 рік складає 100,79 грн.;

26.06.2009 року 2485,78 грн.;

30.07.2009 року 597,14 грн.;

28.08.2009 року 253,10 грн.;

15.09.2009 року 440,00 грн.;

01.10.2009 року 3939,27 грн.;

29.12.2009 року 178,56 грн.

Виходячи з наведеного загальна сума грошових коштів, що знаходяться на зарплатній картці позивача складає: 7994, 53 грн.

Згідно ст. 525,526 Цивільного Кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, одностороння відмова від виконання зобовязань є неприпустимою.

Згідно ст.ст. 612,625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання зобовязань, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки, а також зобовязаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції та 3 відсотка річних від суми боргу, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 611 цивільного Кодексу України, у разі порушення зобовязань , настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 22 Цивільного Кодексу України, збитками є також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода), які відшкодовуються у повному обсязі.

Згідно ст. 7 Цивільного кодексу України відносини можуть регулюватись звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту, відповідно до яких доречно користуватись при нарахуванні пені подвійною обліковою ставкою НБУ.

Виходячи з вищенаведеного з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму основного боргу по заробітній платі у розмірі 7994,53 грн., 3 % річних та індекс інфляції у розмірі 416,54 грн., та 764,76 упущена вигода (пеня), а всього 9175,83 грн.

При таких обставинах суд вважає. що дії ПриватБанку є незаконними, а позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», із змінами внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001р. спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер наданої позивачу шкоди, глибину фізичних та душевних страждань, а також керується принципами розумності та справедливості. При цьому суд враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсації) моральної шкоди, якого б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідача, а не про покарання відповідача за його неправомірні дії, що не відповідає принципам цивільного законодавства, визначених статтею 3 ЦК України. Виходячи з цього, суд вважає за можливе визначити доведеною суму відшкодування моральної шкоди: позивачу в розмірі 500 грн., у стягненні іншої частини необхідно в позові відмовити за необґрунтованістю

З урахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають частковому задоволенню, так як відповідач не мав права блокувати зарплатну картку позивача, та не видавати грошові кошти, які були нараховані в якості заробітної плати на дану пластикову картку, оскільки це є порушенням норм цивільного законодавства України.

Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,6,7,22,525,526,611,625,627,629,1073, 1074 Цивільного кодексу України, Законом України «про захист прав споживачів», Законом України «про оплату праці», Законом України «Про банки і банківську діяльність» ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення нарахованої, але не отриманої заробітної плати та відшкодування за затримку її виплат - задовольнити частково.

Стягнути з Закритого Акціонерного товариства Комерційного банку «ОСОБА_2 банк» на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ) суму основного боргу по заробітній платі у розмірі 7994,53 грн., 3 % річних та індекс інфляції у розмірі 416,54 грн., та 764,76 упущена вигода (пеня), моральну шкоду у розмірі 500 грн., а всього 9675,83 грн.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь держави державне мито у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної силі після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Є.А. Башмаков