29.07.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Головуючий в 1 інстанції Охтень А. А.
Доповідач Кутурланова О.В.
Справа №22-2887/2010 Категорія
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В. Суддів Кутурланової О.В.

ОСОБА_1

При секретарі Пасько Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, посилаючись на те, що 24.07.2009 року на перехресті вулиць Єнгельса та ОСОБА_4 у м.Гола Пристань сталося зіткнення автомобіля марки ВАЗ 2106, д.н. 314-40X0 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_1 під його керуванням. Внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, належний йому на праві власності автомобіль Мазда 6 зазнав значних технічних ушкоджень, вартість його відновлювального ремонту складає 6776,56 грн. Крім того позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 3000 грн., витрати, пов»язані із ушкодженням майна у сумі 2000 грн.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим судом обставинам.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.ЗОЗ ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи встановлена вина обох сторін у виникненні дорожньо-транспортної пригоди, а тому відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача заподіяних ДТП збитків.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки суд дійшов до них з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають вс ановленим судом обставинам.

Згідно ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у ві щовідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено, і це підтверджується наявними у справі доказами, що 24.07.2009 року на неврегульованому перехресті вулиць Єнгельса та ОСОБА_4 у м. Гола Пристань Херсонської області автомобіль ВАЗ 21063 під керуванням ОСОБА_3, рухаючись по вул. Енгельса та маючи намір здійснити маневр повороту ліворуч на вул. ОСОБА_4, виїхав частиною свого автомобіля на зустрічну смугу руху, чим створив перешкоду для автомобіля Мазда 6 та зупинив автомобіль у той час як автомобіль Мазда 6 під керуванням ОСОБА_2 здійснював поворот з вул.К.Маркса на вул.Єнгельса і, незважаючи на виникнення перешкоди для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, не витримав боковий інтервал.

При цьому ОСОБА_3 порушено п.11.1,11.2,11.3 ПДР України, а ОСОБА_2 порушено п.12.3,13.1 ПДР України, що підтверджено постановами у справах про адміністративні правопорушення (а.с.29, а.с.67).

Таким чином, вірно встановивши обставини справи та дійшовши обґрунтованого висновку про обоюдну вину сторін у заподіянні шкоди внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, суд першої інстанції, в порушення ч.З ст.1188 ЦК України не визначив розмір належного позивачу відшкодування у відповідній частці, зворотньо пропорційній його вині у скоєному ДТП, а безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог, у зв»язку із чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

При визначенні розміру відшкодування, суд апеляційної інстанції виходить з наявності вини обох осіб у скоєному ДТП та вважає, що відшкодуванню підлягає заподіяна позивачу шкода у розмірі 50%, при цьому розмір відшкодування визначається судом пропорційно вині відповідача у скоєному ДТП.

З огляду на наведене, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 5864,63 грн., з яких:

-матеріальна шкода, заподіяна ушкодженням автомобіля у сумі 3388,28 грн. (6776,56 грн.: 2) (а.с.44);

-витрати, які позивач поніс у зв»язку з пошкодженням майна та необхідністю здійснювати захист своїх прав у с мі 1000 грн. (2000 : 2) (а.с.9-16);

-у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.;

-витрати пов»язані з проведенням судової автотоварознавчої експертизи у сумі 268,20 грн. (536,4 : 2) (а.с.53);

-витрати, пов»язані з оплатою судового збору у сумі 88,15 грн.( 176,3 грн. : 2) (а.с.4,22,73);

-витрати, пов»язані з оплатою ІТЗ у сумі 120 грн. ( 240 грн. : 2) (а.с.5,74);

Керуючись ст.ст.303,307,309,314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2010 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну ушкодженням автомобіля у сумі 3388,28 грн., витрати, понесені у зв»язку з пошкодженням майна у сумі 1000 грн., у відшкодування заподіяної моральної шкоди 1000 грн., витрати пов»язані з проведенням судової автотоварознавчої експертизи

у сумі 268,20 грн., витрати, пов»язані з оплатою судового збору у сумі 88,15 грн., витрати пов»язані з оплатою ІТЗ у сумі 120 грн., а всього 5864,63 грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді