Апеляційний суд Івано-Франківської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.

суддів Мелінишин Г.П., Меленко О.Є.,

секретаря Довжинської Н.Б.,

сторін: представника ПАТ «УкрСиббанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 10 червня 2008 року за апеляційною скаргою ПАТ «УкрСиббанк» на рішення Галицького районного суду від 10 листопада 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Галицького районного суду від 10 листопада 2010 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Визнано недійсним договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, укладений ним з ПАТ «УкрСиббанк» від 10 червня 2008 року в частині застави автомобіля марки Лексус, 2008 року випуску. В апеляційній скарзі представник ПАТ «УкрСиббанк» вказує, що суд при частковому задоволенні позову щодо недійсності договору у частині застави транспортного засобу невірно застосував вимог ст. 13 Закону України «Про заставу» в редакції від 06.07.2010 року, що набрав чинності 27.07.2010 року. На час укладення договору застави згідно редакції цієї норми від 18.11.2003 року такі договори не підлягали обовязковому нотаріальному посвідченню. Просив рішення скасувати і ухвалити нове про повну відмову у задоволенні позову.

________________________________________________________________________________

Справа № 22-ц-6489/2010 р. Головуючий у 1 інстанції: Клюба В.В. Категорія 27 Доповідач: Бойчук І.В.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у ній. ОСОБА_1 та його представник за дорученням в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений пор час і місце слухання справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника банку, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено що між сторонами був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, від 10 червня 2008 року згідно з яким позивачу надано кредит у сумі 66 280 дол. США строком 10 червня 2015 року та сплатою відсотків. Цим же договором позивач для забезпечення виконання умов кредитного договору передав у заставу банку автомобіль марки LEXUS модель GX470, 2008 року випуску. Також виконання зобовязання за кредитним договором забезпечено договорами поруки із відповідачкою ОСОБА_2 Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вказав, що оскаржуваний договір слід визнати недійсним у частині застави транспортного засобу, належного позивачу, оскільки згідно вимог Закону України «Про заставу» предметом застави є транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації, тому такий договір повинен бути нотаріально посвідчений. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції до такого висновку прийшов передчасно, з порушенням вимог матеріального права. Відповідно до ч.2 ст.309 ЦПК України норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або застосовано закон, який не підлягає застосуванню. Суд першої інстанції у рішенні послався на норму ст.. 13 Закону «Про заставу» в редакції від 06.07.2010 року, яка не діяла на час укладення спірного договору. Судом встановлено, що спірний договір укладено між сторонами 10 червня 2010 року і на час його укладення діяла норма ст. 13 Закону України «Про заставу» в редакції від 18.11.2003 року № 1255-ІV, відповідно до якої якщо предметом застави є нерухоме майно, космічні обєкти, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Предметом оскаржуваного договору є транспортний засіб, який є рухомим майном, тому нотаріального посвідчення такого договору у частині застави транспортного засобу не вимагалося на час його укладення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з відмовою у позові в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту на застави транспортного засобу від 10 червня 2010 року в частині застави належного на праві власності ОСОБА_1 автомобіля марки LEXUS. Оскільки в решті рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, то воно у частині визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту апеляційним судом не переглядалося і залишається в силі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду від 10 листопада 2010 року в частині позову про визнання недійсним договору застави транспортного засобу скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору у частині застави транспортного засобу від 10 червня 2008 року відмовити. Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В.Бойчук

ОСОБА_3

ОСОБА_4