Автозаводський районний суд м.Кременчука
Справа № 2-2151/2010
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2010 року Автозаводський районний суд м Кременчука Полтавської

області у складі:

головуючого - судді - Зємцова В.В

при секретарі - Лаврук В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2009 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказував, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.01.1983 року. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю.

Сімейно-шлюбні відносини між сторонами були припинені з квітня 2008 року по тій причині, що мають різні характери, погляди на життя, на вирішення побутових проблем. В сім`ї виникали сварки та непорозуміння, спільного господарства не ведуть. Просив шлюб розірвати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4 проти позову заперечували. Вважали, що між сторонами можливе примирення та вважили за необхідне надати їм строк для примирення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Сторони по справі зареєстрували шлюб 07.01.1983 року, який є для сторін першим. У шлюбі мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживає з матір`ю.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили в квітні 2008 року по тій причині, що мали різні погляди на життя, на вирішення побутових проблем. В сім`ї виникали сварки та непорозуміння, які привели до відчуженості та втрати почуттів любові та поваги. Сім`я фактично розпалась тривалий час, спільного господарства не ведуть.

Справа знаходиться в суді з червня 2009 року, за клопотанням відповідача скасовувалося заочне рішення від 19.11.2009 року та справа була призначена до загального розгляду. Тому суд вважає, що у сторін було достатньо часу для примирення та вирішення спору мирним шляхом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають значення.

Згідно ч.3 ст. 160 Сімейного Кодексу України, якщо батьки проживають окремо, проживання дитини, яка досягла 14 років, визначаться нею самою.

На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне не життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та дітей сторін по справі.

Витрати по розірванню шлюбу необхідно покласти на позивача ОСОБА_1 у вигляді необхідності сплати на користь держави мита у розмірі 08,50 грн. за одержання свідоцтва про розірвання шлюбу та 7,50 грн. витрати на ІТЗ розгляду справи. Відповідачку слід звільнити від сплати держмита.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 14,57-59, ч. 4 ст. 130, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 07.01.1983 року у Київському відділі РАЦСа м. Харкова, актовий запис № 09 - розірвати.

Стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь держави мито у розмірі 08,50 грн. за одержання свідоцтва про розірвання шлюбу та 7,50 грн. витрати на ІТЗ розгляду справи.

Звільнити від сплати держмита відповідачку - ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя::