13.12.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Категорія:67 Доповідач Ігнатенко П.Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня місяця «13» дня колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої: Орловської Н.В.

суддів: Ігнатенко П.Я., Кутурланової О.В.

при секретарі: Склярському П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Цюрупинського району Херсонської області на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25 червня 2010 року року у справі за заявою ОСОБА_1 Уі про встановлення факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИЛА:

15 червня 2010 року заявник ОСОБА_1 уі звернувся з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України до 24.08.1991 року, посилаючись на те, що згідно з Міжурядовою угодою від 02 квітня 1981 року про направлення та прийом в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємствах та в організаціях СРСР він приїхав із республіки ОСОБА_2 в Україну, де в період з листопада 1988 р. до лютого 1992 р. працював на Херсонському комбайновому заводі ім. Петровського (на теперішній час ВАТ «Херсонські комбайни»). Після закінчення строку угоди він був звільнений з підприємства, однак залишився проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час зареєстрований і проживає в м. Цюрупинську за адресою: пров. Колхозний, 3.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно йому для отримання громадянства за територіальною ознакою згідно ст.8 Закону України «Про громадянство».

Рішенням Цюрупинсъкого районного суду Херсонської області від 25 червня 2010 року заяву ОСОБА_1 уі задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 У і на території України станом до 24.08.1991 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Цюрупинського району Херсонської області в інтересах держави подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.ЗОЗ ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга піддягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заявлену ОСОБА_1 У і вимогу суд виходив з того, що він підтвердив належними доказами своє постійне проживання на території України на момент проголошення незалежності України, 24 серпня 1991 року і цей факт має юридичне значення, оскільки з ним пов'язано набуття громадянства України за територіальним походженням.

Проте до такого висновку суд прийшов, допустивши порушення норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення порушеного заявником питання.

Так за змістом ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або порушення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

ОСОБА_1 уі просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, від якого відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» залежить вирішення питання про набуття громадянства України за територіальним походженням особою, яка на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991р.) постійно проживала на території України і є іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство.

Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006, передбачає, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до п.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території , що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу ІНФОРМАЦІЯ_2, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає до відповідного органу заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням, зобов'язання припинити іноземне громадянство - для іноземців, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

При цьому при вирішенні питання про обґрунтованість заявленої вимоги суду, крім перевірки та встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, необхідно встановити той факт, що заявник подав до компетентного органу зобов'язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинять громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданств) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав його тимчасове посвідчення громадянина України (абзац 12 ст. 1 Закону України «Про громадянство України»),

ОСОБА_3 Уі, будучи громадянином ОСОБА_2 не надала суду належних доказів про те, що вона звернулася до органів МВС за місцем проживання з відповідною заявою - зобовязання про припинення громадянства ОСОБА_2 і суд зазначену обставину при розгляді даної справи не досліджував і не встановив, а тому його висновки про те, що факт проживання на території України має для заявника юридичне значення і про те, що цей факт у зазначений заявником період часу підлягає встановленню судом є передчасним.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заявленої вимоги з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, ст. 8 Закону України «Про громадянство України», керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровського району м. Херсона задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду м. Херсона від 25 червня 2010 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_3 Уі у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання його батьків ОСОБА_4 Хоа і ОСОБА_4 Тхі Лоан на території України.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: