Справа № 2-462/2010
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2010 року Котовський міськрайсуд Одеської області
в складі: головуючого судді Фабіжевського С.А.
при секретарі - Поберещенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та виконавчого комітету Котовської міської Ради Одеської області про визнання права власності,
Позивач звернувся до суду з позовом, наполягав при цьому: на встановленні факту належності відповідачу, на праві власності незавершеним будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 , готовністю 5 %; на визнанні дійсним договору купівлі-продажу незавершеним будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 , готовністю 5 %; на визнанні за ним, позивачем, права власності на цей незавершеним будівництвом житловий будинок.
Стверджував, що 10 жовтня 2008 року за умовами цивільної угоди за 2000 (дві тисячі) гривень він придбав у відповідача зазначений вище незавершеним будівництвом житловий будинок, який розташований на земельній ділянці розміром 750 кв.м.. Про укладання правочинну відповідач надав позивачу розписку за своїм власним підписом, обіцяючи посвідчити угоду нотаріально, але досі цього не зробив, з тих підстав, що незавершеним будівництвом житловий будинок відповідачем не оформлено. Це і змусило позивача звернутися до суду надавши відповідні докази по справі.
Відповідач позов по суті визнав повністю, підтвердив обставини справи, свій підпис у розписці, не заважав проти задоволення позову.
Представник виконавчого комітету Котовської міської Ради Одеської області, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що сторони, домовившись про всі істотні умови та дотримавшись письмової форми, уклали між собою договір купівлі-продажу зазначеного незавершеним будівництвом житлового будинку 10 жовтня 2008 року. Згідно цього, позивач сплатила відповідачу 2000 (дві тисячі) грн.. А відповідач, у свою чергу, отримавши кошти, передав позивачу у користування належний йому незавершеним будівництвом житловий будинок. Свідоцтво цьому ніким не оскаржена розписка. Але, неможливість посвідчення договору купівлі-продажу сторонами нотаріально, і змусило позивача звернутися до суду.
Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсними.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 220 ч. 2, 325, 328, 391, 655 ЦК України, суд
Вважати встановленим факт належності ОСОБА_2 на праві власності незавершеним будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 , готовністю 5 %.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу незавершеним будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 , готовністю 5 %, укладений 10 жовтня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на незавершеним будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 , готовністю 5 %, який розташований на земельній ділянці розміром 750 кв.м..
Рішення може бути оскаржене у 10 денний термін з дня його проголошення.
Суддя -