РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2010 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судці Бондаревої І.В., при секретарі -Шевченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, визнання права користування, зобов*язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, визнання права користування, зобов*язання вчинити певні дії, вказуючи, що 18.06.1946 р. їй у спадок перейшла ј частина домоволодіння по вул.Красна Поляна, №3 в м.Харкові. Рішенням виконкому Московської районної ради м.Харкова № 12/34 від 17.01.1967 р. її частка була виділена у самостійне домоволодіння з площею земельної ділянки 243 кв.м. та розташованими на ній будівлями: житловий будинок літ.„Б-1, сіни літ.„б, сарай літ.„Е, вбиральня літ.,,3, паркан №1, з присвоєнням юридичної адреси по вул.Красна Поляна, №3-А.

ѕ частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул.Красна Поляна, №3, належить ОСОБА_2

Зазначає, що ОСОБА_2 захопив повністю усе домоволодіння по вул.Красна Поляна, №3, у тому числі частку, яка належить позивачці.

Просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частину домоволодіння по вул.Красна Поляна, №3-А в м.Харкові, визнати за нею право користування земельною ділянкою площею 243 кв.м., яка розташована за адресою: вул.Красна Поляна, №3-А, зобов*язати відповідача демонтувати огорожу та поновити будівлі, які складають % частину домоволодіння за адресою: м.Харків, вул.Красна Поляна, З-A, а саме: житловий будинок літ.„Б-1, сіни літ.„б, сарай літ.„Е, вбиральня літ.,,3, паркан №1.

Судом за згодою позивача залучена до участі у розгляді справи у якості співвідповідача ОСОБА_3

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що раніше усе домоволодіння за адресою: вул.Красна Поляна, №3 належало її дідусеві і складалось із житлового будинку і флігеля. Після смерті діда бабуся виділила їй для проживання флігель, який був дерев*яний та складався з двох кімнат і сіней, а житловий будинок продала родині ОСОБА_2 Між будинком та флігелем був паркан. У 1971 р. за сімейними обставинами позивачка виїхала на постійне місце проживання до Узбекистану. Кожний рік-два вона приїздила у м.Харків до батьків, які жили неподалік від належного їй флігеля та бачила його. Приїхавши у черговий раз, у 90-х роках, вона побачила, що флігеля більше нема. ОСОБА_2 повідомив їй, що флігель зруйнувася, він його розібрав та спалив. Позивачка дійсно не ремонтувала цей флігель і він зруйнувався, але в такому випадку мали залишитись його дерев*яні частини, які вона використала б на нове будівництво. Право власності за нею у БТІ не зареєстроване, оскільки вона своєчасно не звернулась за отриманням свідоцтва про право власності, а тепер будиночок зруйнований. Вказати точну площу,

місцерозташування, конфігурацію спірних будівель і споруд - вона не може, техпаспорт не виготовлявся. Вважає, що відповідачі повинні були повідомити їй, що флігель зруйнувався.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнали частково. Визнаючи право позивачки на користування земельною ділянкою площею 243 кв.м. за адресою м.Харків, вул.Красна Поляна, №3-А, заперечували проти іншої частин заявлених вимог. Пояснили суду, що належний позивачці флігель тривалий час пустував, крім того, батько позивачки здавав його у найм охоронцям, собаки яких рили в ньому ями, врешті-решт флігель зруйнувався, як і інші споруди. На цьому місці стали збиратись п*яниці, потім мешканці району почали використовувати його як свалище для сміття. Оскільки все це відбувалося майже під вікнами відповідачів, вони були змушені поставити новий паркан. Фактичне місцепроживання позивачки їм було невідоме, вона ніколи до них не приходила, її права відповідачами не порушувались.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовільнити позовні вимоги частково, з наступних підстав.

Рішенням виконкому Московської районної ради № 12/34 від 17.01.1967 p., домоволодіння по вул.Красна Поляна №3 розділено на два самостійних домоволодіння наступним чином:

- 3/4 частини домоволодіння, що належали ОСОБА_5, виділені у самостійне домоволодіння з площею земельної діляінки 554 кв.м. та розташованими будівлями: житловий будинок літ. „А-1, сіни літ.а, ганок літ. „а-1, сараї літ. „В та „Г, вбиральня літ.Ж, льох літ.К, паркан №2, з присвоєнням юридичної адреси: вул.Красна Поляна, №3.

-1/4 частина домоволодіння, що належала ОСОБА_6, виділена у самостійне домоволодіння з площею земельної ділянки 243 кв.м. та розташованими будівлями: житловий будинок літ.Б-1, сіни літ.б, сарай літ.Е, вбиральня літ. „З, паркан №1, з присвоєнням юридичної адреси: вул.Красна Поляна, №3-А.

За повідомленням КП „ХМБТІ № 1505081 від 05.11.2009 p., право власності на житловий будинок літ. „Б-1 з обслуговуючими його будівлями та спорудами до цього часу не зареєстрований.

Згідно пояснень сторін, у теперішній час житловий будинок „Б-1 з надвірними будівлями за адресою: м.Харків, вул.Красна Поляна, №3-А - зруйнований.

Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці площею 554 кв.м. за адресою:м.Харків, вул.Красна Поляна, №3, належить ОСОБА_3, на підставі договору дарування від 09.02.2007 р.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог і заперечень.

Враховуючи відсутність в натурі спірного майна, тобто предмету спору, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовної вимоги щодо визнання права власності на ј частину домоволодіння по вул.Красна Поляна, №3-А в м.Харкові - за недоведеністю.

Також суд вважає недоведеними вимоги щодо зобов*язання відповідачів демонтувати огорожу та поновити будівлі, які складають ј частину домоволодіння за адресою: м.Харків, вул.Красна Поляна, З-A, а саме: житловий будинок літ.„Б-1, сіни літ.„б, сарай літ.„Е, вбиральня літ.,,3, паркан №1, оскільки позивачкою не надано суду доказів того, що ці споруди були зруйновані саме відповідачами.

Що стосується позовних вимог про визнання права користування земельною ділянкою площею 243 кв.м. за вказаною адресою, враховуючи, що зустрічних вимог не заявлено, суд вважає їх обгрунтованими та задовільняє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.322, 323, ч.2 ст.377, 391, 392 ЦК України, ст.ст.92, 120, 125, 152 ЗК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовільнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою площею 243 кв.м., яка розташована за адресою: м.Харків, вул. Красна Поляна, №3-А.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: