Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2010 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Павлишиної А.Т., Матківського Р.Й.

секретаря Довжинської Н.Б.

з участю ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Пасічнянської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання незаконним рішення сільської ради, визнання недійсними державних актів на право власності на землю та договору купівлі-продажу земельної ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду від 27 травня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року ОСОБА_1 звернулась в суд з указаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Пасічнянської сільської ради від 31 серпня 2006 року «Про передачу земельних ділянок у власність» ОСОБА_6 передано у приватну чотири земельні ділянки загальною площею 1,3836 га для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку.

29 січня 2009 року одну земельну ділянку площею 0,4916 га ОСОБА_3 продав ОСОБА_5 Зазначене рішення сільської ради та договір купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_1 просить суд визнати незаконними, посилаючись на те, що спірні земельні ділянки належать їй у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 27 травня 2010 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Пасічнянської сільської ради,

________________________________________________________________________________

Справа №22ц-3339/2010 Головуючий у 1інст. ОСОБА_8 Категорія 45 Суддя-доповідач ОСОБА_9

ОСОБА_3, ОСОБА_5, тертя особа на стороні позивача ОСОБА_10, про визнання незаконним рішення сільської ради від 31.08.2006 року »Про передачу земельних ділянок у приватну власність ОСОБА_3О.» визнання незаконним державних актів про право власності на землю і визнання недійсним договору купівліпродажу землі недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування оскаржуваного рішення і повністю задовольнити її позов, посилаючись на те, що суд неповно зясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права. тому ухвалив помилкове рішення.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, просять задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав і вважає доводи скарги безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що при передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_3 законних прав позивачки ОСОБА_1 як землекористувача не порушено.

Висновок суду відповідає вимогам закону ї матеріалам справи.

Відповідно до вимог ст. 30 ЗК України (в редакції 1991 року, який був чинним на час спадкування частини будинку) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Згідно ч.1 ст. 23 цього Кодексу Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними ОСОБА_11 народних депутатів.

Судом установлено і вбачається з матеріалів справи, що у підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 не подала суду доказів про розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку с. Пасічна Надвірнянського району , яка перебувала у користуванні спадкодавця ОСОБА_7. Також позивачкою не представлено доказів як передбачено ч.1ст. 23 ЗК України (в редакції 1991 року) щодо належності їй земельної ділянки після смерті спадкодавця.

За таких обставин. відповідно ст.ст. 23,39 ЗК України (в редакції 1991 року) суд першої інстанції прийшов до правильного висновку відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні позову, оскільки передаючи ОСОБА_3 земельні ділянки у приватну власність Пасічнянська сільська рада 31 серпня 2006 року діяла в межах повноважень встановлених пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" не порушуючи при цьому право ОСОБА_1 на користування земельною ділянкою.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає оскаржуване рішення суду по суті правильним і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Надвірнянського районного суду від 27 травня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду України протягом десяти днів з часу набрання законної сили.

Головуючий-суддя Фединяк В.Д.

Судді: Павлишина А.Т.

ОСОБА_11