Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 2-429/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2010 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Савуляка Р.В.

при секретарі Бицька М.В.

з участю адвоката Лепех М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів на утримання , припинення стягнення матеріальної допомоги, стягнення коштів за користування житлом та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 За час спільного проживання ним був усиновлений ОСОБА_3, який є сином ОСОБА_4

Спільне життя із ОСОБА_4 не склалося. Відповідачі не впускають його у квартиру, міняють замки у вхідних дверях і він не може користуватися належним йому житлом. У даний час він хворіє стенокардією, силікозом та хворобою нирок.

ОСОБА_3 не допомагає йому матеріально, хоча, згідно закону, зобов'язаний це робити.

В той же час, він змушений сплачувати аліменти в користь ОСОБА_4, що є накладно для нього.

У зв'язку із неправомірними діями відповідачів він страждає морально.

Тому просив постановити рішення про стягнення із ОСОБА_3 в його користь 500 гривень матеріальної допомоги (аліментів), зняти з нього матеріальну допомогу (аліменти) в користь ОСОБА_4, стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1080 гривень за утримання та користування належної йому 1/3 частки квартири по АДРЕСА_1, а також стягнути із відповідачів 10 000 гривень моральної шкоди.

Вказані вимоги підтримуються в судовому засіданні його адвокатом Лепех М.І.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позову ОСОБА_2 не визнав та пояснив, що він не має можливості сплачувати аліментів останньому так як є опікуном матері ОСОБА_4, яка є інвалідом І групи. Через постійний догляд за ОСОБА_4 він не може офіційно

працевлаштуватися. У нього є своя сім"я, неповнолітні діти, яких він утримує із тимчасових заробітків. Матеріальний стан ОСОБА_2 набагато перевищує сукупний дохід його сім"ї та ОСОБА_4 разом взяті.

Після розірвання стосунків із його матір'ю позивач проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, де разом ведуть спільне господарство. Жодних перешкод у користуванні квартирою по АДРЕСА_1, ОСОБА_2 не чиняться. Останній не хоче зробити для себе дублікатів ключів від вхідних дверей, за які потрібно заплатити 100 гривень.

Вимоги ОСОБА_2, на думку ОСОБА_3, є цілком надуманими та безпідставними.

Просив у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позову ОСОБА_2 не визнала та пояснила, що останній залишив її у 2007 році і став проживати з іншою жінкою Із квартири позивач у 2007 році пішов добровільно.

У даний час вона є інвалідом першої групи і її необхідна постійна допомога.

ОСОБА_2 є матеріально забезпеченим, так як отримує пенсію, регресні відшкодування та продовжує працювати в магазині «Київ - Захід».

Припинення стягнення аліментів із ОСОБА_2 боляче вдарить по ній, оскільки ці кошти потрібні їй для постійного лікування.

Просила у позові ОСОБА_2 відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі письмові документи суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 не можуть бути задоволеними із наступних підстав.

Відповідно до ч.І ст.202 СК України дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі із липня 1979р. по червень 2007 року (а.с.5). При тому ОСОБА_2 24 серпня 1979 року усиновив ОСОБА_5 (а.с.39).

За час спільного проживання сторони у 1999 році приватизували квартиру по АДРЕСА_1, і на даний час кожному із них належить по 1/3 частки цієї квартири (а.с.6).

Спільне життя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не склалося. Останній у 2007 році залишив ОСОБА_4 коли її стан здоров"я погіршився і необхідно було піклуватися про неї. На той час ОСОБА_4 вже була інвалідом 2 групи.

Згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 08 червня 2007 року ОСОБА_2 зобов'язано сплачувати аліменти в користь ОСОБА_4 в сумі 300 гривень щомісячно (а.с.5).

У даний час стан здоров"я ОСОБА_4 погіршився, вона стала інвалідом І групи

( а..с.26), потребує сторонньої допомоги.

Довідкою Управління праці та соціального захисту населення від 10 серпня 2009 року (а.с.90) стверджується, що саме ОСОБА_3 є опікуном ОСОБА_4 як інваліда І групи.

Із наявних у справі письмових документів убачається, що ОСОБА_2 працює вантажником в магазині СП "Київ-3ахід",де отримує заробітну плату, близько 1000 гривень (а.с.43), а також отримує пенсію, в сумі 1999 грн.54 коп. (станом на 21 вересня 200 року), та регресні відшкодування, в сумі 577,55 грн. (станом на 28 вересня 2009 року).

Єдиним засобом для існування ОСОБА_4 є її пенсія інваліда І групи, та 300 гривень аліментів, які сплачує їй ОСОБА_2

ОСОБА_3 офіційного доходу не має взагалі.

При встановлених обставинах суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 . не потребує у даний час матеріальної допомоги від ОСОБА_3 Сукупний місячний дохід ОСОБА_2 значно перевищує прожитковий мінімум встановлений законом.

Матеріальне становище ОСОБА_2 дозволяє йому сплачувати кошти на утримання ОСОБА_4 Відтак у вимогах ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів (матеріальної допомоги/ із ОСОБА_3, а також у його вимогах про припинення стягнення аліментів в користь ОСОБА_4 слід відмовити.

Що стосується вимог ОСОБА_2 до відповідачів про стягнення коштів за користування його часткою у квартирі по АДРЕСА_1 то такі не можуть бути задоволені, оскільки згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 червня 2008 року (а.с.6), ОСОБА_2 вселений у дану квартиру, однак не проживає у ній через неприязні стосунки із ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Вимоги про стягнення із відповідачів 10 000 гривень моральної школи е надуманими, не підтверджені жодними доказами факту спричинення такої шкоди позивачу..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,62,212 ЦПК України, ст..ст.275,368, 1166-1167 ЦК України, ст.ст.75.76,77,79,80.202-203 СК України, суд.-

ВИРІШИВ:

У вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів на утримання, припинення стягнення матеріальної допомоги, стягнення матеріальних коштів за користування житлом та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Савуляк Р.В..