Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-2065/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2010 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

при секретарі: Ровенській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» імені ОСОБА_3», треті особи Орджонікідзевська районна адміністрації Запорізької міської ради, Орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання угоди дійсною та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу № 1865, укладеного 31 травня 1991 року між ним та ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» імені ОСОБА_4» він є власником гаражу, розташованого на прибудинковій території будинку № 153 по пр. Леніна у м. Запоріжжя, загальною площею 10,8 кв.м. На звернення позивача до Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації (далі ОП ЗМБТІ) про реєстрацію права власності на вказаний гараж представником ОП ЗМБТІ була проведена інвентаризація обєкту нерухомості, після чого було запропоновано позивачу звернутися до Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради з метою уточнення поштової адреси розташування гаражу. Після внесення змін належний позивачу гараж отримав № 17 «А» та адресу: 69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 153. Посилаючись на те, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ саме на гараж № 17 «А», який розташований за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 153, позивач просить визнати дійсним правочин договір купівлі-продажу № 1865 від 31 травня 1991 року зазначеного вище гаражу та визнати за ним право власності на гараж № 17 «А», який розташований за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 153.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» імені ОСОБА_3» в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що дійсно 31 травня 1991 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» імені ОСОБА_4» було укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі- продажу вказаного у позові гаражу.

Представник третьої особи Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову пояснивши, що за зверненням ОСОБА_1 про надання почтової адреси гаражу по пр. Леніна, 153 у м. Запоріжжя, було встановлено, що останній на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 31 травня 1991 року є власником гаражу № 17 у дворі будинку № 153 по пр. Леніна у м. Запоріжжя, проте як встановлено в ході перевірки інший гараж у дворі вказаного будинку вже пройшов державну реєстрацію під № 17 за іншою особою. У звязку з чим належному позивачу на праві власності гаражу було присвоєно № 17 «А».

Представник третьої особи ОП ЗМБТІ в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у відсутності їх представника.

Суд, заслухавши пояснення сторін та ї представників, враховуючи позицію третіх осіб, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом даної норми закону відповідачем у справі повинна бути особа, яка порушує, не визнає або оспорює права, свободи чи інтереси позивача, і такі порушення, невизнання та оспорювання унеможливлюють в повній мірі реалізувати позивачеві свої права, свободи та інтереси.

Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами позивач на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу № 1865, укладеного 31 травня 1991 року є власником гаражу, розташованого на прибудинковій території будинку № 153 по пр. Леніна у м. Запоріжжя, загальною площею 10,8 кв.м.

Зазначений договір посвідчений відповідно до вимог чинного законодавства, сторонами виконано всі істотні умови договору, а тому відсутні встановлені законом підстави для визнання дійсним вказаного договору.

Між тим, як встановлено в судовому засіданні на підставі розпорядження голови Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради від 13 липня 2009 року № 572р належному позивачу на праві власності гаражу, розташованому у дворі житлового будинку № 153 по пр. Леніна у м. Запоріжжя, загальною площею 10,8 кв.м., присвоєно поштову адресу: м. Запоріжжя, гараж № 17 «А».

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (стаття 328 ЦК України).

До підстав набуття права власності відносяться і підстави, за якими право власності на річ виникає за волею попереднього власника (цивільні правочини, спадкування).

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Оскільки ОСОБА_1 набув право власності на гараж у встановленому законом порядку, проте у звязку із зміною поштової адреси гаражу позивач не може в повній мірі розпоряджатися цим майном, укладати будь - які договори, об'єктом яких було б це майно, у звязку з відсутністю у договорі купівлі-продажу повної поштової адреси гаражу, тому він, згідно статті 16 ЦК України, звернулася до суду за захистом своїх прав шляхом визнання за ним права власності на гараж.

Проаналізувавши матеріали справи та правовідносини сторін, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині відповідають вимогам закону та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 319, 328 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» імені ОСОБА_3, треті особи Орджонікідзевська районна адміністрації Запорізької міської ради, Орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації про визнання угоди дійсною та визнання права власності, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на гараж № 17 «А», розташований на прибудинковій території будинку № 153 по пр. Леніна у м. Запоріжжя, загальною площею 10,8 кв.м.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Ю.В. Геєць