Справа № 2-1330/1-10
"05" серпня 2010 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої - судді Астахової О.О.,
при секретарі: Пашиніні Є.О..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду» Дніпровської районної у м. Києві ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті за користування житлом,
Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду» Дніпровської районної у м. Києві ради звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1, який проживає у квартирі АДРЕСА_1, заборгованість за користування житлом в період з 01.03.1999 року по 01.09.2009 року, у розмірі 3 860, 42 грн., і не сплачується відповідачем у добровільному порядку, а також суму понесених витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі - 30,00 грн.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, виходячи з доводів якими вони обґрунтовуються, просив позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності, клопотань про перенесення судового засідання або заперечень проти позову суду не надано.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивачі не заперечують проти такого вирішення справи.
З врахуванням того, що відповідач повідомлений належним чином про день, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224,225 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності.
За даними довідки форми № 3 від 14.01.2010 року № 721, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований та проживає відповідач ОСОБА_1
Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 156,160,162 ЖК України, п. 9 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, зі змінами і доповненнями від 14.01.2009 року.
Згідно ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Проте, за даними наданого представником позивача розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги вбачається, що в період з 01.03.1999 року по 01.09.2009 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за користування житлом, у розмірі 3 860, 42 грн., яка ним не сплачена (а.с. 6-8).
У відповідності до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.
Оскільки відповідач не надав суду доказів відсутності заборгованості по сплаті за користування житлом та не спростував доводи позивача, про застосування строків позовної давності до суду не звертався, то з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за користування житлом по квартирі АДРЕСА_1 в повному обсязі, за період з 01.03.1999 року по 01.09.2009 року в сумі - 3 860, 42 грн., а також понесені судові витрати, що складаються з витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі - 30,00 грн.
Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 51, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212, 213-216, 223, 294 ЦПК України, ст.267 ЦК України, ст.ст. 156,160,162 ЖК Української РСР, п. 9 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового та нежитлового фонду» Дніпровської районної у м. Києві ради заборгованість за користування житлом в сумі 3 860, 42 грн., витрати з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі - 30,00 грн., а всього 3 890 (три тисячі вісімсот дев'яносто) гривень 42 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя