СПРАВА № 2-1978/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2010 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі

головуючого судді Свиргуненко Ю. М.

при секретарі Федорченко Г. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем розірвали шлюб 28 липня 2010 року. Від подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час відповідач проживає окремо, дитину, яка знаходиться на повному утриманні позивачки, матеріально не забезпечує. Тому вона і звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Відповідач ОСОБА_1позов визнав повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд може ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні.

Враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач його визнає у повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути справу по суті у попередньому судовому засіданні.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивачка і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2007 року (а. с. 5).

Рішенням суду від 28 липня 2010 року шлюб між сторонами у справі розірваний (а. с.7).

Від подружнього життя ОСОБА_1 та ОСОБА_1мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (а. с. 6).

З довідок Білопільської міської ради вбачається, що малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,проживає з матірю ОСОБА_1 в м.Білопілля Сумської області по вул..Леніна, 85/18 і знаходиться на її утриманні (а. с. 8-9, 15).

Позивачка ОСОБА_1 не працює, знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації та отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років в розмірі 130 грн. на місяць (а. с. 10).

Відповідач ОСОБА_1 працює охоронцем у ТОВ «Білопілля Агро» та отримує заробітну плату, розмір якої в середньому складає 1245 грн. 83 коп. щомісячно (а. с. 16).

Судом встановлено, що малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач матеріально не забезпечує.

Наведене свідчить про те, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини.

Ці правовідносини регулюються ст.ст.180-183, 185 Сімейного кодексу України.

Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоровя та матеріальне положення позивачки, відповідача, зокрема те, що позивачка не працює і отримує лише соціальну допомогу на дитину, а також те, що у відповідача задовільний стан здоровя, він працює і у звязку із цим має стабільний дохід.

Таким чином, відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду.

Крім того, відповідно до ст. 88 ч. 2 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-183, 191 Сімейного Кодексу України, Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 4,10,60,88,209,213,215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20 серпня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 51 грн. державного мита та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя