Справа № 2-3385/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі :

Головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі Кузьменко А.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрацію про визнання конкретного порядку користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до суду з позовом, посилаючись на те, що вони та відповідач є власниками у рівних долях квартири АДРЕСА_1, дана квартира була приватизована ними 16.02.1999 року. Крім них зареєстровані троє неповнолітніх дітей відповідача та третьої особи. Спірна квартира складається з трьох ізольованих кімнат загальною площею 51,1 кв.м. В квартирі склався конкретний порядок користування жилими приміщеннями. Сім»я відповідача, третьої особи і їх діти займають кімнату розміром 13 кв.м., а вони (позивачі) займають дві кімнати розміром 24,6 кв.м. та 13,5 кв.м. Розмір займаного житла співпадає з розміром долей співвласників житла, по 12,7 кв.м. Фактично кімната, яку займає відповідач відповідає його долі у спільній дольовій власності. Спору з приводу проживання в спірній квартирі і зайняття конкретного приміщення між ними немає, але з приводу оплати виникли непорозуміння. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали суду письмові заяви в яких просили провести розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з'явилися, надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу у його відсутність.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позову не заперечувала.

Представник третьої особи Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації не з»явився, про причини не повідомляв, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.02.1999 року Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної, спільної власності в рівних долях ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Відповідно до довідки форми 3, виданої 06.08.2010 року ЖРЕО № 402 за № 602, в квартирі зареєстровані сторони по справі та діти відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_6 А,Д. та ОСОБА_6 Згідно з технічним паспортом, загальна площа спірної квартири становить 82,0 кв.м., з яких жила площа 51,1 кв.м. Дана квартира складається з трьох кімнат, перша кімната площею 13,0 кв.м., друга 24,6 кв.м., третя 13,5 кв.м.

Відповідно до статей 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, а вразі визначення часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до пункту 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» - квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено в позові. По даній справі встановлено, що між сторонами по справі склався конкретний порядок користування жилим приміщенням, про що вони підтвердили в своїх заявах.

Керуючись ст.ст. 355, 356, 358, 364, 367, 368 369, ЦК України, п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», ст.ст. 60, 130, 174, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати право користування жилими кімнатами розміром 24,6 кв.м. і 13,5 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3 за ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Визнати право користування жилою кімнатою розміром 13.0 кв.м. в квартирі АДРЕСА_3 за ОСОБА_4.

Місця загального користування: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор залишити в загальному користуванні.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: