Справа №: 2-86-10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі головуючого судді Смілянець А.П.
при секретарі Бондарук О.В.
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 з позовом до ЧФ ВАТ « СК «Універсальна » про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, в зв'язку зі смертю та пошкодженням ( втратою ) майна потерпілого, мотивуючи своє звернення тим, що відповідач в добровільному порядку не бажає здійснити виплату страхового відшкодування.
Відповідач ЧФ ВАТ « СК «Універсальна » в судове засідання жодного разу не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи , що відповідає положенням ст..224 ЦПК України.
Попередньо відповідачем було надіслано заперечення на позовну заяву в якому відповідач пояснив, що відносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються однойменним Законом України. Згідно п.37.1 :т.37 ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у ст.35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. Відповідно до ст.ст.1172, 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових ( службових ) обов'язків.
Згідно висновку судової авто технічної експертизи №4/376 від 14.10.2008 року в діях учасника ДТП ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 ( перевищення максимально дозволеної швидкості у населених пунктах ) ПДР, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв'язку з розвитком механізму ДТП. За обставин визначених у висновку судової авто технічної експертизи 34/376, внаслідок скоєння ДТП, у кожного з учасників пригоди ( спадкоємців) виникли одночасно права вимагати один від одного відшкодування заподіяної шкоди, а також обов'язки щодо відшкодування такої шкоди. Відповідно до ст.ст.510,606 ЦК України: якщо кожна з сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь іншої особи, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї; зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. В ситуації, що склалася, зобов'язання кожного з учасників ( спадкоємців ) по відшкодуванню заподіяної шкоди слід вважати припиненим. Крім того, в порушення вимог п.7 Постанови КМ України від 7.09.1998 року №1388 « Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок », пошкоджений мотоцикл 8игикі С8Х-К600 не був зареєстрований в підрозділі ДАІ, експлуатувався без свідоцтва про реєстрацію та номерних знаків, у зв'язку з цим не пройшов технічного огляду, а отже й не був допущений до дорожнього руху. Вищевказані порушення не дають підстав стверджувати, що мотоцикл 8ихикі 08Х-К600 на момент ДТП перебував у технічно справному стані ( зокрема гальмівна система»), і що ОСОБА_4 не винен у спричиненні зіткнення з іншим ТЗ. Позивач вимагаючи відшкодування за мотоцикл 8игикі 08Х-К600, не наводить жодного доказу про належність останнього їй чи ОСОБА_4 ( свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та ін. ). Позивачем не наведено жодних доказів ( відповідних документів ) та обґрунтувань щодо розмірів сум її вимог, як того вимагають ст.ст.27,30 Закону. А лише безпідставно наводять максимальні розміри лімітів відповідальності страховика за Законом, що не є припустимим.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх та заперечень. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, провадження по даній справі закрити.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову.
В судовому засіданні встановлено, що 24.08.2008 року близько 15 год. 30 хв. по вул. 24 Партз'їзду КПРС м. Умані навпроти Уманської ЦРЛ, ОСОБА_3 керуючи автобусом марки ПАЗ 4234 д.н.з. НОМЕР_1 грубо порушуючи вимоги п.п. 10.1,10.4 Правил дорожнього руху України, перед зміною напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним та не створить небезпеки чи перешкодити іншим учасникам дорожнього руху, виконуючи поворот наліво із крайнього лівого ряду на проїзній частині даного руху, не надав дорогу транспортному засобу мотоциклу « Сузукі », без державного номерного знаку під керуванням ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку і допустив зіткнення. В результаті зіткнення транспортних засобів ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток склепіння і основи черепа, який супроводжувався забоєм-розміжженням головного мозку і які небезпечні для життя, внаслідок яких наступила смерть потерпілого, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР №098124 від 26.08.2008 року.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1.
Вироком Уманського міськрайонного суду від 10 лютого 2009 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Транспортний засіб ПАЗ 4234 д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 належить відповідно до договору оренди транспортного засобу від 1 грудня 2007 року з урахуванням додаткової угоди до нього від 4 грудня 2007 року ВАТ « Уманське АТП 17107 », де ОСОБА_3 працював водієм.

Згідно поліса №ВА/0!86146 від 25.10.2007 року обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована цивільно-правова відповідальність ВАТ « Уманське АТП 17107 », що находиться за адресою м. Умань вул. Вокзальна-1 та ОСОБА_3. Забезпеченим транспортним засобом являється ПАЗ 4234 д.н. НОМЕР_1, власником якого є ВАТ « Уманське АТП 17107 ». Страховиком в даному випадку виступила ЧФ ВАТ « СК Універсальна », що знаходиться в м. Черкаси вул. Смілянська 2.

Згідно вище вказаного поліса страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю, здоров'ю ( на одного потерпілого ) становить 51 000 грн., за шкоду заподіяну майну ( на одного потерпілого ) становить 25500 грн.

ОСОБА_8 зверталась в інтересах малолітньої дитини неодноразово до керівництва ВАТ «СК «Універсальна» на протязі березня 2009 року з заявами про страхові виплати після настання страхового випадку, який мав місце 24.08.2008 року, необхідні документи надала, що підтверджується її заявою, датованою 31 березня 2009 року, однак не отримавши ні відмови ні страхових виплат, ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах малолітнього сина ОСОБА_7, так як після загибелі його батька не було відшкодовано матеріальної та моральної шкоди страховою компанією.

Згідно ст.1 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » потерпілі - це треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу. В даному випадку внаслідок ДТП потерпілим визнано ОСОБА_4, який загинув.

Згідно ст. З ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди , заподіяної житті, здоров'ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст.5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси , що не суперечать законодавству України, пов'язаних з відшкодуванням особою цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди заподіяної життю, здоров'ю , майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»- страховим випадком є подія, в наслідок якої завдана шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди , яка стала за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів « Обов'язковий ліміт відповідальності - це грошова сума , в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілих , становить 25500 гривень за одного потерпілого.

Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 грн. на одного потерпілого.

Зазначені грошові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку , що настав протягом періоду дії відповідного договору цивільно - правової відповідальності в межах в межах ліміту відповідальності страховика.

Згідно ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду , яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи .

Згідно ст. 23 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті ДТП, є шкода ( в тому числі моральна шкода), пов'язана зі смертю потерпілого.

Згідно ст.27 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право на отримання відшкодування за шкоду, пов'язано зі смертю потерпілого , мають особи , які знаходяться на утриманні потерпілого .

У зв'язку зі смертю годувальника в результаті ДТП право на страхове відшкодування мають діти - до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком документів зазначених у ст. 35 цього закону, або в стоки та в обсягах зазначених рішенням суду.

За кожний день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі , яка має право на отримання такого відшкодування , сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ України, яка діє в період за який нараховується пеня.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Так в частині стягнення шкоди заподіяної життю і здоров'ю потерпілого ОСОБА_9 та шкоди заподіяного його майну, на користь малолітнього утриманця потерпілого від ДТП 24.08.08 року ОСОБА_4, підлягає задоволенню в повному об'ємі, також підлягає повному відшкодуванню моральна шкода, так як після настання страхового випадку , в встановлений законом термін відповідач не виконав покладені на нього обов'язки по сплаті страхового відшкодування згідно страхового полісу №БА/0186146 .

Згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , посвідченого полісом № БА/0186146 , особами цивільно-правова відповідальність яких застрахована є ОСОБА_3В, та ВАТ «Уманське АТП -17107» . Вина ОСОБА_3 встановлена вироком Уманського міськрайонного суду від 10.02.2009 року і не потребує повторного доказування , відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України.

У відповідності з ч.2 ст.1187 ЦК України , шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом , механізмом , іншим об'єктом, використання , зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку .

ОСОБА_3 працюючи водієм ТОВ «Круїз авто», яке є користувачем , згідно договору оренди транспортного засобу від 1.12.2007 року, експлуатував забезпечений транспортний засіб. Згідно додаткової угоди до договору оренди транспортного засобу від 1.12.2007 року, всі обов'язки з приводу страхування вищезазначеного транспортного засобу покладені на ВАТ « Уманське АТП- 17107».

При настанні страхового випадку , шкода заподіяна третім особам повинна відшкодовуватись ВАТ « Уманське АТП 17107 , а так як цивільно-правова відповідальність ВАТ« Уманське АТП- 17107» застраховано, згідно договору страхування укладеного з відповідачем, то завдана шкода повинна бути відшкодована відповідачем - особам, які мають не це право згідно законодавства України.

Вироком Уманського міськрайонного суду від 10.02.2010р.встановлено, що пошкоджений внаслідок ДТП мотоцикл 81І21ЖІ С8Х -К600 є майном загиблого ОСОБА_9, що повторного доказування не потребує, згідно ст. 61 ЦПК України.

Шкода , завдана майну потерпілого дорівнює обов'язковому ліміту відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілих , що підтверджено звітом спеціаліста №16 від 5.03.2010р., згідно якого матеріальний збиток , завданий власникові мотоцикла 8ТІ21ЖІ С5Х -К600 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 55440грн.

Заявлену позивачкою моральну шкоду , завдану їй несвоєчасною виплатою страхового відшкодування , суд вважає обгрунтованою та доведеною.

Шкода завдана життю потерпілого повинна дорівнювати обов'язковому ліміту відповідальності страховика за шкоду, завдану життю та здоров'ю потерпілих, виходячи з розмірів доходів потерпілого та віку його утриманця.

Суд вважає , що відповідачем на протязі тривалого часу безпідставно не проведені страхові відшкодування, а тому в частині стягнення пені з відповідача на користь позивача, який діє в інтересах малолітньої дитини потерпілого, позов також підлягає задоволенню на підставі ст. 37 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в такому розмірі: за шкоду заподіяну життю потерпілого - 9200,90грн.(станом на 16.02.2010р.); за шкоду заподіяну майну потерпілого -4606 ,60 грн.( станом на 16.02.2010р.). Зазначені вище розміри пені розраховані виходячи з наступних розмірів облікової ставки НБУ України, які діяли в період за який нараховується пеня: - з 15.04.2009р. по 15.06.2009р. - 12 %річних;- з 15.06.2009 року по 12.082009р..-11% річних; - з 12.08.2009 року по 16.02.2010 року-10,25% річних.

Суд вважає, що стягнення інфляційних витрат з сум відшкодування за шкоду заподіяну життю та майну потерпілого не підлягає задоволенню, так як відповідальність за кожний день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика, передбачена спеціальним законом, тобто ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , в вигляді пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ України , яка діє у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа , яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

В судовому засіданні встановлено, що в матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про те, що ОСОБА_10 котрому позивач відповідно до договору про надання правової допомоги від 3.12.09 року сплатив 17000 грн., є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги. Крім того відповідно до довіреності від 10.06.2009 року ОСОБА_10 позивачкою надано повноваження свого представника , саме в такому процесуальному статусі він брав участь у справі, а тому суд вважає, що в стягненні 17000грн.з відповідача на користь позивача слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 625,1187, ст. ст. 10,11,56,60,209,212,213-215,224 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ЧФ ВАТ « СК Універсальна » на користь ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 - 51000 грн. за шкоду заподіяну життю потерпілого; 25500 грн. за шкоду завдану майну потерпілого; 9200 грн. 90 коп. - пеня за прострочення виплати страхового відшкодування за шкоду заподіяну життю потерпілого за період з 15.04.2009 року по 16.02.2010 року; 4606 грн. 60 коп. пеня за прострочення виплати страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну потерпілого за період з 15.04.2009 року по 16.02.2010 року; 710 грн. судових витрат.

Стягнути з ЧФ «Універсальна» на користь держави судовий збір в сумі 1700 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської обл. через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: А.П. Смілянець