Справа № 22ц-5281/10Головуючий у 1-й інстанції Іванюк І.Д.
Категорія: 52Доповідач в апел. інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Каблака П.І.

суддів: Кота І.Н., Мусіної Т.Г.,

при секретарі: Луньо К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Західний експертно-технічний центр Національного науково-дослідного інституту промислової безпеки та охорони праці" (надалі ДП "ЗЕТЦ") на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 травня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 21 травня 2010року позов ОСОБА_2 до державного підприємства «Західний експертно-технічний центр Національного науково-дослідного інституту промислової безпеки та охорони праці» третя особа: ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено. Визнано звільнення ОСОБА_2 з посади викладача-методиста відділу навчання державного підприємства "Західний експертно-технічний центр Національного науково-дослідного інституту промислової безпеки та охорони праці" на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України незаконним та поновлено позивача на попередній посаді. Стягнуто з відповідача в користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 16 021,91грн., з проведенням з цієї суми стягнення податків та обовязкових зборів, які підлягають стягненню при виплаті заробітної плати. Судом розподілено судові витрати. Рішення в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду оскаржило ДП "ЗЕТЦ". В апеляційній скарзі покликається на його незаконність. Вважає, що рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам законодавства. Зокрема зазначає, що подані позивачем документи не засвідчують його непрацездатність 30.04.2009 року. Відсутні докази поважності причин неявки позивача у цей день на роботу. Відсутність позивача на роботі цього дня підтверджується службовою запискою начальника відділу навчання від 30.04.2009року та актом від 30.04.2009року, а не надання пояснень позивачем щодо його відсутності на роботі 30.04.2009 року протоколом наради від 31.08.2009року та актом від 31.08.2009року. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, визнаючи звільнення позивача незаконним та поновлюючи його на попередній роботі, суд першої інстанції підставно виходив з того, що його відсутність на роботі 30.04.2009року мала місце з поважних причин, а саме у звязку із незадовільним станом здоровя, що підтверджується зібраними по справі доказами (медичною довідкою, випискою із амбулаторної картки хворого, показами свідка ОСОБА_4О.).

Висновки суду повністю відповідають положенням п. 4 ст. 40, ст. ст. 148, 149 КЗпП України та розясненням, наведеним у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992рокук № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів".

На підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годи протягом робочого дня) без поважних причин.

Оскільки законодавством не визначено переліку обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим із поважних причин, у справах про звільнення працівника за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суд вирішує питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, виходячи з конкретних обставин і враховує будь-які докази, подані сторонами, за правилами ст. ст. 57-60, 62-64 ЦПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач, 30.04.2009року протягом усього робочого часу перебував у 1-ій міській клінічній лікарні ім. Князя Лева, на прийомі у лікаря невропатолога та сімейного лікаря. У цей день йому було поставлено діагноз гіпертонічний криз, що підтверджує його непрацездатність, а відтак утруднення виконання у цей день покладених на нього трудових обовязків. В подальшому, в період з 01.05.2009року по 28.08.2009року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом "ішемічний інсульт".

За наведених обставин, суд прийшов до вірного висновку, що відсутність позивача на роботі 30.04.2009року мала місце з поважних та незалежних від нього причин, отже його звільнення з роботи з підстав, передбачених п. 4 ст. 40 КЗпП України було незаконним.

На думку колегії суддів, звільнення позивача було проведено, також, без врахування положень ст. 149 КЗпП України. Так, роботодавцем не враховано, що у звязку із відсутністю позивача 30.04.2009року ДП "ЗЕТЦ" не було заподіяно жодної шкоди, та не враховано обставини, у звязку із якими позивач був відсутній на роботі цього дня.

Не можна погодитись також з тим, що на звільнення позивача була отримана попередня згода виборного органу первинної профспілкової організації. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 32, 33), розгляд подання адміністрації про звільнення позивача з роботи, було проведено без участі останнього. Профком не заперечив проти звільнення викладача-методиста відділу навчання ОСОБА_2, проте не вказав у своєму рішенні, з яких підстав має бути проведено його звільнення.

Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, належного до виплати позивачу, судом обрахованого вірно. Відповідачем у поданій апеляційній скарзі, не оспорюється.

Також судом вірно застосовано до спірних правовідносин положення ст. 367 ЦПК України, в частині допуску негайного виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі та присудження заробітної плати за один місяць.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з тим, що висновки суду про задоволення позову є обґрунтованими, оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1., 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу Державного підприємства "Західний експертно-технічний центр Національного науково-дослідного інституту промислової безпеки та охорони праці" відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Каблак П.І.

Судді: Кіт І.Н.

ОСОБА_5