Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-5736/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Ганєві А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання кредитного договору та договору застави недійсним, суд -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 15 липня 2008 року між ЗАТ « ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № СL -506/015/2008, відповідно до якого видав відповідачці кредит у сумі 20.300 швейцарських франків із сплатою 10, 99 % річних, строком до 15 липня 2013 року.

В якості забезпечення повернення кредиту 15 липня 2008 року між ЗАТ « ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_2 є поручителем за зобов'язаннями відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за вищевказаним кредитним договором.

Оскільки відповідач ОСОБА_1, свої зобов'язання перед позивачем по кредитному договору № СL -506/015/2008 від 15 липня 2008 року не виконує, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 136.982 гривень 71 копійку, з яких :

123.926 гривень 32 копійки - загальна заборгованість за кредитом;

7.150 гривень 26 копійок - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом;

5.831 гривня 13 копійок - нарахована пеня;

75 гривень - штрафні санкції.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові.

У зустрічному позові представник позивача просив суд відмовити, посилаючись на те, що він необгрунтований та не підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнали та просили суд відмовити у задоволені позову.

ОСОБА_1 свій позов про визнання недійсними кредитного договору та договору застави підтримав та просив суд позов задовольнити, посилаючись на те, що 15 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ним був укладений кредитний договір № СL-506/015/2008, відповідно до якого ЗАТ «ОТП Банк» нібито видав йому кредиту сумі 20.300 швейцарських франків із сплатою 10, 99 % річних, строком до 15 липня 2013 року, однак ОСОБА_1 посилається на те, що він не отримував на руки 20.300 швейцарських франків, оскільки ЗАТ «ОТП Банк» перерахував на рахунок АТ « Українська автомобільна корпорація» суму гривень за придбання ним автомобіля марки

«Lanmark 4 WD» згідно договору купівлі-продажу автомобіля № 514408- 4164 від 3 липня 2008 року .

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

На підставі ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що 15 липня 2008 року між ЗАТ « ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № СL -506/015/2008, відповідно до якого ЗАТ « ОТП Банк» нібито видав ОСОБА_1 кредит у сумі 20.300 швейцарських франків із сплатою 10, 99 % річних, строком до 15 липня 2013 року ( а. с. 6).

Згідно ч. 1, 2 ст. 533 ЦПК України, грошове зобов'язння має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом.

Однак, судом встановлено, що фактично ОСОБА_1 суму 20.300 швейцарських франків на руки не отримував, оскільки ЗАТ « ОТП Банк» перерахував на рахунок АТ « Українська автомобільна корпорація» суму гривень за придбання ОСОБА_1 автомобіля марки «Lanmark 4 WD» згідно договору купівлі-продажу автомобіля № від 3 липня 2008 року .

В якості забезпечення повернення кредиту 15 липня 2008 року між ЗАТ « ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_2 є поручителем за зобов'язаннями відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за вищевказаним кредитним договором. (а. с. 6).

Однак відповідач ОСОБА_1 суму кредиту позивачу не повернув.

Через невиконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань перед позивачем по кредитному договору № СL -506/015/2008, загальний розмір заборгованості, що виникла перед позивачем складає суму 17.368,64 швейцарських франків, яка еквівалентна 79.200 гривень 99 копійок з розрахунку:

( 17.368, 64 ( сума швейцарських франків) помножити на 4. 56

( 1 швейцарський франк =4, 56 гривень ) = 79.200, 99);

--4.569 гривень 71 копійка - заборгованість по сплаті відсотків

за користування кредитом з розрахунку :

( 1.002, 13 помножити на 4, 56 = 4.569, 71);

--3.726 гривень 66 копійок - пеня з розрахунку:

( 817, 25 помножити на 4.56 =3.726, 66), а всього ( 79.200, 99 + 4.569, 71 + 3.726, 66 = 87. 497, 36) 87.497 гривень 36 копійок.

Згідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу ч.1 ст. 611 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, що у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором, загальна грошова сума яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача складає 87.497 гривень 36 копійок.

В іншій частині відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про визнання кредитного договору та договору застави недійсними, суд вважає, що вказані вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 не отримував на руки кредит у швейцарських франках, а тому суд вважає, що слід визнати частково недійсним кредитний договір, який укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» від 15 липня 2008 року, а саме в частині визначення валюти наданого кредиту.

В іншій частині слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У зв'язку з розглядом справи позивач витратив власні грошові кошти, а саме: на оплату позовної заяви судовим збором у розмірі 1.392 гривні 03 копійки; на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень, а всього (1.392,03 + 120 = 1.512,03) 1.512 гривень 03 копійки, які слід солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід солідарно стягнути (87.497,36 + 1.512 = 89.009) 89.009 гривень 39 копійок.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 192, 258, 526, 533, 553, 554, 610, 611, 1049, 1050 ЦК України, суд , -

ВИРІШИВ :

Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 79.200 (сімдесят дев'ять тисяч двісті) гривень 99 (дев'яносто дев'ять) копійок в рахунок відшкодування заборгованості за кредитом, 4.569 (чотири тисячі п'ятсот шістдесят дев'ять) гривень 71 ( сімдесят одну) копійку в рахунок відшкодування процентів за користування кредитом, 3.726 (три тисячі сімсот двадцять шість) гривень 66 ( шістдесят шість) копійок, а всього 87.497 (вісімдесят сім тисяч чотириста дев'яносто сім) гривень 36 (тридцять шість) копійок та судові витрати у сумі 1.512 (одну тисячу п'ятсот дванадцять) гривень 03 (три) копійки, а всього 89.009 ( вісімдесят дев'ять тисяч дев'ять) гривень 39 ( тридцять дев'ять) копійок.

В іншій частині відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати частково недійсним кредитний договір, який укладений між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» від 15 липня 2008 року в частині визначення валюти наданого кредиту.

В іншій частині відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя

ОСОБА_3