Справа №2-812/2010р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2березня 2010 р.

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді Алфьорової Т.М., за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1 розглянувши у судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем були в зареєстрованому шлюбі з 27.05.1989 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони з відповідачем проживають окремо один від одного з 2004 року, коли відповідач залишив сім'ю. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовився від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, став приховувати свої прибутки, для того, щоб не сплачувати аліменти. Хоча займався підприємницькою діяльністю. Відповідач змінював місце свого проживання та приховував своє місце знаходження. її вимоги про надання допомоги ігнорував, тому вона просить стягнути аліменти за останні три роки, з жовтня 2000року по жовтень 2009 року в сумі 19871 грн., виходячи з прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також в подальшому виплачувати щомісяця аліменти в розмірі прожиткового мінімуму - 701 грн.

Донька - талановита дитина і спочатку навчалася у коледжу мистецтв, а зараз навчається на денному відділенні Архітектурного факультету Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури і тому для розвитку її здібностей вона витрачає дуже багато грошей, так як треба займатися з художником, вивчати англійську мову так як буде виїжджати за кордон. А також треба займатися скульптурою. Вартість одного часу додаткових занять - 50 грн. Дитина втомлюється тому вона займається лікувальною гімнастикою. Для занять треба купувати різні матеріали, фарби, мольберти, папір, книги, канцелярські товари тощо. Щомісяця приблизно додаткові витрати складають 600 грн., тому вона просить стягнути з відповідача щомісяця на додаткові витрати 300 грн. Крім цього, просила стягнути аліменти до досягнення донькою 23 років, так як вона навчається у вузі.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і не наполягає на стягненні аліментів до 23 років, у звязку з тим, що дитина є неповнолітня і вона надала позов про стягнення аліментів у порядку ст.. 182 СК України. Додаткові витрати просить стягнути до досягнення дитини повноліття. А також пояснила, що вона заперечує проти того, що, як стверджує відповідач, що у них була домовленість і він добровільно надавав їй матеріальну допомогу. З донькою він спілкувався, давав їй гроші, але це були не великі гроші, ні якої допомоги на придбання канцелярських товарів і тощо не надавав. Між ними була розмова, про те що він буде надавати щомісяця по 1000 грн., але цю обіцянку не виконав.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав частково і надав пояснення, що вони дійсно з 2004 року не проживають разом з позивачкою. Він не переховувався і позивачу було відома його адреса проживання у м. Бєлгород, так і адреса у м. Харкові. Він спілкувався з дитиною і крім цього, у доньки та позивача був його номер телефону. За домовленістю з позивачем, він сплачував їй щомісяця 600 грн., а з вересня 2008 року по 1000 грн. до квітня 2009 року, дока була робота. В серпні 2009 року надав дитині 2000 грн. Купив телефон, золоті прикраси, фарби, мольберт та інше. За 2009 рік виплатив 8800 грн., тому з вимогами про сплату одноразово аліментів за три року не визнає. Вважає, що за 2009 рік у нього є заборгованість згідно їх домовленості і згоден сплатити 3200 грн. З січня 2010 року згоден сплачувати аліменти у розмірі 400 грн. щомісяця, а також додаткові витрати у розмірі 300 грн. для розвитку доньки, так як дійсно і її здібностей потрібна додаткова матеріальна допомога. На сьогоднішній день у нього фактично роботи немає і тому немає можливості надавати допомогу у тому розмірі на якому наполягає позивач. При можливості він має намір надавати матеріальну допомогу окрім аліментів.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи суд вважає необхідним позов задовольнити частково з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були в зареєстрованому шлюбі з 27.05.1989 року. Сумісно не проживають з 2004 року. Шлюб розірвано згідно рішенню Фрунзенського райсуду м. Харкова 08.02.2009 року. Сторони є батьками неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 07.09,1992 року народження. Згідно рішенню суду дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою з ЖЕК та не заперечується відповідачем.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Статтею 181 ч.1,2 СК України визначено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них з ким вона проживає вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 інших дітей немає, працездатний, у нього є мати, яка є інвалідом 2-ї групи. Він може надавати відповідну матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки.

З урахуванням усіх обставин, суд вважає, що сума аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 701 грн. завищена

Згідно зі ст.60 ЦПК Україні - кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надала доказів які б свідчили про те, що відповідач ОСОБА_3 має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі прожиткового мінімуму. Разом з тим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача по 400 грн. щомісяця.. Відповідач проти цієї суми аліментів не заперечує.

У відповідності з положеннями ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розміру аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, при зміні майнового стану позивача та відповідача вони обидва не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом стосовно зміни розміру аліментів.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів, щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням остатнього від їх сплати. У даному випадку, аліменти треба стягнути з моменту подачі позову, тобто з 15.10.2009 року, підстав для стягнення аліментів з 01.10.2006 року не має, так як позивач не довела про те, що ОСОБА_5 переховувався, змінив місце проживання, а також не надала доказів того, що вона вживала заходів, щодо одержання аліментів з відповідача.

Згідно зі ст. 185 СК України - той із батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, (розвитком здібностей дитини. її хвороби )

ОСОБА_4 навчається на Архітектурному факультеті Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури і це підтверджується відповідною довідкою з навчального закладу.

Для її розвитку, позивач витрачає додаткові кошти, а саме сплачує за заняття з художником, англійською мовою, гімнастикою. витрачає кошти на придбання матеріалів для цих занять.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила в судовому засіданні, що для додаткових занять з педагогами онуки потрібні гроші, які надає мати, а також вона. Батько дитини хоча і спілкується з донькою гроші на розвиток здібностей дитини зовсім не надає. Адрес проживання відповідача у м. Харкові фактично дізналася після його уходу з сім'ї. Онучка з батьком спілкується, як по телефону так і на зустрічах.

Відповідач в судовому засіданні не суперечив проти того, що дитині потрібна додаткова допомога і згоден сплачувати її по 300 грн.

У звязку з тим, що відповідач згоден сплати позивачу за останні місяці 2009 року аліменти та додаткові витрати у розмірі 3000 грн., тому суд вважає можливим стягнути аліменти с 15.10.2009 року по 750 грн., і додаткові витрати у сумі по 300 грн., а з

15.01.2010року по 400 грн. аліментів щомісяця та 300грн. додаткових витрат.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати, а саме: за судовий збір - 51 грн., а також треба стягнути за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., так як позивач за вказаною категорією справи звільнений від сплати судових зборів, та за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 180,181,182,183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 11,60,81,88, 208,209,212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, Росія - аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 750 грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 15.10.2009 р., аз 15.01.2010 року по 400 грн. до часу повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, Росія на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_7 у розмірі 300 грн., з 15.10.2009 року по 07.09.2010 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір - у розмірі 51 грн. , та за інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або протягом десяти Днів з дня проголошення рішення без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, я після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя -