Справа № 2-2138/10
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

21 липня 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Залєвській Я.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі ОСОБА_3 міської ради, Приватного підприємства ОСОБА_3 бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про визнання права власності на спадкове майно, третя особа ОСОБА_3 полтавська державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 11 січня 2010 року звернулася в суд з вказаним позовом. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що є донькою ОСОБА_4, який помер 08.11.2007 року та онукою ОСОБА_5, який помер 12.01.1996 року. ОСОБА_5 належало домогосподарство в с. Рибці, вул. Комсомольська, 14, новою адресою якого є м. Полтава, вул. Санжарівська, 14.

Вказувала, що ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після померлого 12.01.1996 ОСОБА_5, але свідоцтво про право власності не отримав, право власності на домоволодіння по вул. Санжарівська, 14 в м. Полтаві не зареєстрував. Також вказувала, що є спадкоємцем майна ОСОБА_4, звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, але позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю реєстрації права власно на домоволодіння за померлим ОСОБА_4

Просила суд встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_4, який помер 08.11.2007 року, є сином ОСОБА_5, який помер 12.11.1996 року, та визнати за нею право власності на домоволодіння по вул. Санжарівська, 14 в м. Полтаві.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в заяві обставини.

Інші особи в судове засідання 21 липня 2010 року своїх представників для участі в справі не направили, ОСОБА_3 державна нотаріальна контора подала до суду заяву з проханням розглядати справу без участі представників.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.01.1996 року помер ОСОБА_5 (а.с. 16), після смерті якого відкрилася спадщина.

Також встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі Гожулівської сільської ради за 1983-1985 роки № 16, особовий рахунок № 1368 числиться домогосподарство за адресою с. Рибці, вул. Комсомольська, 14, головою домогосподарства є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. За домоволодінням по вул. Санжарівська, 14 станом на 1988 рік була зареєстрована земельна ділянка площею 1500 кв.м., яка надавалася ОСОБА_5 (а.с. 8, 9).

В той же час згідно з даними реєстрових книг ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» за ОСОБА_5 реєстрація права власності по вул. Санжарівська, 14 в м. Полтава в БТІ не проводилась (а.с.15).

Відповідно до вимог ст.524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст. 549 ЦК України 1963 року свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто, таким, що фактично вступили в управління спадковим майном, чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. За нормами ст.ст. 529, 530 ЦК України 1963 року спадкоємцями за законом є діти, дружина і батьки померлого (перша черга), брати і сестри, дід та бабка (друга черга).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається, що він прийняв спадщину.

Згідно з повідомленнями відділу РАЦС Полтавського районного управління юстиції та Центрального відділу РАЦС Полтавського міського управління юстиції відсутні актові записи про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер, 08.11.2007 року (а.с. 18,19).

Дослідженими в справі доказами, в тому числі показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, встановлено, що ОСОБА_4, який помер 08.11.2007 року, є сином ОСОБА_5, що помер 12.01.1996 року.

Вказаний факт має для позивача ОСОБА_2 юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо.

Тому суд вважає за необхідне встановити факт того, що ОСОБА_4, який помер 08.11.2007 року, є сином ОСОБА_5, що помер 12.01.1996 року.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 на час смерті ОСОБА_5 постійно проживав разом з ним в м. Полтаві, вул. Санжарівська, 14, тому згідно з нормами ст. 549 ЦК України 1963 року, фактично вступив в управління спадковим майном, а тому прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5

08 листопада 2007 року ОСОБА_4 помер (а.с. 20).

Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_4 (а.с. 22, 23).

За змістом статей 182, 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 право власності на домоволодіння по вул. Санжарівська, 14 в м. Полтаві за собою не зареєстрував.

Позивач ОСОБА_2 є донькою померлого ОСОБА_4 та відповідно до ст. ст. 1222, 1275 ЦК України є спадкоємцем першої черги його майна. Як спадкоємець має право на прийняття спадщини.

За повідомленням Другої полтавської державної нотаріальної контори після померлого 08 листопада 2007 року ОСОБА_4 в нотаріальній конторі наявна спадкова справа, з заява про прийняття спадщини від дочки ОСОБА_2, інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Нездійснення померлим ОСОБА_4 реєстрації в державному реєстрі права власності на майно не є підставою для припинення права власності на нього та обмеження права позивача ОСОБА_2 на прийняття спадщини.

Статтею 392 ЦК України передбачено право предявлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4, у встановленому порядку звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право власності на домоволодіння в порядку спадкування не може у звязку з відсутністю державної реєстрації на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захистові.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд вважає за необхідне визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на домоволодіння по вулиці Санжарівська, 14 в місті Полтаві.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_4, який помер 08 листопада 2007 року, є сином ОСОБА_5, який помер 12 січня 1996 року.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування після померлого 08 листопада 2007 року ОСОБА_4 право власності на домоволодіння по вулиці Санжарівська, 14 в місті Полтаві.

Рішення підлягає реєстрації в ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор».

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає чинність після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко

21.07.2010