УХВАЛА

25 серпня 2010 року суддя Соломянського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними та визнання права сласності на спадкове майно , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та просила суд визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 10 листопада 2004 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 в м, Києві; визнати позивачку спадкоємцем за законом та винести ухвалу про укладення мирової угоди між позивачкою та ОСОБА_4 про поділ порівну квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 26 липня 2010 року вищенаведену позовну заяву було залишено без руху, у звязку з її невідповідністю вимогам ст. 119-120 ЦПК України, та надано строк на усунення її недоліків до 16 серпня 2010 року.

16 серпня 2010 року позивачкою на адресу суду було надіслано позовну заяву разом з додатками на виконання ухвали Соломянського районного суду м. Києва від 26 липня 2010 року.

З поданої позовної заяви вбачається, що недоліки позивачкою було усунуто лише частково.

В уточненій позовній заяві позивачкою так і не було зазначено ціну позову.

Позивачкою не було надано суду повного викладення обставин справи якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги, оскільки позивачкою так я і не було зазначено конкретно на підставі якої норми ЦК України остання просить визнати вказані правочини недійсними.

Позивачкою в уточненій позовній заяві не було зазначено усіх зацікавлених по справі осіб, тобто Головного управління юстиції в м. Києві, приватних нотаріусів, що посвідчували спірні договори, їх місцезнаходження, поштовий індекс та номери засобів зв'язку. Також позивачкою так, і не було зазначено нового власника спірної квартири, проте заявлений позов впливає на його права та обовязки.

Позивачкою не було надано належним чином посвідчену копію ухвалу Соломянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2005 року; ухвалу Соломянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2004 року та рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 28 листопада 2007 року.

Крім того, позивачкою в новій позовній заяві доповнено позовну вимогу « про визнання ОСОБА_5 спадщини за законом». Тобто, даний зміст позовної вимоги позивачкою викладено на виконання ухвали суду в частині чіткого та конкретного викладення змісту позовних вимог. Проте, вимоги ухвали суду в цій частині так і не виконано, оскільки зі змісту даної вимоги взагалі не зрозуміло, що просить позивачка, тобто з якою позовною вимогою звертається до суду та у який конкретно спосіб просить поновити її права в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заяв вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними та визнання спадку за законом, у звязку з не усуненням її недоліків.

Керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними та визнання спадку за законом вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає позивачу на повторне звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя