Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 821 /2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Мартинова Є.О.

При секретарі Макаревич Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області, третя особа Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2010 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на прибудову позначену в технічному паспорті літерою (а-2) прибудову позначену літерою (а-4), погріб з шійкою позначений літерою (В), що розташовані за адресою: провул. Артема,15 в м. Бориспіль, Київської області з порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 30.11.07р.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 30.11.2007 року помер його батько ОСОБА_2 після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: провул. Артема,15 в м. Бориспіль, Київської області. Він як спадкоємець першої черги за законом звернувшись до нотаріуса, 21.11.2008 року отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті батька та 04.09.2009 року зареєстрував право власності. При цьому, до спадкової маси не увійшли та не були зареєстровані, побудовані прибудови та погріб, що знаходяться за вказаною адресою, оскільки вони були побудовані батьком у 1969 та 1974 роках самочинно без дозволу на їх будівництво. Проте, дані будівлі знаходяться на земельній ділянці відведеній для цієї мети, згідно висновку архітектури при будівництві дотримані всі необхідні діючі містобудівні, санітарно-гігієнічні та протипожежні норми, права інших осіб не порушені. Тому, оскільки батько помер і не зміг самостійно оформити вказане самочинно побудоване нерухоме майно, даний обов»язок перейшов йому спадок, а окрім захисту свого права в судовому порядку не вбачається, тому з огляду на викладене вище, позивач вважає, що має передбачені законом підстави на визнання за ним права власності на самочинно побудоване нерухоме майно в порядку спадкування.

Представник позивача надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Від представника Бориспільської міської ради також надійшла заява, в якій просить справу розглянути у відсутності їх представника, позов визнає та при вирішенні справи покладається на думку суду.

Представник третьої особи надав суду заяву в якій при вирішенні спору покладається на думку суду та просить справу слухати без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що, 30.11.07р. помер батько позивача ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації смертей 30.12.07р. зроблено запис за №691 та видано свідоцтво про смерть серії І-ОК №176678від 14.01.10р.(а.с.7)

Як вбачається з даних дубліката свідоцтва про прийняття спадщини виданого 21.11.2008 року (а.с.8) спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 є позивач - його син ОСОБА_1. При цьому спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними спорудами під №15, що знаходиться по провулку Артема у м. Борисполі, Київської області. Крім того зазначено, що зведено самочинно : а2-прибудова, а4- прибудова. Б-сарай, В - погріб.

Згідно до даних витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №23763017(а.с.9) за позивачем зареєстроване право власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами.

Згідно даних повідомлення БТІ, при оформленні права власності на вказане домоволодіння, були виявлені самочинно побудовані: прибудова позначена в технічному паспорті літерою (а-2) розм.. 3,17x1,86; прибудова позначена літерою (а-4) розм.4,86 х 3,40м., погріб позначений літерою (В). Вказані самочинно побудовані споруди, згідно характеристики будинку, зазначеному в технічному паспорті(а.с.14) побудовані у 1969 та 1974 роках.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда або інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як вбачається з даних висновку управління містобудування та архітектури від 01.10.09 року (а.с.15) при будівництві вказаних самочинно побудованих споруд дотримані всі необхідні діючі містобудівні, санітарно-гігієнічні та протипожежні норми, права інших осіб не порушені. Землекористувачем земельної ділянки, згідно кадастрового плану(а.с.16) являється позивач.

З цих підстав слід прийти до висновку, що право власності на спадкове нерухоме майно в частині самовільного будівництва, позивач після смерті свого батька не набув, однак останній мав на це право . Реєстрація права власності на вже померлу людину не може бути здійснена в звязку з тим, що цивільна правоздатність фізичної особи згідно ст. 25 ЦК України припиняється у момент її смерті

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини усі права та обов»язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Тобто, оскільки ОСОБА_2 мав право за життя оформити належним чином самовільно побудоване нерухоме майно, та отримати Свідоцтво про право власності на нього, а позивач в свою чергу набув право власності на вказане нерухоме майно з часу відкриття спадщини, однак в повному обсязі не може його оформити, тому суд вважає, що ОСОБА_1 має всі законні права на дане спадкове майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним з способів захисту цивільного права є - визнання права.

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає, що докази, надані позивачем в обґрунтування його позовних вимог є достовірними, належними та допустимими.

Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.1218, 376 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 10, 60, 212, 213-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області, третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Київської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме: прибудову позначену в технічному паспорті літерою (а-2) прибудову позначену літерою (а-4), погріб позначений літерою (В), що розташовані за адресою: провул. Артема, 15 в м. Бориспіль, Київської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 30.11.07р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк заяви про апеляційне оскарження і подання після цього на протязі 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної скарги.

Суддя: