Справа № 2-6234/10
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

заочне

19 листопада 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Слепченко Я.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 06 жовтня 2010 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання її та неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1.

В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що є власником АДРЕСА_1. Відповідач з неповнолітніми дітьми в квартирі за вказаною адресою зареєстрована, але з квітня 2009 року не проживає.

Посилаючись на те, що відповідач понад встановлені строки без поважної причини за місцем реєстрації не проживає, просив суд визнати ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Також просив суд стягнути з відповідача 3000 грн. матеріальної шкоди.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, будучи повідомлена судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань до суду не подавала.

Інші особи своїх представників до суду не направили, подали заяви з проханням розглядати справу без їх участі.

За таких обставин суд, враховуючи згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно договору дарування від 27 квітня 1995 року та договору дарування від 12 листопада 2002 року є власником квартири АДРЕСА_3.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та неповнолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, але не проживають.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_6 році як член сімї власника.

Неповнолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 є дітьми відповідача ОСОБА_2

Також судом встановлено, що відповідач та неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за вказаною адресою не проживають, особистих речей не мають.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач та неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_7 без поважних на те причин.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідача та її дітей, в житлі, власником якого є позивач, порушує його права на вільне володіння та користування приватною власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не повязане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1, зобовязавши їх знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а СГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області зняти з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо стягнення 3000 грн. матеріальної шкоди не підтверджені жодними дослідженими судом доказами, заявлені безпідставно, тому не підлягають задоволенню.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_4, зобовязавши ОСОБА_2 знятися з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2, а СГІРФО Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_5.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 45 грн. 50 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Н.Л.Яковенко

19.11.2010