№ 2-76/10
№ -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Шостак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив", управління Пенсійного Фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська, - про визнання недійсною довідки, яка уточнює особливий характер роботи, умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії та зобовязання видати довідку, стягнення майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в жовтні 2008 року звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до Закритого акціонерного товариства " Дніпровський завод мінеральних добрив", третя особа - управління Пенсійного Фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська, у якому просив суд визнати довідку № 950 від 15.08.2008 року, уточнюючої особливий характер роботи, умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, видану йому адміністрацією ЗАТ " Дніпровський завод мінеральних добрив" (далі - ЗАТ "ДЗМД") та зобовязати адміністрації ЗАТ "ДЗМД" видати таку довідку у відповідності з чинним законодавством, врахувавши, що під час його роботи у відповідних умовах виробництва міндобрив діяли: Списки № 1 і № 2, затверджені ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року; Списки № 1 і № 2, затверджені ОСОБА_2 Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, Списки № 1 і № 2, затверджені ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року; датою внесення до Списку № 1 посад, за якими працював позивач, фактично є дата затвердження Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Постановою КМ СРСР № 10 від 26.01.1991, де посади позивача визначені в главі VIII п.1080А010 згідно діючого на той час пенсійного законодавства СРСР та України. Під час розгляду судом справи позивач доповнив позовні вимоги, заявивши позов і до управління Пенсійного Фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська, і просив стягнути з відповідача ЗАТ "ДЗМД" майнову шкоду у розмірі неотриманої ним пенсії з 11.08.2008 року до дати винесення судового рішення, моральну шкоду у розмірі 5000 грн., також просив стягнути з управління Пенсійного Фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що в період з 18.08.1978 року по 30.06.1988 року та з 13.02.1990 року по 15.04.2002 року працював в одному й тому ж цеху з виробництва мінеральних добрив підприємства, котре у різний час носило назву Придніпровський хімічний завод, Виробниче обєднання Придніпровський хімічний завод, Державне підприємство "Амофос" і в 2002 році було реорганізовано в ЗАТ "ДЗМД", яке є правонаступником цих підприємств. В липні 1991 року позивач дізнався, що посади, на яких він працював, внесені до "Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення", затвердженого Постановою КМ СРСР № 10 від 26.01.1991 року. Атестація робочих місць проведена на заводі вперше в 1994 році, підтвердила відповідність умов праці позивача умовам, передбаченим вказаним Списком № 1. У звязку з тим, що відповідні записи про особливо шкідливі умови праці до трудової книжки позивача внесені не були він 11.07.2008 року звернувся до ЗАТ "ДЗМД" з вимогою дати йому довідки, уточнюючі особливий характер роботи для призначення пільгової пенсії. З отриманою довідкою № 950 не погодився та вирішив її оспорювати в суді оскільки період його роботи з 13.02.1990 року по 31.12.1991 року на його думку неправомірно визначено як роботу на посаді за Списком № 2, затвердженим ОСОБА_2 СРСР № 1173 від 22.08.1956 року; період з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року неправомірно визначено за Списком № 1, затвердженим ОСОБА_2 Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) № 162 від 11.03.1994 року, тоді як позивач вважає, що період його роботи в шкідливих умовах з 01.01.1992 року по 10.03.1994 року за Списком № 1 затвердженим Постановою КМ СРСР № 10 від 26.01.1991 року. Позивач вважає, що це протирічить вимогам 58 Конституції України, рішенню Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999, Постановам ВР України від 12.09.1991, від

06.12.1991. наказу Мінпраці та соцполітики України № 383 від 18.11.2005р., оскільки в період роботи позивача з 01.01.1992 року по 10.03.1994 року чинними були Списки № 1 і № 2, затверджені Постановою КМ СРСР № 10 від 26.01.1991 року. Також позивач повідомив, що ЗАТ "ДЗМД" одразу видало довідку № 780 від 20.12.2007, у якій зазначило роботу за вказаний період за Списком № 1 затв. Постановою КМ СРСР № 10 від 26.01.1991 року, але потім за вимогою управління Пенсійного Фонду Баглійського району відкликало цю довідку та видало іншу № 950, яку позивач просить визнати недійсною з наведених підстав. Крім того, зазначив, що зазнав моральних страждань та переживань у звязку з діями відповідачів, своєчасно йому не призначено пенсію, оскільки оспорювану довідку він не подав для призначення пенсії, тому просив стягнути на його користь моральну та майнову шкоду у розмірах, вказаних у заяві про уточнення позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що оспорювану позивачем довідку товариство видало у відповідністю з вимогами органу Пенсійного Фонду, довідка відповідає вимогам законодавства і підстави для задоволення позову відсутні.

Представники співвідповідача управління Пенсійного Фонду України в Баглійському районі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнали, пояснювали, що 30.10.2007 з відділу кадрів ВАТ "Дніпровагонмаш" надійшла заява та пакет документів для оформлення пенсії позивачу за списком № 1; 20.11.2007 року відділом кадрів ЗАТ "ДЗМД" була відкликана довідка, уточнююча особливий характер роботи для переоформлення, оскільки не відповідала вимогам закону; оспорювана довідка видана 15.08.2008 особисто ОСОБА_1 у відповідності з вимогами Порядку застосування списків № 1 і 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці та соцполітики від 18.11.2005 № 383, згідно яких при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, чинні на період роботи особи. Вказана довідка є підставою для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах; по досягненню віку 51 рік, тобто з 11.08.2008 і станом на 05.03.2010 позивач до управління з вищезазначеною довідкою для призначення пенсії не звертався. Представники відповідача ознайомились з текстом довідки у суді і вважають оспорювану довідку такою, що відповідає вимогам діючого законодавства і що позивач безпідставно не звертається до управління для призначення йому пенсії на пільгових умовах, мотивуючи це незгодою з довідкою № 950, працівниками управління, в тому числі обласного, неодноразово перевірялась відповідність довідки закону, позивачеві пропонувалось якомога скоріше подати довідку з заявою та пакетом документів для призначення пенсії, але він відмовляється, порушень при її видачі підприємством не допущено, тому просять у задоволенні позову відмовити.

Допитана як свідок працівник управління Пенсійного Фонду України в Баглійському районі ОСОБА_6 повідомила, що неодноразово переконувала позивача подати довідку № 950 та пакет документів для призначення пенсії на пільгових умовах, а у разі незгоди з умовами її призначення оспорити відповідне рішення пенсійного органу в суді адміністративної юрисдикції, але позивач відмовляється це зробити, так як переконаний, що видана йому довідка суперечить вимогам закону; у звязку з відсутністю звернення позивача пенсію йому дотепер не призначено.

Суд, вислухавши позивача, представників відповідачів, свідка, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень; обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено і сторонами не оспорюється, що позивач дійсно працював що в період з 18.08.1978 року по 30.06.1988 року та з 13.02.1990 року по 15.04.2002 року працював в одному й тому ж цеху з виробництва мінеральних добрив підприємства, котре у різний час носило назву Придніпровський хімічний завод, Виробниче обєднання Придніпровський хімічний завод, Державне підприємство "Амофос" і в 2002 році було реорганізовано в ЗАТ "ДЗМД", яке є правонаступником цих підприємств. У серпні 2008 року позивач отримав оспорювану довідку № 950 від 15.08.2008, уточнюючу особливий характер роботи, умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, видану йому адміністрацією ЗАТ " ДЗМД", і станом на день вирішення справи до пенсійних органів її не подав разом з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах у відповідності з цією довідкою.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.15 Цивільно-процесуального кодексу України зі змінами внесеними законом України 18 лютого 2010 року N 1691-VI, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них.

Згідно обставин справи позивачеві не призначено пенсію, оскільки він з відповідною заявою та виданою йому ЗАТ "ДЗМД" довідкою № 950, уточнюючою особливий характер роботи, умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, до відповідача - управління Пенсійного Фонду України в Баглійському районі не звертався, відповідно будь-які дії або бездіяльність з боку цього відповідача з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат позивачу відсутні, що не дає суду підстав для вирішення питання про обгрунтованість позовних вимог позивача до управління Пенсійного Фонду України у Баглійському районі. Крім того, до цього відповідача позивачем заявлені лише вимоги майнового характеру - про стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі ( ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ).

Згідно Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, в ред. ОСОБА_2 Пенсійного фонду N 5-5 від 25.02.2008, управління забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями та громадянами актів законодавства про пенсійне забезпечення; у межах своєї компетенції розглядає звернення, заяви та скарги підприємств, установ, організацій і громадян з питань діяльності Фонду.

Тому для перевірки доводів позивача ОСОБА_1 щодо невідповідності оскаржуваної ним довідки вимогам законодавства і як наслідку порушення його пенсійних прав відсутні належні підстави, оскільки видана відповідачем ЗАТ "ДЗМД" довідка № 950, яка оскаржується позивачем, не застосована органом пенсійного забезпечення для прийняття рішень юридичного змісту з відповідними правовими наслідками і право позивача на призначення пенсії не порушено.

Крім того, суд знаходить обгрунтованими доводи відповідача - управління Пенсійного Фонду України щодо відповідності оспорюваної довідки наказу Міністерства праці та соцполітики України від 18.11.2005 року № 383, згідно яких періоди роботи позивача з 18.08.1978 по 30.06.1988 та з 13.02.1990 по 31.12.1991 року віднесені до списку № 2 виробництв ..., затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173; період роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 року віднесений до списку № 1 виробництв..., затвердженого постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 року, робоче місце атестовано наказом по підприємству № 443 від 28.07.1994 року.

Згідно постанови КМ СРСР № 10 від 26.01.1991 списки виробництв..., затверджуються у відповідності зі ст.14 Закону СРСР " Про пенсійне забезпечення громадян СРСР", згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій, введено закон в дію з 01.01.1992 року ( постановою Верховної ОСОБА_2 України від 06.12.1991 № 1931-Х11). Посада електромонтера, на якій працював позивач, передбачена Списком № 1 і затверджена як Постановою КМ СРСР від 26.01.1991 року № 10 так і ОСОБА_2 КМУ № 162 від 11.03.1994; відсутність посилання у оспорюваній довідці на Списки № 1, 2 виробництв..., затверджених ОСОБА_2 КМУ № 10 від 26.01.1991 за період роботи позивача з 01.01.1992 року по 10.03.1994 року не перешкоджає призначенню позивачеві пенсії на пільгових умовах за довідкою № 950 від 15.08.2008 виданою ЗАТ "ДЗМД".

Таким чином судом не встановлено підстав для задоволення заявлених позивачем вимог щодо недійсності довідки № 950 від 15.08.2008 року, уточнюючої особливий характер роботи, умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, виданої йому адміністрацією ЗАТ "ДЗМД" та зобовязання видати нову довідку, у звязку з чим суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог і щодо стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди, оскільки не встановлено передбачених ст.ст.22, 23 Цивільного кодексу України підстав для їх стягнення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 143-147, 212 216 ЦПК України, ст.ст.22, 23 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив", управління Пенсійного Фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська, - про визнання недійсною довідки, яка уточнює особливий характер роботи, умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії та зобовязання видати довідку, стягнення майнової та моральної шкоди.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий у справі ОСОБА_7