Справа № 2-378/2010
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2010 року Котовський міськрайонний суд Одеської області
в складі: г о л о в у ю ч о г о судді Нікітішина В.П.
при с е к р е т а р і - Бондаренко Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду, визнання угоди дійсною та права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди
Позивачка звернулась в суд з цим позовом, вказуючи, що 20 червня 2000 року придбала у мешканця м.Котовська ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу ціле домоволодіння АДРЕСА_1 за 2000 дол.США.. Ці кошти вона позичила у ОСОБА_3 та сплатила відповідачу ціну продажу будинку, на що осатаній у присутності свідків написав письмову розписку про це та передав їй у власність житловий будинок з відповідними господарськими будівлями й спорудами. Однак із-за фінансових проблем оформлення договору купівлі продажу вирішили здійснити пізніше. Для цього відповідач надав довіреність ОСОБА_3 на право продажу від його імені цього домоволодіння, а сам виїхав на інше місце проживання за межі міста Котовська. Однак і в подальшому із-за відсутності коштів договір купівлі-продажу у нотаріальному порядку оформлено не було. Термін дії довіреності збіг в 2003 році. Місце проживання ОСОБА_2 є невідомим. На даний час в неї є необхідність в належному оформлені свого права приватної власності, однак із-за відсутності відповідача зробити це в нотаріальному порядку вона не може. Тому змушена звернутись до суду за захистом свого права власності на придбане домоволодіння. Просила постановити рішення суду, яким поновити їй строк на право звернення до суду з цим позовом, визнавши термін пропуску цього строку з поважних причин, визнати дійсним договір купівлі-продажу цього будинку з відповідними господарськими будівлями, що мав місце між нею і ОСОБА_2 , 20.06.2000 року, та визнати за нею право приватної власності на цей житловий будинок відповідними господарськими будівлями ц спорудами.
Відповідач, місце проживання якого не відоме, викликаний до суду через газету «Чорноморські новини» (№8 від 21.01.2010 року).
В судове засідання відповідач не з`явився. Причин неявки до суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Тому за згоди позивачки справу розглянуто у його відсутність.
Вислухавши пояснення позивачки, покази свідків та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи і показів свідків між позивачкою і відповідачем 20 червня 2000 року було досягнуто всіх істотних умов договору купівлі-продажу спірного домоволодіння і фактично вони його виконали.
Це підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 20.06.2000 року про отримання від позивачки коштів в сумі 2000 дол.США за проданий будинок, складеної у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходженням у позивачки оригіналів документів на це домоволодіння та її проживанні у цьому будинку з 2000 року.
Допитані в суді у якості свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , показали, що вони є сусідами позивачки по АДРЕСА_1 і в їх присутності в 2000 році вона передала продавцю будинку ОСОБА_6 2000 дол. США за проданий ним будинок. При цьому свідок ОСОБА_3 підтвердила, що на той час позичила позивачці ці кошти, які потім вона їй вернула. Також ОСОБА_6 надав їй довіреність на право продажу цього будинку, однак дія її закінчилась у 2003 році.
Таким чином спірні правовідносини, що виникли між сторонами у справі в 2000 році, регулюються у відповідності до чинного на той час законодавства. Зокрема, Цивільним кодексом України в редакції 1963 року.
Відповідно ст. 47 ч.2 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлено, що сторона, яка повністю виконала умови договору, що потребує нотаріального посвідчення, має право вимагати у судовому порядку визнання цього договору дійсним, якщо інша сторона ухиляється від такого посвідчення.
Відсутність даних про місце проживання відповідача, на думку суду, дає право на звернення їй до суду з цим позовом.
Пропуск з цього приводу нею трирічного строку на право звернення до суду з позовом, мав місце з поважних причин, а тому його слід поновити.
Питання розподілу між сторонами судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України судом не вирішується, оскільки такої вимоги сторони не заявляли.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 47 ч.2, 71, 76, 80, 224, 225, 227 ЦК України (в редакції 1963 року), суд, -
Поновити ОСОБА_1 строк на право звернення до суду з цим позовом.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , що мав місце між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 20 червня 2000 року.
Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок житловою площею 28.9 кв. і загальною 39.9 кв.м., зображений на плані під літ «Б», прибудови під літ. «б», тамбур під літ. «б-1», ганок під літ. «б-2», літню кухню під літ. «А», сараї під літ. «В,Г,Е,Ж», убиральню під. літ. «Д», вимощення, колодязь, огорожу та хвіртку по АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення, а надалі апеляційної скарги в наступні 20 днів.

Суддя -