Справа №2-1740/10 12.05.2010 12.05.2010 12.05.2010
Провадження №22ц-1124/10
Справа № 22ц- 1124/10 Головуюча суду першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

12 травня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів - Кутової Т.З., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання - Аніщенко Д.В.,

за участю представника позивачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2010 року у справі за

позовом

ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) , ОСОБА_5, ОСОБА_6 про розірвання договору споживчого кредиту, договорів застави та поруки,

встановила:

У грудні 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Водночас позивачка просила забезпечити позов, заборонивши Банку здійснювати нарахування відсотків та штрафних санкцій за спірним кредитним договором від 18 квітня 2007 року, а також проводити стягнення за рахунок заставленого майна за договорами застави майна та товару в обороті, укладених 18 квітня 2007 року в порядку забезпечення вказаного кредитного зобовязання.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2010 року вказана заява задоволена. Заборонено Миколаївському РУ ЗАТ КБ «ПриватБанк» здійснювати нарахування відсотків та штрафних санкцій за кредитним договором № 38 МС/2007, укладеним між ОСОБА_4 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» Миколаївським РУ 18 квітня 2007 року, а також проводити стягнення за рахунок заставного майна та товару в обороті.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на незаконність ухвали суду, просив її скасувати.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позиваки, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України метою забезпечення позову є вжиття тимчасових заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

ОСОБА_4 заявлено позов до Банку про розірвання договору споживчого кредиту та договорів застави й поруки.

Постановляючи ухвалу про заборону відповідачу нараховувати відсотки за користування кредитом та проводити стягнення за рахунок заставного майна, суд не врахував, що вжиті ним заходи забезпечення позову не гарантують можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, а тому не можуть бути застосовані як захід забезпечення заявлених позивачем вимог.

З врахуванням викладеного, оскаржувана ухвала районного суду підлягає скасуванню на підставі п. 2 ст. 312 ЦПК України, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з постановлянням нової ухвали про відмову в забезпеченні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2010 року ign="justify" style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;">скасувати та постановити нову.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволені заяви про забезпечення її позову шляхом накладення заборони Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» нараховувати відсотки та штрафні санкції за користування кредитом та проводити стягнення за рахунок заставного майна за договорами застави майна та товару в обороті.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді: