ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-779/10
провадження № Б/н 883
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2010 р. Дарницький районний суд міста ОСОБА_1 в складі

головуючого судді: Шкоріної О.І.

при секретарі: Телегіній Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє також в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про визнання заповіту недійсним, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним заповіту складеного 14.03.2009 року ОСОБА_8, відповідно до якого останній розпорядився своєю 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1, 1/5 частину від якої він заповів гр..ОСОБА_6, а 4 / 5 частини матері ОСОБА_2. 14.03.2009 року в день складання заповіту ОСОБА_8. знайшли повішеним у парку біля станції метро «Червоний хутір» по вул..Бориспільській в м.Києві, а від так вважають, до при складанні заповіту ОСОБА_8 знаходився у такому стані, коли не міг в повній міріусвідомлювати значення своїх дій і їх наслідків. Крім того, вважають, що матеріальна залежність ОСОБА_8 від ОСОБА_6 стала причиною складання саме такого заповіту, без вільного волевиявлення самого заповідача та під психологічним тиском з боку ОСОБА_6

В судовому засіданні позивачі та їх представники позовні вимоги підтримали і просили позов задовольнити, пославшись на обставини вказані в позовній заяві. Крім того, пояснили, що заповіт був складений ОСОБА_8 під психологічним тиском з боку ОСОБА_6

Відповідачка ОСОБА_6 та її представник позовні вимоги не визнали і просили в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що з ОСОБА_8 вона була знайома з 2005 року, в подальшому стали проживати разом, вели спільне господарство. Перед загибеллю у ОСОБА_8 виникли непорозуміння на роботі, він не виконав замовлення і від нього вимагали повернення грошей. Будь-якого тиску зі сторони відповідачки на ОСОБА_8 не чинилося. Складання саме такого заповіту було волею померлого.

Представник приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 позовні вимоги не визнав і просив в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що жоних вимог до приватного нотаріуса позивачами не заявлено. Приватний нотаріус при посвідченні заповіту діяла в межах своїх повноважень. ОСОБА_8, складаючи заповіт розумів значення своїх дій, робив його добровільно, без будь-якого психологічного тиску, знаходився в спокійному стані, нормально оцінював свої дії, не перебував в стані алкогольного сп»яніння.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого органу Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації позовні вимоги підтримала і просила винести рішення з урахуванням інтересів дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, є встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_8 помер 15 березня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві /а.с.13/.

За життя ОСОБА_8 залишив заповіт, відповідно до змісту якого розпорядився належною йому на праві власності 1/3 частиною квартири № 16, яка знаходиться в будинку № 29 по вул..Ревуцького в м.Києві наступним чином: 1/ 5 частину від належної йому частини квартири заповідав ОСОБА_6, а 4 / 5 частини від належної йому частини заповідав ОСОБА_2 Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі № 503 /а.с. 15/.

Відповідно до постанови слідчого Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві від 15.10.2009 року в порушенні кримінальної справи по факту смерті ОСОБА_8 було відмовлено. В ході проведеної перевірки було встановлено, що смерть гр..ОСОБА_8 наступила внаслідок механічної асфіксії, повішення. Проведеними заходами фактів доведення до самогубства виявлено не було /а.с. 179/.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_8 з ОСОБА_6 проживав однією сім»єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, виховували дітей від попереднього шлюбу ОСОБА_6 Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні допитані свідки.

Свідок ОСОБА_9 показала, що її син та син ОСОБА_6 навчаються в одному класі, вона є головою батьківського комітету класу і їй відомо, що ОСОБА_6 проживала разом з ОСОБА_8.. однією сім»єю спочатку на вул..Ревуцького, а потім на вулиця Ялтинській. ОСОБА_8 часто забирав сина ОСОБА_6 зі школи, відвідував батьківські збори, приймав участь у житті дитини як батько.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали, що вони познайомили ОСОБА_8 ОСОБА_6, які після знайомства почали проживати однією сім»єю. ОСОБА_8 дуже переживав за те, що він разом з ОСОБА_6 та сином останньої не можуть проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки його рідні не сприймали цих стосунків, у зв»язку з чим і виникали конфлікти між позивачами та ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_12 показала, що вона працює разом з ОСОБА_6, і хатипов Г.Є. дуже часто приходив до останньої на роботу, у неї склалося враження, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 проживають однією сім»єю. Скандалів або будь-якого психологічного тиску матеріального характеру ОСОБА_6 на ОСОБА_8 не чинила.

Свідок ОСОБА_13 - донька ОСОБА_6 показала, що її мама ОСОБА_6 проживала разом з ОСОБА_8 однією сім»єю. Жодних конфліктів між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 стосовно матеріального стану між ними не було.

Свідок ОСОБА_14 показав, що він знав ОСОБА_8 останні 3 роки. При жітті ОСОБА_8 розповідач йому, що хоче побудувати будинок та проживати разом з ОСОБА_6

Оцінюючи покази свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17.,ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 в тій частині, що незадовго до смерті, ОСОБА_8 був у пригніченому стані, але ніколи не висловлював думок щодо позбавлення себе життя, не посилався на наявність у нього матеріальних проблем, суд вважає , що до цих показів слід явитися критично, оскільки заповіт ОСОБА_8 був складений не в присутності цих свідків. За виключенням свідків ОСОБА_20, який є бувшим чоловіком ОСОБА_6, ОСОБА_21., яка підтвердила, що ОСОБА_6 проживала разом з ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_2, чого не заперечують позивачі, всі інші свідки з ОСОБА_6 знайомі не були.

Про те, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були добрі відносини свідчить передсмертна розписка ОСОБА_8, який доручив саме ОСОБА_6 виконати його волю та розпорядитися залишеними ним коштами та речами для розрахунку з громадянами, перед він мав фінансові зобов»язання.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_8 під час складання заповіту розумів значення своїх дій і не мав психічних розладів. Заповіт складав самостійно, без жодного у сторонніх осіб.

Позивачі ж не довели в судовому засіданні свої позовні вимоги, а від так в денні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,208,209,213-215 ЦПК України, і ні підставі ст..ст. 203, 215, 231, 1257 ЦК України

суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє також в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, третя особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з часу його проголошення.

Суддя