Попаснянський районний суд Луганської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2-1566/10

10 серпня 2010 року Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючої судді Архипенко А.В.

при секретарі Альяновой Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Попасна цивільну справу за позовом Прокурора Попаснянського району в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі про визнання неправомірними тій щодо нездійснення підвищення до пенсії дитині війни, та зобовязання перерахувати розмір існсії та виплатити не донараховане підвищення до пенсії,

встановив:

Позивач звернувся з позовом про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі незаконними з приводу нездійснення підвищення до пенсії йому як дитині війни, гак як він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та йому підвищення на 30% як дитині війни, однак йому було відмовлено в перерахунку на цдставі чого він просить визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та підвищення пенсії на 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 2007р. по 2009 року ключно та зобов»язати відповідача зробити перерахунок його пенсії за цей період.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі.

ЛисенкоН.П.просила суд розглянути справу у її відсутності.

Представник ГІФУ у Попаснянському районі позов не визнав, надав заперечення на позов в якому вважає дії відповідача правомірними та такими що відповідають законодавству України, яке діяло на час таких виплат та просив суд розглянути справу без його участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має правовий статус дитини війни, що ідтвсрджується посвідченням (а.с.4).

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 истоиада 2004 року № 2195-1 У, що набрав чинність 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або юмісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується імість пенсії підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищенаведене та вирішуючи позовні вимоги позивача щодо перерахунку пенсії у2007 році суд зазначає наступне.

Так, п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія ст.6 закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена.

Але, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 ищезазначені положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», ким була зупинена дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», були визнані жими, що не відповідають Конституції України.

При цьому, відповідно до ст. 152 ч.2 Конституції України законі, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення онституційним судом Україні рішення про їх неконституційність.

Таким чином у 2007 році положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист їтей війни» були чинними в період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. (з дня набрання чинності .шення Конституційного суду України), а тому відповідач був зобовязаний протягом цього гріоду нарахувати та виплатити позивачу щомісячну надбавку до пенсії у розмірі 30% інімальної пенсії за віком.

При цьому судом враховується, що ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01 липня 410 грн.06 коп., з 01 жовтня 2007 року 415 грн.11 кой.

У звязку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги в цієї частині позову обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги позивача щодо перерахунку пенсії у 2008 році суд зазначає наступне.

Так, п.41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зокрема, статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання та державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

Однак рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» були визнані такими, що не відповідають Конституції У країни.

При цьому, відповідно до ст.152 ч.2 Конституції України законі, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом Україні рішення про їх неконституційність.

Таким чином у 2008 році положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист [дітей війни» в частині виплати дітям війни щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком були визнанні чинними з 22 травня 2008 року (з дня набрання чинності рішення Конституційного суду України).

Разом з тим, 28.05.2008р. Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №530 к<Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до и.8 якої було встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання та державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах: з 22.05.2008р. 48 грн.10 коп., з 01.07.2008р. 48 грн.20 коп., з 01.10.2008р. 49 гри.80 коп.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені чинні нормативно-правові акти, а саме Закон України «Про соціальний захист дітей війни» та Постанову КМУ «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», які регулюють порядок обчислення та виплати щомісячної надбавки до пенсії «дітям війни», суд зазначає, що в данному випадку існує суперечливість законодавства. При цьому судом враховується, що відповідно до ст.9 КАС р країни у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону Р країни, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою р країни, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну рилу.

Тому, виходячи із засад пріорітетності законів над урядовими нормативними актамй, вважає, що для врегульований спірних правовідносин підлягає застосуванню ст.6 Закону К країни «Про соціальний захист дітей війни», а не Постанова КМУ «Про деякі питання геніального захисту окремих категорій громадян», на які посилається представник відповідача в своїх запереченнях.

При цьому судом враховується, що ст.58 Закону України «Про Державний бюджет 1 країни на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» був стверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01 квітня- 1 гри., з 01 липня - 482 гри., з 01 жовтня - 498 грн.

У звязку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги в цієї частині позову обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року.

Вирішуючи позовні вимоги позивача щодо перерахунку пенсії у 2009 році суд зазначає наступне.

Так, ст.7.1 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Однак, названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином суд вважає, що нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у звязку з чим суд вважає заявлені позовді вимоги в цієї частині позову обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст..54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, був встановлений в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто у розмірі 498 грн.

На підставі викладеного, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007р. №6-рп/2007 та №10-рп/2008 від 22.05.2008р., керуючись ст.ст.4,8,10,60,212-215,224-227,292,294, 296 ЦПК України ,

Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов»язаних із соціальними виплатами від 18.02.2010р. суд

В И Р І III И В:

Позов Прокура Попаснянського району в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління ПФУ у Попаснянському районі щодо відмови ОСОБА_1II. в перерахунку та виплаті підвищення до пенсії у розмірі 10 (тридцяти) відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Зобовязати Управління ГІФУ у Попаснянському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 (тридцяти) відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 зоку до 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року но 31 грудня 2009 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Луганського апеляційного суду через Попаснянський райсуд.

Суддя