Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

іменем України

15 вересня 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Державного казначейства України на постанову Олевського районного суду від 21 жовтня 2009 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі, Державного казначейства України про визнання неправомірними дій та стягнення коштів, передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни,

встановив:

У квітні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом. Просила визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі щодо невиплати їй в повному обсязі надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, за період з 01.04.2006 року по 01.04.2009 року та стягнути з відповідача вказану надбавку за спірний період.

Ухвалою Олевського райсуду від 25 травня 2009 року до участі у справі в якості другого відповідача притягнуто Державне Казначейство України (а.с.14).

Постановою Олевського районного суду від 21 жовтня 2009 року позов задоволено частково. Визнані неправомірними дії щодо невиплати ОСОБА_3 підвищення до пенсії за ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Цією ж постановою зобовязано Державне Казначейство України виділити та перерахувати Управлінню Пенсійного Фонду України в Олевському районі 1175,4 грн. для виплати їх ОСОБА_3Р як надбавки до пенсії дитині війни за період з 1 квітня 2008 року по 1 квітня 2009 року. В задоволенні решти вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Державне казначейство України порушує питання про скасування зазначеної постанови в частині вимог до нього з ухваленням нового рішення про відмову в позові в цій частині. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема зазначає, що він не є розпорядником коштів, не має повноважень на виділення коштів на зазначені в даному позові цілі та не обслуговує рахунки Управління Пенсійного фонду в Олевському районі.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як зазначено у ч.І ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (в редакції до 01.01.2008 року та після 22.05.2008 року) дітям війни пенсії або щомісячне

довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі - Закону) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розміри прожиткового мінімуму на одну особу в 2008 році встановлені ст.58 Закону „Про Державний бюджет України на 2008 рік та ст. 54 Закону України "Про Державний бюджет на 2009 рік".

Положення ч.З ст.28 Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановленого іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Частиною 1 ст.8 Закону України „Про пенсійне забезпечення передбачено, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Позивачка є пенсіонеркою, має статус дитини війни, підвищення пенсії отримала в розмірі меншому, ніж передбачено законом. Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність дій Управління Пенсійного Фонду України в Олевському районі щодо невиплати позивачці спірного підвищення за період 1 квітня 2008 року по 1 квітня 2009 року і правильно визначив розмір недоплаченої їй пенсії.

Разом з тим суд першої інстанції необгрунтовано поклав на Державне Казначейство України обовязок виділити і перерахувати належні позивачці до виплати кошти, виходячи з наступного.

Відповідно до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства. Отже, саме вони є відповідачами у спорах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності оскаржуваної постанови в частині визначення періоду та розміру стягнення і щодо рішення про відмову в позові. Тому в цій частині законність судового рішення не перевіряється.

За наведених обставин та відповідно до п.З ч.І ст.309 ЦПК постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 307, 309, 313,314,316 ЦПК України, суд

вирішив:

Апеляційну скаргу Державного казначейства України задоволити.

Скасувати постанову Олевського районного суду від 21 жовтня 2009 року та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задоволити частково. Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі щодо невиплати ОСОБА_3 щомісячної державної допомоги дітям війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 1 квітня 2008 року по 1 квітня 2009 року. Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі на користь ОСОБА_3 1175 грн.40 коп. щомісячної державної допомоги дітям війни, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, за період з 1 квітня 2008 року по 1 квітня 2009 року.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні решти вимог до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі та в задоволенні вимог до Державного казначейства України .

Рішення є остаточним і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: