Справа № 2-1490/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2010 року Рівненський міський суд

в особі головуючого судді Головчака М.М.,

при секретарі Довбенко Г.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

23.10.2009 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. 00 коп., щомісячно,починаючи з дня подачі позову до суду - на період навчання в Технічному коледжі НУВГП/І-ІІ рівня акредитації, та на доньку ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. 00 коп., щомісячно,починаючи з дня подачі позову до суду на період навчання в Національному технічному університеті України „Київський політехнічний інститут.

Згідно позовної заяви вказувала, що з 19.05.1990 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі,однак сімейне життя між ними не склалося і шлюб 18.07.1995 року було розірвано,про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис № 542. Від подружнього життя вони мають сина ОСОБА_4 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З лютого 1995 року відповідач покинув сім»ю і став проживати окремо. Згідно рішення Рівненського міського суду від 13.08.1992 року відповідача зобовязано сплачувати на її користь аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку,щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Однак своїх зобовязань ОСОБА_3 не виконував, після її неодноразових скарг до правоохоронних органів ним до 1996 року частково почались сплачуватися аліменти,а з березня 1996 року відповідач фактично припинив їх сплату у зв»язку з народженням дитини від другого шлюбу. В результаті ухилень відповідача від свого обов»язку батька утримувати дітей за ним станом на 01.05.2009 року утворилась заборгованість по аліментах в сумі 47 140 грн. 51 коп. Відповідачем з моменту відкриття виконавчого провадження рішення Рівненського міського суду про примусове стягнення аліментів не оскаржувалось, відповідач старанно приховував своє фактичне місце проживання та місце роботи. Окрім того,рішенням Рівненського міського суду від 27.06.2006 року ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав. 18.05.2009 року діти досягли повноліття. На даний час син ОСОБА_6 є студентом технічного коледжу НУВГП/І ІІ рівня акредитації, стипендії не отримує, донька ОСОБА_5 студенткою Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут», отримує 750 грн. 00 коп. в місяць, однак цих коштів вистачає лише на придбання навчальних посібників. Діти потребують матеріальної допомоги,оскільки навчаються на денній формі навчання, можливості отримувати заробітки не мають. Окрім того, доньці необхідні кошти для проїзду до м. Києва і назад,що потребує значних затрат. Вказує, що її заробітна плата складає 667 грн. 00 коп. в місяць,грошей не вистачає навіть на харчування. Син ОСОБА_6 має незадовільний стан здоров»я,має багато хронічних захворювань, донька ОСОБА_5 також часто хворіє. Батько дітей впродовж 13 років ухилявся від виконання своїх батьківських обов»язків, допомоги своїм дітям не надавав і ними не цікавився. Тому керуючись ст.ст. 180, 199 СК України просить стягувати з ОСОБА_3 на її користь на період навчання дітей по 500 грн. 00 коп. на кожну дитину,щомісячно.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову,згідно яких позов не визнав за безпідставністю позовних вимог. Вказував,після розірвання шлюбу ним аліменти сплачувались,однак починаючи з 2000 року їх виплата була припинена в зв»язку з відсутністю постійного місця роботи та заробітку. Починаючи з серпня 2005 року по червень 2009 року аліменти перераховувались,тому жодних ухилень з його боку по сплаті аліментів не було. Доводи позивачки є необґрунтованими,оскільки діти навчаються на державній формі навчання,донька щомісяця отримує стипендію,тому затрати на навчання не такі великі. Просить також врахувати і обставини,які мають істотне значення по справі,а саме те,що він перебуває в скрутному матеріальному становищі, має сина від другого шлюбу,а також те,що без його відома було позбавлено батьківських прав,однак аліменти ним продовжувались сплачуватись. Тому виходячи із наведеного просить в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала, покликаючись на обставини,викладені в позовній заяві. Пояснила,що відповідач є працездатним, позбавлення його батьківських прав та наявність дитини від другого шлюбу не звільняє від обов»язку утримувати дітей,які продовжують навчання. Твердження відповідача про регулярну сплату аліментів не відповідають дійсності, ним сплачувались деякі періоди часу незначні суми, або кошти взагалі не надходили. ОСОБА_3 злісно ухилявся і на даний час продовжує ухилятися від свого обов»язку допомагати дітям,впродовж десятка років сину та доньці не допомагав та ними не цікавився. Вона отримує заробітну плату,розмір якої недостатній для допомоги дітям,які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги,тому просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала повністю. Пояснила, що діти є повнолітні,донька отримує стипендію, а відповідач ОСОБА_3 перебуває в скрутному матеріальному становищі, має дитину від другого шлюбу, не має постійного місця роботи та не в змозі надавати матеріальну допомогу дітям.

Заслухавши пояснення позивачки,представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтва про народження серії ІІІ-ГЮ №320368 та ІІІ-ГЮ № 320369.

Згідно довідки, виданої заступником директора з НР, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.09.2006 року є студентом Технічного коледжу НУВГП/І-ІІ рівня акредитації. Термін навчання складає з 01.09.2006 року по 30.06.2010 року.

Згідно довідки № 263 від 09.10.2009 року,ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є студенткою Національного технічного університету України „Київський політехнічний інститут. Термін навчання закінчується 30.06.2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Судом оглянуті надані позивачкою медичні документи сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,з яких вбачається,що останній має незадовільний стан здоров»я, неодноразово лікувався стаціонарно,в зв»язку з чим потребував ліків, копії квитанцій про придбання яких надано суду. Судом оглянуто довідку від 25.01.2010 року про те,що на ім»я ОСОБА_4 заброньова путівка в санаторій,вартість якої складає 7 425 грн. 00 коп.

Згідно довідки № 2178 від 26.10.2009 року, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1,сплачено 700 грн. 00 коп. за контрольно-рейтингові заходи,які проводить Інститут моніторингу якості освіти НТУУ «КПІ» за І та ІІ семестри 2007-2008 роки.

Позивачкою надано товарні чеки від 06.08.2008 року,22.02.2008 року, 14.02.2008 року, з яких вбачається про придбання нею оргтехніки,необхідної для навчання сина та доньки, судом оглянуто проїзні документи на ім»я ОСОБА_5 до м. Києва на період її навчання.

Згідно ст.200 СК України,суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку,сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин,зазначених у ст. 182 СК України.

Так, відповідачем по справі надано суду наступні докази,які він просить врахувати як істотні обставини, і відмовити у задоволенні позову про стягненні аліментів. А саме : копію свідоцтва про укладення шлюбу із ОСОБА_7 серії І-ГЮ № 273581, копію свідоцтва про народження сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії І-ГЮ № 013928,копію трудової книжки, з якої вбачається,що трудова діяльність ОСОБА_3 становить період з 01.03.2006 року по 31.10.2006 року, копії квитанцій про перерахунок коштів ОСОБА_1 за період з 2005 по 2009 роки.

Представник відповідача ОСОБА_3 стверджує про належне виконання свого батьківського обов»язку по утриманню дітей за попереднім рішенням Рівненського міського суду від 13.08.1992 року,на підтвердження чого суду надано копії квитанцій про перерахунок коштів, однак суд не приймає доводи сторін щодо виконання чи невиконання попереднього рішення суду про стягнення аліментів,оскільки предметом даного спору є вимога про стягнення аліментів на дітей,які продовжують навчання.

Окрім того,представник відповідача наголошує на позбавленні відповідача батьківських прав, однак згідно ч.2 ст.166 СК України,особа,яка позбавлена батьківських прав,не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини.

Як встановлено судом, в порушення ст.199 СК України, відповідач у добровільному порядку участі в утриманні сина та доньки, які потребують матеріальної допомоги, не приймає, хоча спроможний надавати таку допомогу, тому підстави для стягнення з нього аліментів за рішенням суду наявні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не є непрацездатним, має задовільний стан здоров»я, протилежного суду надано не було. Перебування відповідача у скрутному матеріальному становищі документально підтверджено також не було.

Враховуючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжують навчання на денній формі навчання, ніде не працюють, ОСОБА_4 має незадовільний стан здоров»я, а також враховуючи матеріальний стан сторін, наявність у платника аліментів дитини, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на двох дітей по 300 грн., щомісячно.

Вимоги позивачки про стягнення аліментів в більшому розмірі суд визнає не обґрунтованими.

Суд задовольняє вимоги позивачки і в частині стягнення витрат на правову допомогу. З квитанції № 825516 від 05.10.2009 року вбачається,що ОСОБА_1 було витрачено 250 грн. 00 коп. за надання правової допомоги,і ці витрати підлягають до стягнення з відповідача.

На підставі ст.ст.182,191,198-200 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 232,292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 300 грн. 00 коп. (триста грн. 00 коп.), щомісячно,починаючи з 23.10.2009 року на період навчання в Технічному коледжі НУВГП/І-ІІ рівня акредитації.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 300 грн. 00 коп. (триста грн. 00 коп.), щомісячно,починаючи з 23.10.2009 року на період навчання в Національному технічному університеті України „Київський політехнічний інститут.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги у розмірі 250 грн. 00 коп. (двісті пятдесят грн. 00 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 судовий збір в прибуток місцевого бюджету в сумі 51 грн. 00 коп. (п'ятдесят одна грн. 00 коп.) та в прибуток державного бюджету витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. (сто двадцять грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак