ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-769/10
провадження № Б/н 877
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді: Шкоріної О.І.

при секретарі: Телегіній Н.О., Пікало К.В.

з участю адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. Свої вимоги мотивувала тим, що за час шлюбу за спільні кошти вони придбали квартиру АДРЕСА_1 вартістю 350000 грн.. автомобіль марки «Мерседес_бенс» 1995 року випуску вартістю 90000 грн., гаражний бокс в ГБК «Позняки-3», який знаходиться по вул..Канальній,3 в м.Києві, вартістю 150000 грн. Оскільки сім»я фактично розпалася, вона бажає поділити спільно нажите майно. З урахуванням інтересів сина, а також тієї обставини, що спільне проживання та користування квартирою з відповідачем є неможливим, просила визнати за нею право власності на всю квартиру, а відповідачу виділити автомобіль та гаражний бокс.

В подальшому позивач збільшила свої позовні вимоги і просила визнати за нею та відповідачем по 1/ 2 частині квартири № 114 по вул..А.Ахматової, буд.№ 15 в м.Києві та по 1 / 2 частині гаражного боксу № 206 в ГБК «Позняки_3» по вул..Канальній, в м.Києві. Також просила визнати за нею право власності на майно, яке придбане за час шлюбу, а саме м»який диван вартістю 300 грн., два м»які крісла вартістю 400 грн., стінка-куточок вартістю 1400 грн., принтер вартістю 384 грн., цифрову відеокамеру SonyDSR-HC36Eвартістю 2155 грн., телефон PanasonicКХ - TG127 UASвартістю 327 грн.51 коп., телевізор SonyKDL-32 S2520 вартістю 5170 грн. 43 коп., а всього на загальну суму 10136 грн.94 коп. За відповідачем ОСОБА_4 визнати право власності на наступне майно: м»який диван вартістю 2500 грн., шафу вартістю 600 грн., шафу для взуття вартістю 400 грн., електроплиту вартістю 1800 грн., холодильник «Мінськ» вартістю2500 грн., стіл кухонний вартістю 1500 грн., меблі кухонні вартістю 1500 грн., куточок м»який кухонний вартістю 500 грн., музичний центр «Philips» .вартістю 700 грн., тумба під музичний центр вартістю 300 грн., автомобіль «Мереседес-Бенс» 300 ТД 1995 року вартістю 88140 грн.09 коп., а всього на суму 100440 грн.09 коп. Узв»язку з тим, що вартість майна, яка буде виділена відповідачу більша, просила стягнути на її користь грошову компенсацію в сумі 45151 грн.58 коп. Майно, а саме монітор 19 TFTSamsungSM940 ВМ вартістю 1269 грн.33 коп., монітор 19 TFTSamsungSM940 ВМ вартістю 1269 грн.33 коп., машину пральну WASHERHOTPOINTARISTONARSD109 EUвартістю 2835 грн. 33 коп., машину пральну WASHERHOTPOINTARISTONARSD 109 EUвартістю 2835 грн. 33 коп., як таке, що придбане нею за власні кошти визнати особистою приватною власністю. Настільний комп»ютер - Ноутбук виключити з розподілу майна, оскільки останній вона отримала від керівника фірми у користування.

Відповідач ОСОБА_4, не погоджуючись з позовом, звернувся до суду з зустрічною позовною заявою і просив визнати за ним та відповідачкою за зустрічним позовом право власності по 1/ 2 частині квартири АДРЕСА_2. А також визнати за ним право власності на м»який диван вартістю 2500 грн., крісло м»яке вартістю 950 грн., шафу вартістю 600 грн., меблі кухонні вартістю 1250 грн.,електроплиту вартістю 1.800 грн., холодильник «Мінськ» вартістю 2500 грн., телевізор SonyKDL-32 S2520 вартістю 6204 грн. 52 коп., а всього на загальну суму 15804 грн.52 коп. Відповідачці просив присудити м»який диван вартістю 2500 грн.,, крісло м»яке вартістю 950 грн., стінку-куточок вартістю 1400 грн., меблі кухонні вартістю 1250 грн., куточок м»який кухонний вартістю 1400 грн., стіл кухонний вартістю 1500 грн., шафу для взуття вартістю 400 грн., принтер вартістю 800 грн., цифрову відеокамеру SonyDSR-HC36Eвартістю 2155 грн, телефон PanasonicКХ - TG127 UASвартістю 393 грн.01 коп., монітор 19 TFTSamsungSM940 ВМ вартістю,1269 грн.33 коп., монітор 19 TFTSamsungSM940 ВМ вартістю 1269 грн.33 коп., машину пральну WASHERHOTPOINTARISTONARSD109 EUвартістю 2835 грн.33 коп., машину пральну WASHERHOTPOINTARISTONARSD 109 EUвартістю 2835 грн.33 коп., настільний комп»ютер _Ноутбук AcerВСМ 94311 MCGвартістю 8500 грн., а всього на суму 29457 грн.34 коп. А також просив стягнути на його користь грошову компенсацію в розмірі 6826 грн.41 коп.

В подальшому позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 позовні вимоги збільшив і просив визнати за ним право власності на 2/ 3 частини квартири АДРЕСА_3, а також на предмети звичайної домашньої обстановки і меблі, а саме м»який диван вартістю 2500 грн., шафу вартістю 600 грн., шафу для взуття вартістю 400 грн., електроплиту вартістю 1800 грн., холодильник «Мінськ» вартістю 2500 грн., стіл кухонний вартістю 1500 грн. , на загальну суму 9300 грн. За ОСОБА_6 визнати право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 , а також на майно, а саме : м»який диван вартістю 2500 грн.,, крісло м»яке вартістю 950 грн., стінку-куточок вартістю 1400 грн., меблі кухонні вартістю 1250 грн., куточок м»який кухонний вартістю 1400 грн., стіл кухонний вартістю 1500 грн., , принтер вартістю 800 грн., цифрову відеокамеру SonyDSR-HC36Eвартістю 2155 грн, телефон PanasonicКХ - TG127 UASвартістю 393 грн.01 коп., монітор 19 TFTSamsungSM940 ВМ вартістю 1269 грн.33 коп., монітор 19 TFTSamsungSM940 ВМ вартістю 1269 грн.33 коп., машину пральну WASHER'HOTPOINTARISTONARSD109 EUвартістю 2835 грн.33 коп., машину пральну WASHERHOTPOINTARISTONARSD 109 EUвартістю 2835 грн.33 коп., настільний комп»ютер_Ноутбук AcerВСМ 94311 MCGвартістю 8500 грн., крісло м»яке вартістю 950 грн.,, меблі кухонні вартістю 1250 грн, ., телевізор SonyKDL-32 S2520 вартістю 6204 грн. 52 коп., а всього на суму 29457 грн.34 коп. У зв»язку з нерівністю часток просив стягнути з відповідачки на його користь грошову компенсацію 14080 грн.93 коп. Свої вимоги мотивував тим, що спірна квартира належить йому особисто, оскільки придбана ним особисто на його особисті кошти, в тому числі від продажу автомобіля, на частково позичені у співробітників та у свого брата кошти. Автомобіль «Мерседес - Бенс 300 ТД 1995 року випуску був придбаний в 2007 році за 60000 грн., які були ним позичені у брата ОСОБА_7 строком на 2 роки. Автомобіль був ним проданий в першій половині дня 4 серпня 2009 року до розгляду справи про розірвання шлюбу і за взаємною згодою з дружиною, оскільки сім»ї потрібні були кошти. 5 серпня 2009 року через відсутність у нього грошей для повернення боргу він продав автомобіль брату за 41000 грн. за дійсною експертною оцінкою спеціаліста, внаслідок чого його борг брату залишається 19000 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, в зустрічному відмовити і пояснила, що до реєстрації шлюбу вона з відповідачем проживали однією сім»єю півтора роки і після укладення шлюбу на другий- третій день підписали договір про придбання однокімнатної квартири АДРЕСА_4. Першу частку вартості внесли при підписанні договору і вона складала 30 % від вартості квартири, а другу в розмірі 70 % сплатили поетапно, останні кошти були внесені 2.03.1999 року. В,квартирі за спільні кошти був проведений ремонт і після народження сина в квітні 1999 року переїхали проживати в придбану квартиру. За час шлюбу придбали м»який куточок, диван, цифрову відеокамеру, телефон Панасонік, телевізор Соні, стінку-куточок, принтер, шафу, меблі кухонні,, шафу для взуття, електроплиту, кухонний м»який куточок, холодильник «Мінськ», музичний центр Філіпс, тумбу під музичний центр, автомобіль Мерседес вартістю 88140 грн.09 коп., гаражний бокс придбали без документів, але за спільні кошти. Що стосується двох моніторів та двох пральних машин, то ці предмети нею були придбані за її особисті кошти по кредитним договорам вже післяприпинення шлюбних відносин з відповідачем, а тому просила визнати це майно п особистою власністю. Настільний комп»ютер - Ноутбук нею отриманий по договору позики в користування від керівника фірми, де вона працювала, а тому має бути виключений з розподілу майна. Що стосується автомобіля, то пояснила, що вона дізналася про продаж відповідачем автомобіля у вересні 2009 року і її згоду при продажі автомобіля ніхто не вимагав, а тому просила стягнути з відповідача половину вартості автомобіля, яка на даний час становить 88140 грн.09 коп.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали і просили в задоволенні позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити, пояснивши, що квартира АДРЕСА_5 придбана за кошти відповідача, який до часу укладення шлюбу їх накопичував,. а також використав кошти від продажу автомобіля та частково позичив у брата. Загалом сплатили за квартиру 26000 грн. Інвестиційний договір укладався на його ім.»я і він же сплачував кошти по кредитному договору, а в подальшому ніс витрати по оплаті- квартири та комунальних послуг. Всі кошти, які отримувала дружина, остання витрачала виключно на себе. Але враховуючи, що проживали разом, і від шлюбу мають сина, відповідач не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на 1 / 3 частину спірної квартири. Автомобіль «Мерседес Бенс» був проданий за домовленістю з позивачкою, з метою повернути гроші, які отримали у борг у брата . Угода купівлі-продажу була укладена під час перебування сторін у шлюбі. Вартість автомобіля, яка зазначена позивачкою не відповідає дійсності і спростовується актом оцінки автотранспортного засобу, який складено при відчуженні автомобіля. Що стосується гаражного боксу, то повідомив, що гараж він орендує, за що сплачує кошти в сумі 40 грн. на місяць і будь-яких правовстановлюючих документів на його ім.»я на гараж не має, а тому гараж не підлягає розподілу. Така техніка, як ноутбук, 2 монітори та 2 пральні машини були придбані ними за час шлюбу, за спільні кошти і повинні бути включені до поділу майна подружжя. Музичний центр «Філіпс» та тумба під музичний центр є його дошлюбним майном і поділу не підлягає.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 23 квітня 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого 23.04.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокиївського району м.Києва /а.с.8/.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1

/а.с.9/.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 4 серпня 2009 року шлюб між сторонами розірваний. / цивільна справа № 2-4942/09/.

Відповідно до ст..60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини /навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо/ самостійного заробітку /доходу/.

За час шлюбу сторони придбали квартиру № 114 в будинку № 15 по вул. .ААхматової в м.Києві, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 4 лютого 1999 року № 86- С/КІ /а.с.Ш/. Квартира складається з однієї кімнати житловою площею 19 кв.м.

Оцінюючи посилання відповідача та його представника, що квартира була придбана за позичені кошти, а також за кошти, які належали відповідачу до шлюбу, суд вважає такими, що є не доведеними та не ґрунтуються на жодних належних та допустимих доказах. Лист , який надав відповідач на підтвердження своїх вимог щодо придбання квартири за його власні дошлюбні кошти /а.с.212-215/ не є доказом, оскільки з листа не вбачається яку саме суму коштів мав відповідач до шлюбу та вніс на придбання квартири, яку суму необхідно сплатити додатково. Крім того, в листі міститься припущення, що «Толя мабуть продав машину», що виключає можливість розцінити цю обставину, як беззаперечний доказ. Інших же доказів відповідачем не надано.

Також суд вважає не доведеним, що отриманий 21 травня 1998 року по місцю роботи безпроцентний кредит, позивачка використала для сплати платежів на будівництво квартири, оскільки в зобов»язанні не міститься посилань, на які цілі отриманий кредит, а також

відсутні докази зарахування отриманої суми на рахунок забудовника, або установи банку, яка видала кредит на будівництво житла..

Таким чином , суд вважає, що оскільки сторонами не доведено, що в придбання квартири вкладалися чиїсь особисті кошти, суд вважає, що квартира є спільною сумісною власністю подружжя і кожному з них належить по 1 / 2 частині квартири.

Крім того, 13 жовтня 2007 року подружжя ОСОБА_8 придбали автомобіль «Мерседес - Бенс 300 ТД 3000 /1995 року/ державний номер НОМЕР_1 /а.с.16/.

Судом встановлено, що зазначений автомобіль був відчужений відповідачем без згоди позивачки по біржовій угоді від 04.08.2009 року.

Оцінюючи посилання відповідача та його представника, що автомобіль був придбаний за отримані у борг брата відповідач кошти та проданий за взаємною згодою дружини для того щоб розрахуватися з боргом, оскільки на той час вони перебували в шлюбі суд вважає такими, що не заслуговують на увагу суду, а також спростовуються дослідженими по справі доказами. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 4 серпня 2009 року шлюб між сторонами розірваний і зазначеним рішенням встановлено, що сторони з вересня 2008 року спільного домашнього господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, шлюб носить формальний характер.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, відчуження автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя, відбулося вже під час, коли сторони не вели спільне господарство, не мали єдиного бюджету, відповідно не можна вважати, що відповідач діяв за згодою другого з подружжя. Отже, за таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача, який розпорядився майном на власний розсуд, грошову компенсацію, яка дорівнює половині вартості автомобіля.

Визначаючи вартість компенсації, суд вважає необхідним виходити з оцінки автотранспортного засобу, яка зазначена в акті від 4 серпня 2009 року, тобто на час відчуження автомобіля, та складає 41151 грн.93 коп. Зазначена оцінка проведена фахівцем, після огляду транспортного засобу і зазначена вартість є найбільш приближеною до реальної вартості автомобіля, /а.с.107/. Що стосується висновку спеціаліста з оцінки транспортного засобу № 94/09, який надано позивачкою, то суд вважає, що зазначений висновок не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки складений висновок без огляду транспортного засобу / а.с.68-69/.

Також судом встановлено, що сторонами було придбане наступне майно: м»який диван вартістю 950 грн., шафа вартістю 150 грн., шафа для взуття вартістю 50 грн., електроплита вартістю 35,0 грн., холодильник «Мінськ» вартістю 450 грн., стіл кухонний вартістю .600 грн., м»який диван вартістю 300 грн., крісло м»яке вартістю 250 грн., стінка- куточок вартістю 1400 грн., меблі кухонні вартістю 2500 грн., куточок м»який кухонний вартістю 1400 грн., принтер вартістю 384 грн., цифрову відеокамеру Соні вартістю 2155 грн., телефон Панасонік вартістю ,393 грн.01 коп., крісло м»яке вартістю 200 грн., телевізор Соні вартістю 6204 грн.52 коп.

Щодо вартості зазначеного майна, то сторони в ході судового розгляду дійшли згоди, а тому суд вважає можливим при постановленні рішення виходити з тієї вартості, яка погоджена сторонами.

Відповідно до ст..57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, а також майно, набути нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Позивачкою не доведено, а судом не встановлено, що музичний центр «Філіпс» та тумбочка під музичний центр придбані сторонами за час шлюбу. Відповідач зазначає в своїх запереченнях, що це є його дошлюбним майном, що принципово не оспорюється позивачем, а тому суд вважає, що ці предмети не підлягають поділу і є особистою власністю відповідача ОСОБА_4

Не підлягає поділу і ноутбук AcerВСМ 94311 MCG, оскільки відповідачем не доведено,що це майно придбавалося подружжям за час шлюбу. Навпаки згідно з договором безоплатної позички від 14 березня 2008 року, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_3, позикодавець в порядку і на умовах, визначених договором надав позичальнику для безоплатного користування позику у вигляді матеріальних цінностей, а саме ноутбука, а останній зобов»язується повернути позику у визначений строк /а.с.86-87/. Передача ноутбука підтверджується актом прийому-передачі /а.с.89/.

Відповідно до ст..57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв»язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Як вже зазначалося судовим рішенням встановлено, що сторони не проживають однією сім»єю з вересня 2008 року.

23 серпня 2008 року позивачка уклала кредитний договір з ТОВ «Комерційний банк «Дельта», відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала грошові кошти на придбання майна у сумі 8209 грн.34 коп., згідно з переліком, що зазначений у рахунку-фактурі № 2ц- 080823-018 від 23.08.2008 року, а саме двох моніторів та двох пральних машин /а.с.79-82/. Крім того, відповідно до умов договору погашення кредиту відбувається, починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит.

Таким чином перше погашення кредиту відбулося у вересні 2008 року, тобто за часуже окремого проживання сторін. Отже монітор 19 TFTSamsungSM940 ВМ вартістю 1269грн.ЗЗ коп., монітор 19 TFTSamsungSM940 ВМ вартістю 1269 грн.ЗЗ коп., машину пральнуWASHERHOTPOINTARISTONARSD 109 EUвартістю 2835 грн.ЗЗкоп., машину пральнуWASHERHOTPOINTARISTONARSD 109 EUвартістю 2835 грн.ЗЗ коп. слід визнатиособистою власністю позивачки ОСОБА_3

Що стосується гаражного боксу , розташованого в ГБК «Позняки-3», який знаходиться по вул..Канальна, 3 в м.Києві, то суд вважає, що гараж не підлягає поділу, оскільки суду не надано документів, які б підтверджували право власності будь-кого з сторін на зазначене майно.

Аналізуючи наведене, враховуючи інтереси малолітнього сина сторін, який залишився проживати з матір»ю, на його утримання з відповідача стягнуті кошти, суд вважає можливим поділити майно подружжя наступним чином. ОСОБА_3 присудити м»якийдиван вартістю 300 грн., крісло м»яке вартістю 200 грн., крісло м»яке вартістю 250 грн., стінка-куточок вартістю. 1400 грн., принтер вартістю 384 грн., цифрову відеокамеру SonyDSR-HCS36Eвартістю 2155грн., телефон PanasonicКХ - TG127 UASвартістю 393 грн.01 коп., телевізор SonyKDL-32 S2520 вартістю 6204 грн. 52 коп., а всього майна на загальну суму 11286 грн.53 коп. А ОСОБА_4 присудити м»який диван вартістю 950 грн., шафу вартістю 150 грн., шафу для взуття вартістю 50 грн., електроплиту вартістю 350 грн., холодильник «Мінськ» вартістю 450 грн. , стіл кухонний вартістю 600 грн., меблі кухонні вартістю 2500 грн., куточок м»який кухонний вартістю 1400 грн., а всього майна на загальну суму 6450грн.

Враховуючи загальну вартість майна, яке підлягає поділу, з урахуванням вартості проданого відповідачем автомобіля / 11286 грн.53 коп. + 6450 грн. + 41151 грн.93 коп./ = 59988 грн.46 коп. Тобто, кожному з подружжя належить майна в грошовому виразі на суму 29964 грн.23 коп. Оскільки позивачці присуджено майна на суму 11286 грн.53 коп., то з відповідача підлягає стягненню в рахунок компенсації 18677 грн.70 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11, 15, 60,208, 212-215 ЦПК України, і на підставі ст..ст.57, 60, 63, 65, 67, 69, 70 СК України, суд

. ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1 / 2 частину квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1 / 2 частину квартири АДРЕСА_2.

Присудити ОСОБА_3 наступне майно: м»який диван вартістю 300 грн., крісло м»яке вартістю 200 грн., крісло м»яке вартістю 250 грн., стінка-куточок вартістю 1400 грн., принтер вартістю 384 грн., цифрову відеокамеру SonyDSR-HC36Eвартістю 2155 грн., телефон PanasonicКХ - TG127 UASвартістю 393 грн.01 коп., телевізор SonyKDL-32 S2520 вартістю 6204 грн. 52 коп., а всього майна на загальну суму 11286 грн.53 коп.

Присудити ОСОБА_4 наступне майно: м»який диван вартістю 950 грн., шафу вартістю 150 грн., шафу для взуття вартістю 50 грн., електроплиту вартістю 350 грн., холодильник «Мінськ» вартістю 450 грн., стіл кухонний вартістю 600 грн., меблі кухонні вартістю 2500 грн., куточок м»який кухонний вартістю 1400 грн., а всього майна на загальну суму 6450 грн.

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_3 наступне майно: монітор 19 TFTSamsungSM940 ВМ вартістю 1269 грн.33 коп., монітор 19 TFTSamsungISM940 ВМ вартістю 1269 грн.33 коп., машину пральну WASHERHOTPOINTARISTONARSD109 EUвартістю 2835 грн.33 коп., машину пральну WASHERHOTPOINTARISTONARSD 109 EUвартістю 2835 грн.33 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок грошової компенсації 18677 грн.70 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя