Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-7446
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Непоради М.П.

при секретарі - Яіцької А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 про

розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Сторони зареєстрували шлюб 21 червня 1997 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, за актовим записом 578.

Дошлюбне прізвище позивача - "Рязанова"'.

Від даного шлюбу є неповнолітні діти - ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою.

Позивач просить суд розірвати шлюб, мотивуючи це тим. що шлюбні відносини між сторонами не підтримуються з серпня 2010 року, позивач залишила сім'ю та проживає у батьків, сторони проживають окремо без поважних причин. Позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу стала поведінка відповідача, яка суперечить її моральним засадам, також відсутність взаємопоразуміння. втрата почуття кохання до відповідача. На перемирення і подальше подружнє життя позивач не згодна.

В попередньому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повном/ обсязі, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини.

Відповідач в попереднє судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву, яка залучена до матеріалів справи.

Згідно ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, маючих істотне значення.

Як убачається із пояснень позивача не спростованих відповідачем, сторони припинили шлюбні відносини в серпні 2010 року. У теперішній період сторони сумісного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують без поважних причин. На перемирення позивач не згодна. Відповідач також визнав, що на даний час сім'ї фактично не існує.

Все вищезазначене свідче про те. що даний шлюб розпався, зберегти сім'ю не можливо, про що свідчить відмова позивача від примирення. Також збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача та дітей, які мають істотне значення.

На підставі вищезазначеного збереження сім'ї стало неможливим.

Керуючись ст.ст. 174.213, 214-215,218,223 ЦПК України, ст.ст. 110, 112. 114. 115 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 червня 1997 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 578 - розірвати.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 держмито на користь держави в сумі 51 грн., позивача звільнити від сплати держмита.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий М.П. Непорада