Братський районний суд Миколаївської області
Справа № 2-625/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року Братський районний суд

Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Кірімової О.М.

при секретарі Москаленко С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське справу за позовною заявою ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,

третя особа: ОСОБА_3,

про визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельною ділянкою біля нього, що розташований по вулиці Куйбишева, 37, в с.Новомарївка Братського району Миколаївської області та визнати договір купівлі-продажу укладений між ним та відповідачем ОСОБА_2 дійсним.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19 травня 2000 року, згідно простого письмового договору купівлі-продажу, він придбав у відповідача ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими спорудами та земельною ділянкою біля нього, що розташований по вулиці Куйбишева, 37 в с.Новомарївка Братського району Миколаївської області.

На теперішній час позивач бажає належним чином і у встановленому законом порядку оформити документи на вищевказаний будинок, щоб надалі реалізувати своє право власності на нерухоме майно, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що 19 травня 2000 року він та ОСОБА_2 уклали простий письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме будинку з господарськими спорудами та земельною ділянкою біля нього по вул.Куйбишева, 37, в с.Новомарївка Братського району. Однак в порушення вимог Цивільного Кодексу України в нотаріальній конторі вказаний договір не оформили, тому він не є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на будинок. При зверненні щодо оформлення договору купівлі-продажу, він дізнався, що вказаний будинок належним чином не оформлений відповідачем після смерті ОСОБА_4, яка заповіла його у власність ОСОБА_2 Умови договору купівлі-продажу сторонами були виконанні в повному обсязі, а тому просив суд визнати договір дійсним. Відповідач ОСОБА_3, яка є його дружиною не заперечує проти визнання права власності на будинок за ним.

Відповідач ОСОБА_2 суду пояснила, що дійсно спірний будинок належав ОСОБА_4, яка заповіла його відповідачу. Так, як ОСОБА_4 померла, ОСОБА_2 вважала себе власником вказаного будинку і тому 19 травня 2000 року уклала з позивачем простий договір купівлі-продажу. Коли виявилося, що ОСОБА_1 не має можливості оформити вказану нерухомість, вона пояснила, що не може переоформити на себе спадкове майно ОСОБА_4, оскільки в неї для цього не має коштів. Вона не заперечувала, щоб суд визнав за ОСОБА_1 право власності на вказане нерухоме майно.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та земельною ділянкою біля нього по вулиці Куйбишева,37 в с.Новомарївка Братського району Миколаївської області.

19 травня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та земельною ділянкою біля нього, що розташований по вулиці Куйбишева, 37, в селі Новомарївка Братського району Миколаївської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 19.05.2000р.(а.с.5), розпискою (а.с.6) та що ніким в судовому засіданні не оспорювалося.

Даними довідки Вознесенського МБТІ (а.с.17) підтверджується факт того, що будинок, що розташований по вулиці Куйбишева, 37, в с.Новомарївка Братського району Миколаївської області, зареєстрований за ОСОБА_4, згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок(а.с.8).

Згідно, свідоцтва про смерть(а.с.7) ОСОБА_4 померла 09.03.1995 року.

Відповідно заповіту(а.с.10) ОСОБА_4 усе своє майно та власний будинок зі всіма надвірними будівлями заповідала у власність ОСОБА_2, а отже остання хоча й не оформила спадщину належним чином, фактично прийняла спадщину та є власником спірного будинку.

Оскільки правовідносини між позивачем та відповідачем склалися до прийняття Цивільного кодексу України в редакції 2004 року, суд при вирішенні даного спору застосовує Цивільний Кодекс України 1963 року.

Згідно ст.227 ЦК України(в ред.1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією стороною є громадянин. Недотримання такої умови тягне недійсність угоди.

Проте на підставі ч.2 ст.47 ЦК України(в ред. 1963 року) такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, що має місце у даній справі.

Інше в процесі судового розгляду не встановлено.

У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 60, 209, 213, 215, 218, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 травня 2000 року.

Визнати право власності ОСОБА_1 на цілий житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку біля нього, що розташований по вулиці Куйбишева, 37, в селі Новомарївка Братського району Миколаївської області.

Апеляційна скарга на рішення Братського районного суду Миколаївської області може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

.

Суддя Кірімова О. М.