Справа № 2-1362/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2010 року Подільський районний суд м.Києва в складі: головуючого - судді Зіміної В.Б., при секретарі: Сиваченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м.Києва позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: відділ опіки та піклування Подільської в м.Києві районної державноїадміністрації про вселення, визначення порядку користування, усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення моральної шкоди і зустрічну позовну заяву ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5. ОСОБА_3. ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: відділ опіки та піклування Подільської у м.Києві районної державної адміністрації про припинення права на частку у спільній власності на квартиру та виплату грошової компенсації; -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1, діючи в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим. що сторони є співвласниками кв.23 в 6.32-В по пр-ту Г.Гонгадзе в м.Києві по 1/6 частини кожний.

Зазначена квартира є ізольованим трикімнатним приміщенням загальною площею 65,7 кв.м., жилою 41.6 кв.м., кухня - 7.5 кв.м., ванна, туалет, коридор, дві лоджії та три ізольовані кімнати, площею: 9.9 кв.м.. 14,8 та 16,9 кв.м.

На даний час позивачі проживають в належній ним на праві вл ас носі і двокімнатній кв.21 в 6.21 по вул.Салютній в м.Києві. Але оскільки ОСОБА_2 є студентом першого І курсу Київського Міжнародного Університету і сім'ї необхідні кошти на його навчання, позивачі змушені вселитися в спірну квартиру, а свою здати в оренду.

Відповідачі, за згодою позивачки, користувались всією площею спірної квартири, але на даний час не бажають передати позивачам ключі та звільнити кімнату площею 14,8 кв.м.. яка за розміром найбільш відповідає часткам сторін у квартирі.

В спірній квартирі зареєстровані 4 особи: мати позивачки, сестра та її двоє неповнолітніх дітей. Також в квартирі без реєстрації проживає чоловік сестри ОСОБА_5. якій мас окрему власну двокімнатну квартиру, яку відповідачі здають в оренду як і однокімнатну квартиру відповідачки ОСОБА_3

Діями відповідачів, що полягають в порушенні прав власності позивачки на частину квартири та неможливості вільно її користуватися, позивачки завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 5000 грн.

В зв'язку з чим позивачка ставила питання про усунення з боку відповідачів перешкоди вздійсненні права на користування квартирою шляхом передачі ключів від кв.23 6.32-В по пр- п ОСОБА_7 в м.Києві. вселення її та її неповнолітнього сина в спірну квартиру, визначення порядку користування цією квартирою, шляхом виділення в користуванні позивачки та її сина кімнати площею 14,8 кв.м., а в користування відповідачів двох кімнат площею 16.9 кв.м. та 9.9 кв.м. та залишивши в спільному користуванні співвласників кухню, ванну кімнату, туалет і коридори, а також солідарного стягнення з відповідачів моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

В подальшому позивачка доповнила свої позовні вимоги вимогою про визнання за нею та ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/6 частині кв.23 6.32-В по пр-ту .ОСОБА_7 в м.Києві.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 досяг повноліття і був визначений як позивач по справі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала з підстав зазначених в позовної заяві та просила його задовольнити. А також пояснила, що дійсно

відповідачі передали п ключі від вхідної двері квартири, але тільки від одного замка, а тому вона не має змоги потрапити до квартири.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання .не з'явився, надав заяву, де просив слухати справу в його відсутність (а.с. 156).

Відповідачі позов не визнали, мотивуючи тим. що з їх боку позивачки не створюється ніяких перешкод в користуванні квартирою. Відповідачі не заперечують проти того, щоб позивачка вселилась в квартиру, незважаючи на неприязнені стосунки між сторонами. За рішенням суду позивачка вже була вселена в квартиру, але вона сама не бажає там проживати.

Під час розгляду справи в судовому засіданні відповідачі передали позивачки ключі від спірної квартири.

Вимога щодо визначення порядку користування задоволенню не підлягає, оскільки рішенням Шевченківського районного суду М.Києва від 18.03.99р. ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позову щодо зміни найму житлового приміщення квартири, що на думку відповідачів є підставою для закриття провадження по справі в цієї частині.

Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди нічім не обґрунтовані та не підтверджені документально, а тому також на думку відповідачів не підлягають задоволенню.

Під час розгляду справи відповідачами було подано зустрічну позовну заяву в якій вони, посилаючись на неможливість спільного проживання з позивачкою через неприязненні стосунки ставлять питання про припинення права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та сплату на їх користь грошової компенсації, вартості 1/6 частки кожному АДРЕСА_1.

Позивачі з зустрічним позовом не погодились, посилаючись на те. що вони не бажають грошової компенсації, а хочуть щоб ним в користування була виділена окрема кімната площею 14.8 кв.м., де вони мають намір проживати.

Представник третьої особи служби у справах дітей Подільської районної у м.Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився. Третя особа надала письмові пояснення, де з позовом погодилась, посилаючись на вимоги ст. 150 ЖК України та ст.383 ЦК України, які надають право власникам квартири на проживання їх та членів їх сімей в цієї квартирі. Проти зустрічного позову заперечували, мотивуючи зим, що в позові не наведено підстав, які б давали право на припинення права власності позивачів на частину квартири за рішенням суду, як це передбачено ст.365 ЦК України (а.с. 133-134. 166-167).

Заслухавши пояснення позивача, відповідачів та представника відповідачки ОСОБА_4Д.„ пояснення свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що АДРЕСА_2 на праві власності за ОСОБА_3, ОСОБА_1. ОСОБА_2. ОСОБА_4. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого відділом приватизації Подільської райдержадміністрації 03.12.07р., що підтверджується довідкою БТІ № 1-09 (И-2010) від 29.01.10р. та поясненнями сторін (а.с. 112).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимога щодо визнання за кожним з позивачів права власності на 1/6 частину кв.23 в 6.32-В по пр-ту Г.Гонгадзе задоволенню не підлягає, оскільки позивачі є власниками часток квартири на підставі правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло виданого відділом приватизації Подільської райдержадміністрації 03.12.07р. Право власності позивачів на частки в квартири зареєстровано в Київському бюро технічної інвентаризації і ніким не оспорюється.

Спірна квартира має три ізольовані окремі кімнати жилою площею 14.8 кв.м.. 16,9 кв.м. та 9.9 кв.м., загальна площа квартири 65,7 кв.м. Власником особового рахунку є ОСОБА_3 На спірній житлової площі зареєстровані 6 осіб: позивачі та відповідачі по справі (а.с. 15, 54).

Фактично в квартирі проживають 4 особи відповідачі по справі.

Позивачі проживають в двокімнатної кв.21 6.21 по вул.Салютній в м.Києві, загальною площею 46,10 кв.м., житловою 31.2 кв.м., яка належить ним на праві власності по Vi частині на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.08.05р.. що підтверджується дослідженими в суді документами та поясненнями сторін (а.с. 10-11).

У судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідачі використовували всю площу спірної квартири за її згодою, але на даний час через необхідність навчання сина, на яке потрібні кошти, вона вимушена вселитися в спірну квартиру для подальшого проживання.

Відповідачі створюють перешкоди та не дають ключів від вхідної двері, що позбавляє її та її сина права на користування своєю власністю. В підтвердження чого позивачами надані довідка з Київського міжнародного університету №3 1 від 2 1.10.09р.. де зазначено, що ОСОБА_2 є студентом 1 курсу денної форми навчання та договір про навчання №09/024 від 01.09.09р., в якому визначена вартість навчання за один навчальний рік в розмірі 15500 грн. (а.с. 17-18).

Відповідачі в судовому засідання пояснили, що вони не заперечують проти вселення позивачів в квартиру та передали під час судового засідання позивачки ОСОБА_1 ключі від вхідної двері.

Зі слів позивачки вона не змогла потрапити в квартиру через те, що вхідна дверь квартири має два замка, а її передали ключ тільки від одного. Зі слів відповідачів вхідна дверь має один замок, ключ від якої передано позивачки. '

Доказів того скільки замків має вхідна дверь спірної квартири сторонами суду не надано, але з поведінки сторін в судовому засіданні вбачається, що між ОСОБА_1 з одного боку та її матерю ОСОБА_3 і сестрою ОСОБА_4 з іншого склалися неприязнені конфліктні стосунки, що не дозволяє сторонам вирішити питання мирним шляхом.

Відповідно до ст.ст. 358. 361. 386 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності та має право вимагати усунення порушення його права власності в судовому порядку.

Ст. 150 ЖК України та ст.383 ЦК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

ГІриймая до уваги те, що позивачі є власниками по 1/6 частини кожний спірної квартири, мають реєстрацію за адресою: м.Київ, пр-т Г.Гонгадзе. 32-в кв.23, що дає ним право на проживання та користування квартирою, а також враховуючи неприязнені конфлікті стосунки між сторонами, що перешкоджає вирішенню питання мирним шляхом, суд вважає за можливе вирішити питання вселення позивачів в квартиру в судовому порядку.

Оскільки житлова площа квартири становить 41.6 кв.м.. то на долю кожного співвласника квартири припадає 6,93 кв.м. При цьому, доля двох співвласників буде складати 13,86 кв.м. Кімната площею 14,8 кв.м. на 0,94 кв.м. перебільшує долю позивачки та її сина, але є найбільш приближеною до частки сторін у праві власності на спірну квартиру.

Згідно правил ст.50 ЖК України не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими 9 років, крім подружжя.

Крім того, спірна квартира є спільною власністю сторін, а тому здійснення права володіння та користування цією власністю відбувається з урахуванням інтересів всіх співвласників і узгодженням їхньої спільної волі.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи в спірній квартирі зареєстровані та мають намір проживати 6 осіб різної статі, віку та ступеня споріднення: мати, дві дочки та три онука (всі старше 9 років).

ГІриймая до уваги зазначене, а також те. що виділення у користування позивачів кімнати площею 14.8 кв.м. порушує права інших співвласників квартири на здійсненні свого права власності відповідно до їх часток у спірній квартири та не узгоджується з нормами Житлового кодексу України, суд не вбачає підстав для задоволенні вимоги позивачів щодо визначення порядку користування квартирою шляхом виділення в їх користування кімнати площею 14.8 кв.м.

Оскільки стороною не доведено, що з боку відповідачів створювались перешкоди в користуванні позивачів спірною квартирою, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки в частині усунення цих пору шень та відшкодування моральної шкоди.

Вимоги по зустрічному позову щодо припинення права на частку у спільній власності на квартиру та виплату грошової компенсації її частки задоволенню також не підлягають, оскільки згідно вимог ст.ст. 364, 365 ЦК України компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду лише при наявності одночасно чотирьох обставин: частка є незначною і не може бути виділена в натурі: річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим: таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Оскільки частка позивачів є значною і складає І/З частину спірної квартири, об'єкт права спільної часткової власності сторін - квартира передбачає можливість спільного володіння та користування майном і таке припинення завдасть шкоди інтересам позивачів, суд не вбачає підстав для задоволення вимог по зустрічному позову .

Відповідно до ст.88 ЦГІК України судові витрати в частині задоволених вимог покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст. 364, 365, 358. 361, 383 ЦК України, ст.ст. 50. 150 ЖК України, керуючись ст. ст. 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд: -

В И Р І III И В :

Позов ОСОБА_1. ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5. ОСОБА_6, третя особа: відділ опіки та піклування Подільської в м.Києві районної державної адміністрації про вселення, визначення порядку користування, усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_3.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

В задоволенні зустрічного позовну ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5. ОСОБА_3, ОСОБА_6 до ОСОБА_1. ОСОБА_2, третя особа: відділ опіки та піклу вання Подільської у м.Києві районної державної адміністрації про припинення права на частку у спільній власності на квартиру та виплату грошової компенсації, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп.. витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 (тридцять сім) грн..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва в порядку та строки, встановлені законом. Аапеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_10