Справа №2-14/10 18.11.2010 18.11.2010 18.11.2010
Справа № 22ц- 6807/10р. Головуючий у 1-й інстанції Пісоцький О.М.
Категорія 23 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Поліщук Ю.В.,

за участю позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2010 року за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування його державної реєстрації, зобов'язання повернення земельної ділянки та відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

14 жовтня 2008 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, який в подальшому уточнила, про визнання договору оренди земельної ділянки площею 6,88 гектара, розташованої на території Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, недійсним, скасування його державної реєстрації, зобов'язання повернення земельної ділянки та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що восени 2003 року вона уклала договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки з ОСОБА_5 на строк 5 років. В подальшому, на прохання ОСОБА_5, вона переуклала договір оренди з ОСОБА_3, але на тих же умовах, що укладений був раніше. Вона поставила свій підпис на незаповненому бланку договору оренди земельної ділянки та вважала, що відбувається лише заміна орендаря та строк дії цього договору закінчиться влітку 2008 року. Між тим, ОСОБА_3 вказаний договір оренди зареєстрував тільки 15 березня 2007 року та відмовився повертати земельну ділянку вважаючи, що строк дії договору не закінчився. Вказаний правочин вона вчинила під впливом омани з боку відповідача, цей договір не відповідає вимогам закону та іншим актам цивільного законодавства. Крім того, вона не отримала дохід від передачі землі в оренду іншому орендареві, а тому їй спричинена матеріальна шкода у розмірі 2400 грн. та моральна шкода, яку вона оцінює в 199 грн. 99 коп.

Заочним рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2010 року позов задоволено частково. Постановлено визнати недійсним спірний договір оренди земельної ділянки, скасувати його державну реєстрацію та зобов'язано відповідача повернути ОСОБА_2 Р.В. земельну ділянку, належну їй на праві власності. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. На думку апелянта, суд порушив норми процесуального права та неповно з'ясував обставини справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши зазначені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, в межах заявлених позовних вимог, повно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам, які були надані сторонами, і дійшов правильного висновку про те, що в зв'язку з відсутністю в спірному договорі дати його укладення та акту прийому-передачі земельної ділянки, неможливо встановити строк дії договору оренди земельної ділянки, що є істотним порушенням умов договору оренди, які передбачені ст. 15 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон). Також правильний висновок суду щодо ненадання позивачкою доказів укладення вказаного договору під впливом омани та безпідставності її вимоги про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Тому суд обґрунтовано задовольнив позов частково.

Так, судом встановлено, що позивачці на підставі державного акту про право власності на землю, виданого 20 серпня 2003 року, належить право на земельну ділянку площею 6,88 гектарів, розташованої на території Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області (а.с.9). Восени 2005 року між сторонами по справі було укладено договір оренди цієї земельної ділянки строком на 5 років (а.с. 4-5). Однак, вказаний договір не містить всіх істотних умов, які передбачені ст. 15 Закону.

Відповідно до ст. 15 Закону, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди, строк дії договору оренди, орендна плата, умови використання, умови збереження стану об'єкта оренди, умови і строки передачі земельної ділянки орендарю, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві, існуючі обмеження щодо її використання, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, відповідальність сторін.

Змістом спірного договору оренди підтверджується відсутність дати його укладення та підписання, а тому не визначено строк його дії. Так, з пояснень позивачки вбачається, що цій договір було укладено восени 2005 року, який вона вважала продовженням дії договору оренди спірної земельної ділянки, укладеного з дружиною відповідача ще у 2003 році строком до 2008 року (цей договір не був зареєстрований). Заперечуючи проти вказаного, відповідач наполягав на тому, що договір оренди був укладений у 2007 році, що підтверджується його державною реєстрацією 15 березня 2007 року, а тому строк його дії закінчується у 2012 році. Але ці заперечення спростовуються сплатою ОСОБА_3 позивачці орендної плати починаючи з 2006 року (а.с. 41) та визнання ним наявність укладеного договору цієї ж земельної ділянки, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, між його дружиною та позивачкою (а.с. 36). Тому, скориставшись відсутністю дати підписання договору, відповідач здійснив його державну реєстрацію лише 15 березня 2007 року, чим штучно продовжив його дію до кінця 2012 року.

Таким чином, вказане свідчить про те, що позивачка помилилась щодо істотних умов договору оренди та строк дії спірного договору між сторонами не був визначений, що є істотним його порушенням.

Крім того, невід'ємною частиною договору оренди є акт приймання-передачі об'єкта оренди (ст. 15 Закону). Але обидві сторони по справі не заперечували проти відсутності цього акту.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року зазначено, що відсутність у договорі оренди однієї з указаних істотних умов і порушення вимог ст. ст. 4-7, 9, 13, 15 Закону "Про оренду землі" є підставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до законів України.

За такого, суд прийшов до правильного висновку, що договір оренди не містить всі істотні умови, а саме: відсутність домовленості сторін щодо строку дії договору оренди землі та акту приймання-передачі об'єкта оренди, а тому наявні підстави для визнання договору оренди недійсним та скасування його державної реєстрації.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд порушив норми процесуального права та неповно з'ясував обставини справи є безпідставними та спростовуються вищезазначеними доказами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним й обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а заочне рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді