права № 2-1168|10
09 квітня 2010 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Гримайло А.М.
при секретарі - Смородській М.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади Харківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом, суд -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади Харківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач пояснила, що житловий будинок №38 по вул. Афанасіївській м. Харкова був придбаний 06.11.1917 року її дідом, ОСОБА_2, про що свідчіть головний випис з кріпацької Харківського нотаріального архіву книги по м. Харкову за 1917 рік, договором купівлі - продажу посвідченим Старшим Нотаріусом м. Харкова 27.05.1918 року, реєстраційний №770-918.
Вищезгаданий документ має відмітку вчинену нотаріусом, з якої вбачається, що 10/11 частин вказаного житлового будинку перейшло, як спадщина, згідно свідоцтва Харківської Обласної Державної Центральної Нотаріальної Контори з 27.03.1938 року за реєстром №331 до 10 спадкоємців, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, в рівних частках.
Оскільки свідоцтва про смерть ОСОБА_2 не збереглося, позивачка вважає, що помер він у 1937 році, і підтвердженням цього факту вважає перехід права власності на належне ОСОБА_2 нерухоме майно в порядку спадкування на вказаних спадкоємців.
У вказаному житловому будинку з усіх спадкоємців постійно проживали і були зареєстровані: ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Крім вказаних осіб у будинку постійно проживали і були зареєстровані, позивачка і її мати, дружина ОСОБА_5 ОСОБА_13, яка померла 06.10.1974 року. Батько позивачки, ОСОБА_5, помер 01.08.1977 року. У відповідності з заповітом позивачка отримала спадщину на 2/11 частини житлового будинку №38 по вул. Афанасіївській м. Харкова, які офіційно належали батькові.
Інші сім спадкоємців, які мали на праві власності по 1/11 частині вказаного будинку, спадковим майном не користувалися у будинку не проживали, за спільною домовленістю продали позивачці 4/11 частини будинку, та ОСОБА_4 3/11 частини, що підтверджується рішенням Ленінського районного народного суду м. Харкова від 23.07.1981 року.
Померла ОСОБА_4 04.02.1993 року. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом 02.11.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори, позивачка отримала спадщину на 4/11 частини житлового будинку №38 по вул. Афанасіївській м. Харкова, які заповіла їй ОСОБА_4
Таким чином позивачка отримала право власності на 10/11 частин житлового будинку №38 по вул. Афанасіївській м. Харкова, у якому проживає з народження і по теперішній час, є єдиним законним власником всього будинку, як вона вважала.
Але зясувалося, що до теперішнього часу власником 1/11 частини вказаного будинку, відповідно повідомлення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 01.10.2009р., є її померлий у 1937 році, дід ОСОБА_2, правовстановлюючий документ на його імя в інвентаризаційній справі відсутній, але є примітка на свідоцтві, виданого 27.03.1938 року 1-ю МДНК м. Харкова, що вищезазначена частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами належить дружині померлого ОСОБА_14, яка своє право зможе оформити в майбутньому після подання відповідної заяви до нотаріальної контори. До цього часу свідоцтво про право на спадщину на імя ОСОБА_14 до бюро не надано.
ОСОБА_14 була другою дружиною діда позивачки ОСОБА_2, сумісних дітей вони не мали. Зі слів свого батька ОСОБА_5 та тітки ОСОБА_4, позивачці відомо, що після смерті їх батька ОСОБА_2, ОСОБА_14 зібрала свої особисті речі і пішла з будинку, отже фактично спадщину не прийняла. Померла ОСОБА_14 03.08.1943 року, що значно пізніше стало відомо батькові позивачки. З доданих до позовної заяви документів вбачається, що за життя ОСОБА_14 не зверталася до нотаріальної контори стосовно оформлення права власності на 1/11 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд.
У тій частині житлового будинку де проживав ОСОБА_2 з ОСОБА_14, залишився проживати батько позивачки ОСОБА_5 зі своєю родиною, який фактично прийняв спадщину, шляхом проживання і користування житловим будинком і усім майном, що належало померлому батькові і знаходилося у будинку, виконуючі усі права і обовязки власника житлового будинку, при цьому суттєво допомагав своїй одинокій сестрі, ОСОБА_4, підтримувати у належному стані другу частину цього житлового будинку.
Враховуючи викладене, позивачка просить суд визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 1/11 частину житлового будинку відповідною часткою надвірних будівель та споруд, за адресою: м. Харків, вул.. Афанасіївська м. Харкова, після смерті батька, ОСОБА_2, померлого у 1937 році, та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на 1/11 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по вул. Афанасіївській №38 м. Харкова, після смерті батька, ОСОБА_5, померлого 01.08.1977 року.
У судове засідання зявилася позивачка і її представник, які підтримали свої позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача територіальної громади Харківської міської ради у судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, про що свідчать розписки про отримання викликів, причини неявки суду не повідомлені.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Оцінюючи докази суд виходить з положень ст.60 ЦПК України.
Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному, та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Матеріалами справи підтверджено, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Афанасіїівська №38 на праві власності належить: відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом другої Харківської державної нотаріальної контори 22.03.1978 року, р.№3-1047, зареєстрованого ХБТІ 05.04.1978р. р.№2215 - 2/11 частини ОСОБА_1, відповідно рішення Ленінського районного народного суду м. Харкова по цивільній справі №2-1146 від 23 липня 1981 року, зареєстрованого ХМБТІ 21.08.1981р. за р.№2215 4/11 ОСОБА_1, відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори 02.11.1993р. р.№3-7807, зареєстрованого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 20.08.2009р., р.№28076963 4/11 частини ОСОБА_1, відповідно повідомлення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації від 01.10.2009р. №1204196 1/11 частина зареєстрована за ОСОБА_2, що підтверджено головним виписом з кріпацької Харківського нотаріального архіву книги по місту Харкову за 1917 рік, №4541, затверджено Старшим Нотаріусом Харківського нотаріального архіву 01.06.1918р. р.№770-918.
Повідомлення КП «Харківського міського бюро технічної інвентаризації» від 01.10.2009 року №1204196 про наявність у інвентаризаційній справі свідоцтва виданого 1-ю ХДНК 27.03.1938р. з відміткою про належність 1/11 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по вул. Афанасіївській №38 м. Харкова, після смерті ОСОБА_2, його дружині ОСОБА_14, яка своє право зможе оформити в майбутньому після подання відповідної заяви до нотаріальної контори, зібраними доказами по справі, не знайшло підтвердження прийняття спадщини вказаною особою, що підтверджується тим же повідомленням КП «ХМБТІ», повідомленням другої Харківської державної нотаріальної контори від 09.02.2010р. №232/01-14, повідомленням Харківського державного нотаріального архіву від 23.03.2010р. №680/01-21, відповідно яких за період з 03.08.1943 року і по теперішній час, заяв про прийняття, про видачу або відмову від спадщини, після смерті ОСОБА_2, померлого 1937 року, ОСОБА_15, померлої 03.08.1943р., ОСОБА_5, померлого 01.08.1977 р. не надходило, спадкова справа не заводилася.
ОСОБА_2 помер 02.11.1937 р., в м. Харкові, копія актового запису про смерть № 7771
Враховуючи викладене, судом, відповідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 р., який діяв на час виникнення правовідносин, може продовжити строк прийняття спадщини за заявою зацікавленої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо в указаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном, або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку ( Постанова Пленуму Верховного Суду України №13 від 25.12.1992р.), суд, вважає необхідним визнати ОСОБА_14 спадкоємцем, що не прийняв спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, померлого 02.11.1937 р., а ОСОБА_5 визнати спадкоємцем першої черги за законом, до якого перейшла спадщина на 1/11 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по вул. Афанасіївській №38 м. Харкова, після смерті батька, ОСОБА_2, померлого 02.11.1937 р.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/11 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Афанасіївській №38 м. Харкова, після смерті батька, ОСОБА_5, померлого 01.08.1977 року.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України 1963р., суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади Харківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/11 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, за адресою: м. Харків, вул. Афанасіївська №38, після смерті батька, ОСОБА_5, померлого 01.08.1977 року який прийняв спадщину, але не оформив після смерті свого батька ОСОБА_2, померлого 02.11.1937 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.М. Гримайло