Київський районний суд м. Одеси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-1281/2010

9 листопада 2010 року

Київський районний суд міста Одеси.

у складі: головуючого судді -Калашнікової О.І.

при секретарі Мішанчук О.Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ «Ерсте Банк», третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсними кредитних договорів та договорів іпотеки.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Ерсте-банк» звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором № 014/5142/6/14288 від 24.04.2008 року (надалі - Кредитний договір 1 ) в сумі 62 700,00 доларів США, що на день розрахунку заборгованості (13.05.2009р.) за офіційним курсом Національного банку України складало гривневий еквівалент в розмірі 496 202,56 грн. та заборгованість за кредитним договором №014/25261/2/21805 від 20.08.2008 року (надалі - Кредитний договір 2 ) в сумі 80 000,00 дол. США що на день розрахунку заборгованості (07.05.2009р.) за офіційним курсом Національного банку України складало гривневий еквівалент в розмірі 669 568,59 грн. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав і заявив зустрічні вимоги про визнання недійсним кредитного договору № 014/5142/6/14288 від 24.04.2008 р. та кредитного договору №014/25261/2/21805 від 20.08.2008 року та договорів іпотеки від 24.04.2008р. та 20.08.2008р. що укладені між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 з підстав порушення його прав, як споживача, встановлених п. З ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», на порушення банком вимог ст.ст. 524, 533Цивільного кодексу України, ст. З Декрету Кабінету Міністрів України №15-93 від 19.02.1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ст.ст. 6, 7 Постанови Правління Національного банку України №200 від 30.05.2007 р. «Про затвердження Правил використання готівкової іноземної валюти на території України та внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України».

Треті особи - приватні нотаріуси Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з»явились, про час слухання справи сповіщені.

Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив наступне: 24.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» та ОСОБА_1- фізичною особою укладено кредитний договір № 014/5142/6/14288, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 62 700,00 доларів США на строк користування кредитними коштами до 23 квітня 2028 року включно зі сплатою 13 % річних. Кредитні кошти були призначені для придбання земельної ділянки, розташованої за адресою: вул. Курортна, 73, ділянка 1, с. Приморське, Білгород-Дністровського району, Одеської області, площею 0,060 га.

Крім того, 20.08.2008 року ВАТ «Ерсте Банк» уклав ще один кредитний договір №014/25261/2/21805 з ОСОБА_1, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 80 000,00 дол. США на строк користування кредитними коштами до 19.08.2028 року зі сплатою 12,5% річних. Кредитні кошти були призначені для придбання житлового будинку, загальною площею 236,65 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 0,12 га, за адресою: Одеська область. Комінтернівський район, с. Олександрівка, вул. Берегова, буд. 41 «а».

В якості забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором .N»014/5142/6/14288 від 24.04.2008 року сторони уклали договір іпотеки за реєстровим № 873 (надалі - Договір іпотеки 1), за умовами якого Позичальником було передано в іпотеку ВАТ «Ерсте Банк» - нерухоме майно - земельна ділянка, площею 0,06 га, яка розташована а адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. приморське, вул. Курортна, 73.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №014/25261/2/21805 від 20.08.2008 року, сторони уклали договір іпотеки за реєстровим № 2240 (надалі - Договір іпотеки 2), за умовами якого Позичальником було передано в іпотеку ВАТ «Ерсте Банк» - нерухоме майно - Житловий будинок №41-А, що розташований по вул. Береговій в с. Олександрівка, Комінтернівського району Одеської області, розташований на земельній ділянці, площею 0,12 га за цією ж адресою.

Відповідно до п.5.2. кредитних договорів ОСОБА_1 зобов'язався щомісячно, до 15 числа кожного місяця, наступного за місяцем отримання кредитів, здійснювати часткове погашення кредитів та відсотків з сплатою ануїтентних платежів згідно з графіками, що є додатками №1 до кредитних договорів.

Відповідно до п. 6.5. кредитних договорів з фізичною особою за №014/5142/6/14288 від 24.04.2008 року та №014/25261/2/21805 від 20.08.2008 року Кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальника за кредитом або стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом, комісії та штрафні санкції у випадках порушення Позичальником пунктів 5.1, 5.2, 5.4-5.7 кредитного договору.

Суд встановив, що заборгованість ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» за кредитним договором № 014/25261/2/21805 від 20.08.2008 року склала: 86 956,96 (Вісімдесят шість тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість доларів США 96 центів) дол. США , що в перерахуванні на національну валюту України за курсом НБУ 7,70 грн. за 1 дол. США станом на 07.05.2009р. становить 669 568,59 грн. ; за кредитним договором № 014/5142/6/14288 від 24.04.2008 року заборгованість склала: 64 816,48 дол. США , що в перерахуванні на національну валюту України за курсом НБУ 7,6555 грн. за 1 дол. США станом на 13.05.2009р. становить 496 202,56 грн. У зв»язку з тим, що відповідач більше двох років не виконує свої зобов»язання за кредитними договорами: не повертає кредитні кошти і сплачує відсотки за користування кредитом. Банк звернувся до суду з цим позовом.

При вищенаведених обставинах суд вважає позов Банку обгрунтованим і підлягаючим задоволенню, а позов ОСОБА_4 суд вважає безпідставним і не підлягаючим задоволенню.

24.04.2008 року і 20.08.2008 року сторони уклали кредитні договори на умовах повернення, строковості, платності забезпеченості та цільового характеру використання грошових коштів.

Ст.526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди.

Надані суду докази свідчать, що Банк виконав за договорами кредиту свої зобов»язання, коли видав готівкою грошові кошти за заявою Позичальника через відділення банку. Факт отримання кредитних коштів відповідач не заперечує. Не оспорює відповідач також і факт порушення ним зобовязань за договорами кредитів : з 2008 року він не повертає кредитні кошти і не сплачує відсотки за користування кредитами.

Станом на 07.05.2009 року (день оформлення позову) за кредитним договором № 014/25261/2/21805 від 20.08.2008 року заборгованість складає : 86 956,96 дол. США , що в перерахуванні на національну валюту України за курсом НБУ 7,70 грн. за 1 дол. США станом на 07.05.2009р. становить 669 568,59 грн., в тому числі : заборгованість по кредиту складає 79 199,36 дол. США ,що еквівалентно609 835,07 грн, заборгованість по відсоткам складає 4 854,76 дол. США ,що еквівалентно 37 381,65 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредитної заборгованості і відсотків складає 2502,284 дол. США, що еквівалентної 271,87 грн, штраф в розмірі 0,1% від виданої суми кредиту за кожен факт порушення строків оплати кредитної заборгованості (5 місяців - 5 випадків) - 400 дол. США, що еквівалентно 3080,00 грн.

Заборгованість за кредитним договором № 014/5142/6/14288 від 24.04.2008 року складає: 64 816,48 дол. США , що в перерахуванні на національну валюту України за курсом НБУ 7,6555 грн. за 1 дол. США станом на 13.05.2009р. становить 496 202,56 грн, в тому числі :

заборгованість по кредиту складає 60 870,30 дол. США, що еквівалентно 465 992,58 грн.;заборгованість по відсоткам складає 3 590,87 дол. США ,що еквівалентно 27 489,90 грн.;

пеня за несвоєчасне повернення кредитної заборгованості і відсотків складає 355,31дол. США, що еквівалентно 2 720,08 грн.

Ст. 88 ЦПК України передбачає, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку з відповідача на користь банку підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору у розмірі 1700 грн та витрати на ІТЗ судового процесу - 250 грн.

Відмовляючи в задоволенні зустрічної позовної заяви, суд виходить з наступного:

Перед укладанням кредитного договору ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений з видами та умовами кредитування в ВАТ «Ерсте Банк», відповідно до яких йому надана можливість самостійно вибрати валюту кредитування, що підтверджується Додатками №1 до кредитного договору «Повідомлення позичальника-фізичної особи про умови надання споживчого кредиту».

Факт отримання кредитів в запрошуваній сумі та його використання ОСОБА_1 не оспорюється, та підтверджується заявами про видачу готівки та поясненнями , наданими ОСОБА_1 Банку з приводу порушення умов кредитного договору.

Посилання ОСОБА_1 на порушення його прав споживача, встановлених Законом України «Про захист прав споживачів», які на його погляд мали місце при укладанні кредитних договорів, зокрема, щодо наявності несправедливих умов в кредитних договорах, покладання на нього ризику знецінення національної валюти, не обгрунтовані. Ст.,18 З У. «Про захист прав споживачів» визначає, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу. Разом з тим, в п. 4 ч. 4 ст. 18 цього Закону встановлено, що положення пунктів 8, 11 та 13 частини третьої цієї статті не застосовуються до операцій із цінними паперами, фінансовими послугами та іншими товарами або послугами, ціна яких залежить від зміни котировок або індексів на біржах чи ставок на фінансових ринках, які не контролюються продавцем. Отже, ВАТ «Ерсте Банк» в цьому випадку, не порушував приписи Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки не має впливу на валютний ринок та не визначає офіційні курси валют.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушення Банком при укладанні кредитних договорів ст.ст. 524, 533 ЦК України, ст.З Декрету Кабінету Міністрів України №15-93 від 19.02.1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ст.ст. 6, 7 Постанови Правління Національного банку України №200 від 30.05.2007 р. «Про затвердження Правил використання готівкової іноземної валюти на території України та внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» є безпідставними.

4.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Згідно ч. 1 статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачає ч.І. ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такий самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.З ч. 1 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Крім того, в п.1 ч.2 вказаної статті встановлено, що банк, крім перелічених у частині першій цієї статті операцій, має право здійснювати операції з валютними цінностями.

Судом встановлено, що позивач є банком зареєстрованим в установленому законом України порядку, має відповідне свідоцтво про реєстрацію від 25.01.2006 р. за р.№303, банківську ліцензію №224 від 29.05.2007 р., дозвіл на право здійснення банківських операцій №224-2 від 18.09.2007 р., додаток до дозволу на право здійснення банківських операцій.

Ст. 44 Закону України «Про національний банк України» та ст. 11 Кабінету Міністрів України від 19.02.93 N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" встановлено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні законодавства України про валютне регулювання і валютний контроль. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та контролю, зокрема, належить видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

Пунктом 8.12. Правил використання готівкової іноземної валюти на території України, затверджених Постановою Правління Національного банку України від ЗО травня 2007 року №200 передбачено, що фінансові установи, які одержали генеральну ліцензію Національного банку на здійснення валютних операцій, і національний оператор поштового зв'язку можуть використовувати готівкову іноземну валюту для проведення валютних операцій відповідно до отриманих генеральних ліцензій Національного банку на здійснення валютних операцій.

Судом встановлено, що кредитні кошти були перераховані позичальнику ОСОБА_1 на поточний валютний рахунок №223394885 та на поточний валютний рахунок №223333736, що відкриті в ВАТ „Ерсте Банк" і видані готівкою через касу з поточного валютного рахунку фізичної особи, про що свідчить заяви на видачу готівки.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК, ст.ст. 525, 526, 536, 589, 590, 592, 610-61 1, 1050 Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ІН) на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» (м. Київ, вул. Прорізна, 6, ) загальну суму заборгованість за кредитними договорами № 014/25261/2/21805 від 20.08.2008 року. №014/5142/6/14288 від 24.04.2008 - 1161901 грн 57 кои (Один мільйон сто шістдесят одна тисяча дев'ятсот одна гривня 57 коп.), де неповернуті кредитні кошти - 10755827,65 грн, відсотки за користування кредитом - 64871,55 грн, пеня - 17122,37 грн, штраф 3080 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» судові витрати 1950 грн.

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні зустрічного позову до Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» про визнання недійсними кредитних договорів та договорів іпотеки.

Рішення може бути оскарженим до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя