Справа № 2-1406/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого Бобер К.Ф.

при секретарі Тендюк O.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

В обгрунтування своїх вимог позивачка покликається на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №285. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сім»ї вказує те, що між ними постійно виникають непорозуміння і сварки з вини відповідача. Відповідач постійно ображає її, принижує, обзиває нецензурними словами навіть в присутності малолітньої дитини, матеріально не забезпечує сім»ю. В результаті вона втратила почуття любові до свого чоловіка. В зв»язку з неможливістю спільного проживання, сторони не проживають разом протягом останніх чотирьох місяців, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. їх сім'я остаточно розпалася, подальше її існування неможливе і недоцільне. В зв"язку з цим позивачка просить розірвати шлюб між ними, дитину залишити з нею.

В суді позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, пояснила, що вони з відповідачем на даний час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, оскільки вона втратила почуття любові та поваги до свого чоловіка, просить позов задоволити, шлюб між нею та відповідачем розірвати, дитину залишити з нею. Витрати пов»язані з розірванням шлюбу просить покласти на відповідача. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав. Пояснив, що не згідний на розірвання шлюбу, оскільки любить свою дружину та дитину, всі їх сварки виникали не з його ініціативи, а по вині позивачки.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що сім"я позивачки та відповідача розпалася остаточно і її відновлення неможливе. Позивачка настоює на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування в шлюбних відносинах суперечить її інтересам, на примирення не згідна. Дочка сторін проживає з матір»ю і спору відносно подальшого місця проживання дитини сторони не мають.

Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Керуючись ст. ст.ПО, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 159,208,209,213,215 ЦПК України , суд

РІШИВ:

позов задоволити. Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 20 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №285 - розірвати.

Дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 -залишити проживати з матір»ю.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 її шлюбне прізвище - «Бережна».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: