Справа № 22ц- 3958 /2010р. Головуючий у 1 інст. Шендрікова Г.О.
Категорія 44 Доповідач: Мусіна Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Павлишина О.Ф.

Суддів: Мусіної Т.Г., Штефаніци Ю.Г.

При секретарі: Гуняк О.Я.

З участю ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бузького районного суду Львівської області від 20 квітня 2010 року

встановила:

В липня 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що є наймачем однокімнатної квартири житловою площею 17 кв.м. по вул. Перемоги №56/36 в м. Камянка - Бузька яку він одержав у 1980 р. на сімю з трьох осіб: себе, колишню дружину ОСОБА_1, матір ОСОБА_5 У 1986 р. в квартиру був зареєстрований син колишньої дружини ОСОБА_1 від іншого шлюбу - відповідач у справі. Після розірвання шлюбу у 1994 році бувша дружина придбала у приватну власність 2 - х кімнату квартиру №5 буд. N928 по вул. Перемоги в м. Камянка - Бузька у яку перейшов жити відповідач у справі, проте зберіг за собою реєстрацію у спірній квартирі.

Посилаючись на вказані обставини, просив задовольнити позов на підставі ст. 107 ЖК України.

Рішенням Бузького районного суду Львівської області від 20 квітня 2010 року позов задоволено та визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням №56 буд. N036 по вул. Перемоги в м. Камянка - Бузька Львівської області.

Зобовязано відділення громадянства, іміграції роботи фізичних осіб Камянка - Бузького РВ УМВС України у Львівській області зняти ОСОБА_1 з реєстрації у вказаній квартирі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на те, що постійного місяця проживання ум. Львові він не має, приймає участь в оплаті комунальних платежів по спірнії квартирі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково: рішення суду підлягає скасуванню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 311 ЦПК України з направленням справи на новий судовий розгляд, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справі згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є однокімнатна квартира № 56 по вул. Перемоги N956 в м. Камянка - Бузька площею 17 кв.м., в якій зареєстровані троє осіб: позивач, бувша дружина ОСОБА_1, та її син ОСОБА_1- відповідач у справі ( а.с. 37).

Із змісту позовної заяви, яка не змінювалась протягом усього часу розгляду справи по суті вбачається, що втрату відповідачем права на користування квартирою №56 по вул. Перемоги №36 в м. Бузьку Львівської області на підставі ст. 107 ЖК України позивач повязував із переїздом останнього на постійне місце проживання в квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1 - Бузька після придбання такої у 1998 р. його матірю ОСОБА_6.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проте із змісту рішення суду вбачається, що суд ці підстави позовних вимог та їх обґрунтування фактично не перевіряв, а зробив висновок про втрату відповідачем права на користування спірною квартирою на підставі ст. 107 ЖК у звязку з його навчанням у Педагогічному коледжі Львівського національного університету, роботою у м. Львові після закінчення навчання, що свідчить, на думку суду, про переїзд відповідача на постійне місце проживання у м. Львів, хоча таке місце проживання судом не встановлено і не зазначено.

Між тим позивач та його представник ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді не повязували втрату відповідачем права на користування спірною квартирою з переїздом у м. Львів на постійне проживання.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення ст. 11 ЦПК України вийшов за межі позовних вимог, без згоди позивача змінив підстави позову, зокрема, обґрунтування позовних вимог і фактично не розглянув позовні вимоги у заявлених межах.

Оскільки допущене судом першої інстанції процесуальне порушення позбавляє суд апеляційної інстанції ухвалити нове рішення, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду належить врахувати наведене, перевірити обґрунтованість позовних вимог та заперечень проти позову і в залежності від встановленого і вимог закону вирішити спір.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 307, п. 5 ч. 1 ст. 311, п.2 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 319

ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бузького районного суду Львівської області від 20 квітня 2010 р.

скасувати, справу направити на новий судовий розгляд в той же районний суд іншим

суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення може бути

оскаржена в касаційному порядку протягом 2 - х місяців до Верховного Суду України.

Головуючий Павлишин О.Ф.

Судді Мусіна Т.Г.

ОСОБА_7