Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа №2-2699/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Франчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання їхньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказуючи на то, що у 2005 році, коли було винесено рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання їх доньки - ОСОБА_4, в розмірі 200 гривень, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку складав приблизно таку ж суму. На теперішній час, у них склалося важке матеріальне становище у родині. Дитина потребує більше витрат, пов"язаних з її навчанням та духовним розвитком. Крім того, дитина з 2007 року знаходиться на диспансерному обліку в КЗОЗ „Дитяча поліклініка № 6" з діагнозом - хронічний тонзиліт. її лікування обходиться більш ніж 200 гривень. Оскільки відповідач добровільно не бажає збільшити суму аліментів, вона змушена звернутися до суду з відповідним позовом та просить суд винести рішення про збільшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 до 500 гривень.

У судовому засіданні позивачка на позові наполягала та довила суду, що за рішенням суду від 18.11.2005 року, з відповідача були стягнути аліменти на утримання їхньої доньки - ОСОБА_4 в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2005 року і до повноліття дитини. На той час розмір аліментів її влаштовував, оскільки прожитковий мінімум складав приблизно такий розмір. Крім того, ті витрати, які йшли на утримання дитини, цілком співпадали з її розвитком. На теперішній час, коли збільшились ціни, піднявся прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, матеріальне становище стало дуже скрутним. Дитині не вистачає тих грошей, які потрібні для її віку. Крім того, постійні хвороби дитини потребують додаткових витрат, які вони не можуть собі дозволити.

Відповідач у судовому засіданні суду пояснив, що він не проти сплачувати аліменти на утримання дитини, але вважає, що розмір аліментів занадто перевищений.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обґрунтованим, заснований на Законі, тому підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а по встановленим статтею 184 Сімейного Кодексу України правилам, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено й підтверджено матеріалами справи, що позивачка отримує аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 200 гривень за рішенням Ленінського районного суду ОСОБА_1 від 18 листопада 2005 року.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за

рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось з них.

Позивачем доведено, що по зрівнянню з 2005 роком, виріс прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Це одразу сказалося на розмірі тих витрат, які потребує дитина. По- перше, це витрати, пов"язані з її навчанням, фізичним та духовним розвитком. Крім того, згідно довідки з КЗОЗ „Дитяча поліклініка № 6", яка є в матеріалах справи, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2007 року знаходиться на диспансерному обліку в КЗОЗ „Дитяча поліклініка № 6" з діагнозом -хронічний тонзиліт та її лікування обходиться у значну суму.

При визначенні розміру аліментів, суд врахував положення статті 1 Закону України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати", де прожитковий мінімум на дитину від 6-ті до 18 років з 01 січня 2010 року встановлюється 901 гривня, а також той факт, що у відповідача відсутні будь-які обставини, які б мали істотне значення для вирішення питання про зменшення розміру аліментів. Він не має стягнень за іншими виконавчими документами, має задовільний стан здоров"я та на його утриманні не має осіб, які потребують матеріальної допомоги.

Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи при подачі позову, зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 81, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 180, 184, 199, Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає: АДРЕСА_1, не працюючого:

на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісяця, почавши стягнення з 30 березня 2010 року і до повноліття дитини;

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає: АДРЕСА_1, не працюючого:

на користь держави судовий збір в розмірі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Відізвати виконавчий лист за рішенням Ленінського районного суду ОСОБА_1 від 18 листопада 2005 року.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню.

Сторони протягом десяти днів мають право подати заяву про апеляційне оскарженню рішення, після чого протягом двадцяти днів ними може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Запорізької області.

Суддя