Справа № 22ц-3384/10 Головуючий у 1 інстанції: Савицька Н.В.
Провадження № 22ц-3384/10 Категорія: 45 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2010 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я., суддів - Данилюк В.А., Подолюка В.А., при секретарі - Матюхіній О.Г., з участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідачів - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, Луцької міської ради про визнання недійсними рішень та державних актів на право власності на земельні ділянки, за апеляційними скаргами відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду від ЗО квітня 2009 року,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідачі ОСОБА_5 і ОСОБА_3 подали апеляційні скарги на

рішення Луцького міськрайонного суду від ЗО квітня 2009 року, яким позовні

вимоги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено визнати недійсним рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 26.05.2000 року № 250 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки у 8-му провулку Малоомел'янівський 19» ОСОБА_3 площею 0,0479 га для обслуговування житлового будинку.

Визнано недійсним рішення Луцької міської ради від 14.04.2005 року № 23/21 «Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та «ведення садівництва» в частині передачі безоплатно у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,0098 га для ведення садівництва, яка розташована в м. Луцьку по вул. Колгоспній 40 а.

Визнано частково недійсними Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва від 1 листопада 2005 року, виданий ОСОБА_7 на 0,098 га земельної ділянки, яка розташована в м. Луцьку по вул. Колгоспній 40-а та Державний акт на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_3 на 0,0479 га земельної ділянки, яка розташована по вул. Проектній 611 масив «Львівський» в м. Луцьку.

Стягнуто з ОСОБА_3 і ОСОБА_5, Луцької міської ради в доход держави 37 грн. судового збору, з кожного - по 11, 33 грн. та 7,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, з кожного - по 2, 50 грн.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі відповідачі, посилаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального і процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові та зазначають, що судом неправильно застосовані положення 1ДК України щодо строків позовної давності та не враховано того, що позивач не набув ні права користування, ні права власності на спірну земельну ділянку, а тому, на думку відповідачів, суд захистив права позивача, яких у нього ніколи не було.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, представник відповідачів ОСОБА_4 апеляційні скарги відповідачів підтримали і просили скарги задоволити, позивач та його представник апеляційні скарги відповідачів заперечили, відповідач ОСОБА_5, представник Луцької міської ради в судове засідання не з'явилися, хоч у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового розгляду.

Судом першої інстанції установлено, що земельна ділянка, яка була надана в користування на підставі рішення Луцької міської ради ОСОБА_1, пізніше, без вилучення цієї земельної ділянки у ОСОБА_1, передана у власність відповідачам, а тому суд частково задоволив позовні вимоги про визнання недійсними рішень і державних актів на земельні ділянки.

Апеляційні скарги відповідачів слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що рішенням Луцької міської ради від З листопада 1994 року за № 2/13 «Про відновлення права на користування земельними ділянками» відновлено право позивача ОСОБА_1 Ф.1. на користування земельною ділянкою на масиві «Львівський», яка раніше була вилучена у нього рішенням Луцької міської ради від 22 грудня 1993 року в зв'язку з неосвоєнням земельної ділянки, (а.с.57)

Крім того, в судовому засіданні установлено, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 26 травня 2000 року за № 250 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки у 8-му провулку Малоомел'янівський 19» із земельної ділянки позивача ОСОБА_1 частина земельної ділянки площею 0,0479га передана у власність відповідачу ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а рішенням Луцької міської ради від 14 квітня 2005 року за № 23/21 «Про передачу у власність громадян міста земельних ділянок для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення садівництва» частина земельної ділянки площею 0, 0098 га передана у приватну власність відповідачу ОСОБА_5 для ведення садівництва.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 одержали Державні акти на право приватної власності на зазначені земельні ділянки.

Відповідно до вимог статей 141, 149 ЗК України однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної і комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Проте, всупереч зазначеним вимогам закону, земельна ділянка, яка була передана в постійне користування позивачу ОСОБА_1, у останнього не була вилучена у встановленому земельним законодавством порядку, а саме : Луцькою міською радою не приймалося рішення щодо вилучення земельної ділянки у ОСОБА_1, а відтак Луцька міська рада без вилучення земельної ділянки у ОСОБА_1 не могла передати дану земельну ділянку у власність відповідачам ОСОБА_3 і ОСОБА_5

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції підставно визнав недійсними рішення Луцької міської ради про передачу спірної земельної ділянки у власність відповідачів і Державні акти про право приватної власності на земельні ділянки, видані на ім'я відповідачів ОСОБА_8 і ОСОБА_5

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні доводи апеляційних скарг про те, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Інші доводи апеляційних скарг не впливають на правильність рішення суду, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст.307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 30 квітня 2009 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання іухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: