РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-602/10

03 червня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Тарасової І.В.

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 Вікторії Олександрівни до ОСОБА_4, Харківської міської ради про визнання права власності на новостворене нерухоме майно, встановлення факту, який має юридичне значення, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, що складається з житлового будинку літ. А-1; сараїв літ. «Б», «В», «Ж», «З», «И»; льохи літ. «П», «Е»; огорожі №№ 1-4; вбиральні літ. «У», «К»; гараж літ. «Д»; труб, колодязь № 5, яке розташоване у м. Харкові по провулку 1-му Плідному 41.

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_3 зазначила, що у 1965 році її дідусь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі Типового договору, укладеного 13.02.1963 року між ними та виконкомом ОСОБА_7 депутатів трудящих м. Харкова, про надання житлово-будівельному колективу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого двоквартирного будинку, збудували двохквартирний одноповерховий житловий будинок № 41 по пров. 1-му Плідному у м. Харкові з надвірними будівлями.

Будівництво відбувалось на земельній ділянці, загальною площею 793 кв. м., яка була надана членам житлово-будівельного колективу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для будівництва вказаного житлового будинку та зазначених надвірних будівель на правах безстрокового користування в рівних частинах кожному відповідно до Рішення Виконкому Сталінської Райради депутатів трудящих № 170 від 12.09.1961 року.

Після закінчення будівництва вказаного житлового будинку та прийняття його до експлуатації ОСОБА_5 та ОСОБА_6 набули право особистої власності по одній квартирі у цьому будинку в рівних частинах .

15.04.1993 року ОСОБА_5 помер. На час його смерті разом з ним проживав його син - ОСОБА_8, який є батьком позивачки ОСОБА_3, та був єдиним спадкоємцем померлого та прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, відмови від прийняття спадщини не заявляв та продовжив постійно мешкати у спірному будинку № 41 по пров. 1-му Плідному у м. Харкові до своєї смерті - 23.04.2000 року.

Позивачка ОСОБА_3 є єдиною спадкоємицею за законом після померлого ОСОБА_5 та просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного будинку в порядку спадкування за законом.

Під час судового розгляду позивачка ОСОБА_3 04.03.2010 року змінила та доповнила позовні вимоги та просила суд визнати за ОСОБА_5 праве класності на самовільно збудовані ним по пров. 1-му Плідному, 41 у м. Харкові нежитлові будівлі сараї літ. «Ж», літ. «З», літ. «И», оскільки ці будівлі збудовані з дотриманням будівельних норм, правил та технічних вимог, за його власний рахунок та на земельній ділянці, яка була відведена для обслуговування частини житлового будинку, власником якого він був. Також позивача проста суд встановити юридичний факт, що вона є донькою ОСОБА_8, померлого 23.04.2000 року, оскільки під час судового розгляду справи зясувалося, що у її прізвищі, зазначеному у паспорті громадянина України та прізвищі її батька, зазначеному у свідоцтві про його смерть, є розбіжності. Також позивачка просила визнати за нею право власності на ; частину житлового будинку № 41 по провулку 1-му Плідному у м. Харкові у порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_8, оскільки вона є єдиною спадкоємицею батька за законом, на час його смерті вона мешкала разом з ним у спірному домоволодінні та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та прийняла спадщину .

В ході судового розгляду справи відповідачка ОСОБА_4 предявила зустрічну позовну заяву про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку № 41 по пров. 1-му Плідному у м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_6, померлого 29.07.2002 року.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 зазначила, що її батьку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належить в рівних частках житловий будинок та надвірні будівлі по пров. 1-му Плідному у м. Харкові. ОСОБА_6 помер 29.07.2002 року. На час його смерті позивачка ОСОБА_4 мешкала разом з ним. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6 немає, заповіту він не залишив, ОСОБА_4 відмову від прийняття спадщини не заявляла, в звязку з чим просить суд визнати за нею право власності на !Л частину спірного будинку в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні позивачка по первісному позову та відповідачка по зустрічному позову ОСОБА_3 змінені та доповнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зустрічну позовну заяву визнала, та пояснила, що її дідусь разом з ОСОБА_6 побудував спірний двохквартирний житловий будинок № 41 по провулку 1-му Плідному у м. Харкові, де став постійно мешкати. Після закінчення будівництва та прийняття до експлуатації збудованого двоквартирного житлового будинку її дідусь ОСОБА_5 на частині земельної ділянки, що була виділена під обслуговування його частини житлового будинку, з дотриманням будівельних норм, правил та технічних вимог, господарським шляхом та за власний рахунок здійснив будівництво наступних нежитлових будівель: сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», сарай літ. «И». 15.04.1993 року ОСОБА_5 помер. Під час його смерті разом з ним мешкав його син - батько позивачки ОСОБА_8, який фактично вступив в володіння спадковим майном. Інших спадкоємців у померлого ОСОБА_5 не має. Разом з батьком у вказаному будинку стала постійно мешкати позивачка - ОСОБА_3 23.04.2000 р. батько позивачки - ОСОБА_8 помер, заповіту після смерті не залишив. На момент його смерті разом з ним у житловому будинку по пров. 1-му Плідному, 41 у м. Харкові проживала позивачка ОСОБА_3, яка є єдиним спадкоємцем свого батька за законом. Про відмову від прийняття спадщини вона ніколи не заявляла, та вважається такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки постійно мешкає у спірному будинку, несе витрати по його утриманню та обслуговуванню, після смерті батька у неї зберігаються його документи, в тому числі на спірний будинок.

Відповідачка по первісному та позивачка по зустрічному позову ОСОБА_4 первісні позовні вимоги визнала, зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що після будівництва спірного будинку, її батько ОСОБА_6 набув право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку та став постійно мешкати у відповідній своєї частині. На час смерті батька 29.07.2002 року, вона була зареєстрована та мешкала разом з ним у спірному будинку. Заповітів ОСОБА_9 не залишав, інших спадкоємців у нього не має.

Представник відповідача - Харківської міської ради ОСОБА_10, якій діє на підставі довіреності, до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив суд розглядати справу за його відсутність, надав суду відзив, в якому змінені первісні позовні вимоги не визнав, оскільки дозволу власника земельної ділянки - Харківської міської ради, на якому були збудовані самочинні побудови надано не було. Просив суд відмовити у задоволенні первісних позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає первісну та зустрічну позовні заяви такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що Рішенням Виконкому Сталінської райради депутатів трудящих м. Харкова № 170 від 12.09.1961 року, Харківському Турбінному заводу ім. Кірова для організації колективного будівництва надана у безстрокове користування земельна ділянка, яка розташована по провулку 1-му Плідному № 41, загальною площею 793 кв.м.

Наказом № 90 від 16.03.1962 року по Харківському Турбінному заводу ім. Кирова, для будівництва житлового будинку, розташованого по пров. Плідному № 41 у м. Харкові ОСОБА_5 та ОСОБА_6 включені до в житлово-будівельного колективу.

13.02.1963 року між виконкомом ОСОБА_7 ради депутатів трудящих та членами житлово- будівельного колективу ОСОБА_5 і ОСОБА_6 був укладений типовий договір про надання останнім в безстрокове користування для будівництва двохквартирного будинку № 41 по пров. 1-му Плідному у м. Харкові та надвірних будівель земельної ділянки загальною площею 793 кв.м.

Цей договір 13.02.1963 року посвідчений нотаріусом Третьої Харківської Державної нотаріальної контори ОСОБА_11 та зареєстрований в реєстрі за № 1-589.

Відповідно до Реєстраційного посвідчення Харківського міського бюро технічної інвентаризації від 29.07.1970 р., житловий будинок, розташований по пров. 1-ому Плідному № 41 у м. Харкові, в цілому зареєстрований за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві особистої власності під реєстром № 42364 на підставі Типового договору про надання житлово-будівельному колективу в безстрокове користування земельної ділянки.

Згідно із Довідкою Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 05.02.2010 р., право власності на житловий будинок по пров. 1-му Плідному № 41 у м. Харкові зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках на підставі Типового договору про надання житлово-будівельному колективу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового двоквартирного будинку, зареєстрованого 13.02.1963 р. 3-ю Харківською державною нотаріальною конторою.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок № 41 по провулку 1-му Плідному у м. Харкові, виготовленого 19.10.2009 року КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивачки ОСОБА_3, на території домоволодіння є самовільні будівлі - сараї літ. «Ж», загальною площею 2.0 кв.м., літ. «З», загальною площею 1.95 кв.м., літ «И», загальною площею 1.95 кв.м.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивачки ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_12 вищевказані самовільні будівлі - сараї літ. «Ж» «З», «И» побудував ОСОБА_5 за власні кошти для поліпшення житлових та побутових умов на земельній ділянці, яка була відведена для обслуговування його частини житлового будинку та відповідачка ОСОБА_4 не заперечує проти їх збереження.

15.04.1993 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії ІV-ВЛ № 387871, виданим 16.04.1993 р. Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актова запис № 5986.

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була здійснена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності йому майна повинно вирішуватися у судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку забудови на самовільно споруджені сараї літ «Ж», «З», «И» суд бере до уваги, що вони збудовані на земельній ділянці, виділеній ОСОБА_5 на підставі договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою під індивідуальне будівництво житлового будинку з надвірними будівлями, без зміни цільового призначення земельної ділянки, самовільні будівлі закінчені будівництвом та не виходять за межі земельної ділянки, наданої ОСОБА_5

За таких обставин суд вважає можливим визнати за ОСОБА_5 право власності на нежитлові будівлі: сараї літ. «Ж», «З» та «И», розташовані за адресою: м. Харків, провулок 1-й Плідний № 41 у м. Харкові у порядку забудови. Дане право ніхто не оспорює.

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 22.11.1957 року Сталінським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, ОСОБА_8 народився 09.11.1957 року у м. Харкові, батьком зазначений ОСОБА_5.

Відповідно до ст.529 ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 був його син ОСОБА_8

Згідно з інформацією 12 Харківської Державної нотаріальної контори м. Харкова, після смерті громадянина ОСОБА_8, померлого 23.04.2000 року заяви про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили, спадкові справи не заводилися.

Згідно з довідки голови вуличного комітету № 10, підтвердженою директором КП «Центр соціального розвитку Немишлі» № 77 від 02.05.2010 року, в будинку № 41 по пров. 1-му Плідному в м. Харкові поживали та були зареєстровані ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 09.02.1979 року по день смерті 15.04.1993 року, його син ОСОБА_13, 1957 року народження, з 05.10.1979 року по день смерті - 23.04.2000 року.

Ті обставини, що ОСОБА_8 на момент смерті батька та після цього проживав та здійснював догляд за житловим будинком також підтверджується поясненнями допитаної у судовому засіданні в якості свідка відповідачки ОСОБА_14, яка пояснила, що ОСОБА_8 з кінця 70-х років постійно проживав у спірному будинку, у тому числі на момент смерті свого батька, після смерті якого здійснював догляд за частиною домоволодінням, що належала батькові, здійснював оплату комунальних послуг та ніс інші витрати по утриманню будинку.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_8 у строк до шести місяців після смерті свого батька ОСОБА_5 здійснив дії щодо управління та володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.549 ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини.

23.04.2000 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 224961, виданим 25.04.2000 р. Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1326.

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 12.11.1981 року Жовтневим районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Бєлгорода, ОСОБА_3 народилась 21.10.1981 року у м. Бєлгород, батьком зазначений ОСОБА_8.

Відповідно до паспорту громадянина України, якій був виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВСУ в Харківської області 25.12.1997 року - ОСОБА_3 народилась 21 жовтня 1981 року у м. Бєлгород, Російської Федерації.

У звязку з наведеним суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення юридичного факту, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Бєлгорода, РФ є донькою ОСОБА_8 Миколайовича, померлого 23.04.2000 року.

Відповідно до ст.529 ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8 була його донька позивачка ОСОБА_15

Відповідно до відповіді 12 Харківської Державної нотаріальної контори м. Харкова, після смерті громадянина ОСОБА_5, померлого 15.04.1993 року, заяви про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили, спадкові справи не заводилися.

Ті обставини, що ОСОБА_3 протягом 6 місяців з дня смерті батька та на даний час проживає та здійснює догляд за житловим будинком підтверджується квитанціями про сплату позивачкою ОСОБА_3 комунальних послуг за спірний житловий будинок, поясненнями допитаної у судовому засіданні в якості свідка відповідачки ОСОБА_4, яка пояснила, що приблизно з 1994 року, ОСОБА_3 стала постійно мешкати разом зі своїм батьком ОСОБА_8 за адресою: Харків, пров. 1-й Плідний № 41 у м. Харкові. На час смерті батька, вона мешкала у спірному будинку, фактично вступила в володіння та розпорядження спадковим майном, та продовжує ним користуватись на теперішній час.

Таким чином судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 у строк до шести місяців після смерті свого батька ОСОБА_8 здійснила дії щодо управління та володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.549 ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини.

Отже, суд доходить до висновку, що ОСОБА_8 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_5, а свою чергу ОСОБА_3, після смерті свого батька ОСОБА_8 успадкувала 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого у м. Харкові по пров. 1-му Плідному № 41, а також нежитлові будівлі: сараї літ. «Ж», «З», «И», що розташовані за адресою: м. Харків, пров. 1-й Плідний,41.

Відповідно до свідоцтва про народження, яке було видане 12.06.1969 року «Палацом новонароджених» м. Харкова, актовий запис № 5906, ОСОБА_16 народилась 08 травня 1969 року, батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_17 Федорівна.

Згідно зі свідоцтвом про смерть, яке було видане 9 січня 1993 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, ОСОБА_17 померла 07.01.1993 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений запис № 508.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 14 жовтня 1989 року між ОСОБА_18 та ОСОБА_17 Людмилою Костянтинівною був укладений шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на ОСОБА_18; 07 серпня 1996 року шлюб між ОСОБА_18 та ОСОБА_4 розірваний, прізвище жінки після розірвання шлюбу не змінено, що також підтверджується витягом з запису акту про шлюб № 2926 від 14.10.1989 року та свідоцтвом про розірвання про шлюбу серії І-ВЛ № 094114 виданого 07.07.1998 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 460.

Згідно зі свідоцтвом про смерть, яке було видане 29.07.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, ОСОБА_19 помер 29.07.2002 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений запис № 2238.

Відповідно до ст.529 ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 була його донька позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_4

Відповідно до повідомлення 12 Харківської Державної нотаріальної контори, після смерті громадянина ОСОБА_6, померлого 29.07.2002 року, який мешкав за адресою м. Харків, пров. 1-й Плідний 41 заяви про прийняття або відмови від спадщини до нотаріальної контори не надходили.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що вона зареєстрована та постійно мешкає у спірному будинку № 41 по пров. Плідному у м. Харкові з 03.07.1987 року, що також підтверджується паспортом громадянина України на імя ОСОБА_4, виданим 17.03.2004 року Фрунзенським РВ ХМУ УМВСУ в Харківської області, після смерті батька вона здійснює догляд за будинком, несе витрати по його обслуговуванню та утриманню, прийняла документи, що залишилися після його смерті.

Таким чином судом встановлено, що позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_4 у строк до шести місяців після смерті свого батька ОСОБА_6 здійснила дії щодо управління та володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.549 ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини.

Таким чином суд доходить до висновку, що ОСОБА_4 успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_6, належну йому на праві власності 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харків, пров. 1-й Плідний, 41. Даних, щодо наявності інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 під час судового розгляду не добуто.

Керуючись п.п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 525, 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст.10, 11, 213-215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Харківської міської ради про визнання права власності на новостворене нерухоме майно, встановлення факту, який має юридичне значення, визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, визнавши, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м. Бєлгорода, є донькою померлого 23.04.2000 року ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: м. Харків, пров. 1-й Плідний, 41 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, померлого 23.04.2000 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на нежитлові будівлі: сараї літ. «Ж», «З», «И», що розташовані за адресою: м. Харків, пров. 1-й Плідний,41 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, померлого 23.04.2000 року.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_21 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: м. Харків, пров. 1-й Плідний,41 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, померлого 29.07.2002 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана - після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: