Справа №2-148/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді Горячківської Л.В.

при секретарі Власовій Т.Ю.

з участю адвокатів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

встановив:

Позивачка звернулася з даним позовом до відповідача про визначення додаткового строку на прийняття спадщини посилаючись на те, що 07 жовтня 2003 року померла її мати - ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку загальною площею 58,7 кв.м., який розташований по вулиці Мопровська, 34/3 міста Умані Черкаської області; Уг квартири №2, що розташована по вулиці Енгельса, 28 міста Умані Черкаської області, яка є часткою її матері в сумісно нажитому майні подружжя. Першочерговими спадкоємцями після смерті матері позивачки є сама позивачка, як її донька, ОСОБА_6 - чоловік померлої, ОСОБА_3 - син померлої та відповідачка ОСОБА_4 - донька померлої, які відмовилися від прийняття своєї частки у спадщині після смерті матері на користь свого батька, тобто - ОСОБА_6, а позивачка написала заяву про прийняття спадщини за законом, яку завірила в консульстві, оскільки проживала за межами України та направила її листом по пошті, адже особисто приїхати не мала змоги. З боку родичів її було запевнено, що жодних спорів щодо розподілу спадщини не буде, оскільки вона буде розподілена між ними порівну. Згодом Уманська міська державна нотаріальна контора видала ОСОБА_6 - чоловіку померлої, свідоцтво про право на спадщину за законом на весь житловий будинок разом з земельною ділянкою по вулиці Мопровській, 34/3 міста Умані Черкаської області та на квартиру АДРЕСА_1 без урахування права позивачки успадкувати майно після смерті матері. 16 січня 2009 року помер ОСОБА_6 - чоловік її матері, про що її повідомили по телефону та знову ж запевнили, що попередня домовленість щодо розподілу спадщини залишається в силі, але в липні 2009 року їй стало відомо, що ці домовленості не виконуються і вона нічого не може отримати після смерті свої матері, чим було порушені її законні права та інтереси, за захистом яких вона вимушена звернутися з даним позовом до суду, адже вона вважає, що з моменту смерті матері по липень 2009 року відповідачі вводили її в оману, а вона в силу певних обставин знаходилася за межами України і не мала змоги приїхати до України для відповідного оформлення документів.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_7 повністю підтримав заявлені позовні вимоги, дав пояснення аналогічні вищевикладеним та просив позов задоволити, вважаючи, що вона пропустила термін прийняття спадщини за поважною причиною, крім того, про те, що існував заповіт, датований 2001 роком на ім'я ОСОБА_4 від імені її померлого батька ніхто не знав.

Відповідач ОСОБА_3 пред'явлені до нього позовні вимоги визнав та пояснив, що дійсно по телефону він повідомив позивачку про смерть їхньої матері ОСОБА_5, але вона на поховання не мала змоги приїхати та поштою надіслала кошти на поховання матері, а згодом і письмову заяву про прийняття свої частки у спадщині, яку було попередньо в усному та добровільному порядку розподілено між всіма спадкоємцями. Після цього ОСОБА_4 запропонувала оформити документально всю спадщину на батька - ОСОБА_6 пояснивши це тим, що так буде швидше і без зайвої тяганини, а згодом спадщина буде розподілена між всіма спадкоємцями, відповідно до попередньої домовленості. Після смерті батька він з сестрою ОСОБА_4 звернулися до державного нотаріуса ОСОБА_8 для відповідного оформлення документів, але там йому стало відомо про існування заповіту, складеного його батьком за життя в 2001 році, відповідно до якого він заповів усе належне йому майно своїй доньці ОСОБА_4, вона ж у свою чергу пояснила, що не знала про існування даного заповіту але знову ж запевнила, що спадщина буде розподілена між всіма дітьми за попередньою домовленістю, нотаріус повідомила, що його сестра ОСОБА_4 в разі необхідності може отримати дублікат вищезгаданого заповіту. Майже по закінченню 6-місячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 прийшла до нього та запропонувала йому забирати всі свої речі, оскільки має намір продати спадковий будинок, тому за таких причин він вимушений був зателефонувати та розповісти все позивачці ОСОБА_2, своїй сестрі по матері.

Представник відповідачки ОСОБА_9, який діє по довіреності, в судовому засіданні пред'явлені до ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та пояснив, що після смерті ОСОБА_5 спадщина за згодою відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була оформлена на їх батька, про що ніхто не заперечував. Ще при житті ОСОБА_6 в 2001 році зробив заповіт, яким заповів усе належне йому майно своїй доньці ОСОБА_4, тому після його смерті вона виявила бажання реалізувати свої законні права та отримати спадщину за заповітом після смерті свого батька, оформивши належним чином всі документи, та дізнавшись про це, її брат ОСОБА_3 повідомив про виниклу ситуацію позивачку і вони стали вимагати перерозподілу спадкового майна.

Адвокат відповідачки ОСОБА_1 пояснила, що позивачка чітко знала, що все спадкове майно після смерті матері було оформлено на їх батька і не заперечувала проти цього і які б не існували попередні домовленості - факт волевиявлення спадкодавця є головним.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_3, представника та адвоката відповідача ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки були порушені законні права позивачки, як спадкоємця. Зважаючи на те, що позивачка не мала змоги бути присутньою на похороні своєї матері, у відповідний термін звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки перебувала за межами України, вона написала заяву про прийняття спадщини за законом, яку завірила в консульстві і направила поштою на адресу ОСОБА_3, який передав дану заяву батькові. Відповідачка ОСОБА_4 запропонувала оформити документально всю спадщину на батька - ОСОБА_6 пояснивши це тим, що так буде швидше і без зайвої тяганини, але згодом вся спадщина так і буде розподілена між всіма спадкоємцями, відповідно до попередньої домовленості, хоча вона попередньо знала про існування заповіту, написаного батьком 05 квітня 2001 року, яким він заповів усе належне йому майно саме їй - своїй доньці ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.10,11,58,60,208,209,212-215,218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15,16,1272,1278,1301 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_5, яка померла 07 жовтня 2003 року до Уманської міської державної нотаріальної контори терміном на шість місяців з дня вступу рішення в законну силу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного суду Черкаської області або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуюча: Л.В. Горячківська