Справа № 2-1663/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2010 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Київ-Градобуд», третя особа: Закрите акціонерне товариство «Фанери та плити» про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 20.10.2006 року було укладено договір про дольову (пайову) участь у Будівництві житлового будинку № 22/С. Відповідно до зазначеного договору вона зобов'язалася за рахунок власних коштів забезпечити фінансування будівництва квартири № 198, що розташована у 10-ти поверховому житловому будинку, по провулку Сеноманський, 16, в м. Києві, а відповідач зобов'язався забезпечити здійснення будівництва квартири. Відповідно до п. 1.7 договору вартість квартири складає 252 000,00 грн. Відповідно до довідки про повну оплату від 11.07.2008 року вона свої зобов`язання виконала. Відповідно до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, будинок по провулку Сеноманський, в якому знаходиться спірна квартира, було здано в експлуатацію 31.12.2008 року. Згідно умов Договору після здачі будинку в експлуатацію відповідач передає їй в рахунок внесених нею коштів квартиру. Відповідно до акту приймання - передачі від 25.12.2009 р. квартира за № 198 була їй передана. Відповідно до цього акту загальна площа квартири складає 55,2 м. кв.

З метою оформлення права власності на вищезазначену квартиру, вона звернулася до КП «Житло Сервіс». В результаті стало відомо, що відповідачем не було подано до зазначеної організації загальний пакет документів, що має бути ним поданий для оформлення права власності на квартиру, в зв'язку з чим їй відмовили в оформлені права власності на спірну квартиру. Вважає, що такі дії відповідача порушують її права, оскільки свої зобов'язання вона виконала в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача підтримала всі обставини, викладені в позовній заяві, та заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила, що кошти за квартиру були сплачені повністю. Ще в 2008 році згідно умов договору позивачка мала отримати свідоцтво на право власності, але документи по реєстрації будинку не всі були оформлені.

В судовому засіданні представник відповідача визнала позов в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення, пояснила, що кошти за будівництво квартири позивачкою були повністю сплачені. Будинок, в якому знаходиться спірна квартира, введено в експлуатацію.

Представник третьої особи в судовому засіданні погодилася з позовними вимогами позивача, пояснила, що квартира позивачки передана останній по додатковій угоді.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

В суді встановлено, що 20.10.2006 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір № 22/С про дольову (пайову) участь у будівництві житлового будинку, відповідно до якого предметом договору є двокімнатна квартира № 198 на десятому поверсі, десятиповерхового житлового будинку № 16, по провулку Сеноманський, в м. Києві, загальною площею 56 м. кв., житловою 30 м. кв. Згідно з даним договором, позивачка зобов`язалася за рахунок власних коштів забезпечити фінансування будівництва, а відповідач за допомогою своїх професійних знань, навичок, ділових зв`язків та репутації, матеріальних ресурсів зобов`язався забезпечити здійснення будівництва об`єкта. Вартість об»єкта на день укладення договору складає 252 000 грн., плановий термін закінчення будівництва будинку І квартал 2008 року, плановий термін введення будинку в експлуатацію ІІ квартал 2008 року. Після спорудження об»єкта нерухомості та введення будинку в експлуатацію, позивач набуває у приватну власність зазначену вище квартиру. З довідки про повну оплату від 11.07.2008 року, виданої відповідачем, встановлено, що ТОВ «БК «Київ-Градобуд» отримав від ОСОБА_1 11.07.2008 року повну суму 252 000 грн., згідно договору № 22/С про дольову (пайову) участь у будівництві житлового будинку, за 2-х кімнатну квартиру № 198, загальною площею 56 кв. м. в житловому будинку, за адресою: м. Київ, пров. Сеноманський, 16. 25.12.2009 року між позивачкою та відповідачем, в особі директора ОСОБА_2, було укладено акт прийому-передачі квартири, відповідно до якого, відповідач передав, а ОСОБА_1 прийняла спірну квартиру. З договору № 10/2004 від 16.12.2004 року, встановлено, що третя особа ЗАТ «Фанери та плити» замовник-інвестор, доручив відповідачу генпідрядник-інвестор, своїми силами виконати будівельно-монтажні роботи по будівництву житлового будинку по провулку Сеноманському, 16, в м. Києві та вчасно його здати. Відповідно до п.п. 3.5 та 3.6 даного договору, на будівництво жилого будинку (інвестиції) вносяться з розрахунку замовником-інвестором 50 %, генпідрядником-інвестором 50 % від вартості робіт. Після здачі будинку в експлуатацію, сторони отримують у власність житлову площу на суму внесених інвестицій. В переліку квартир ЗАТ «Фанплит» в п`ятій секції житлового будинку по пров. Сеноманському, 16 згідно даних БТІ АДРЕСА_1 відсутня. Дана квартира є в переліку квартир ТОВ «БК «Київ-Градобуд». Згідно з планом АДРЕСА_2, яка розташована на десятому поверсі, літера А, має дві кімнати, кількість приміщень 6, загальна площа без урахування балкона становить 53 кв.м., житлова 30,4 кв.м., підсобна 22,6 кв.м., балкон 2,2 кв.м. Відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 12.05.2010 року, по скарзі ЗАТ «Фанери та плити» на рішення Дніпровського районного суд м. Києва по аналогічній справі, де було визнано право власності на інвестиційне будівництво, апеляційна скарга була відхилена, рішення Дніпровського районного суду м. Києва залишено без змін, на підставі того, що договір про дольову (пайову) участь у будівництві житлового будинку № 19с/09-2006 від 18.09.2006 року був виконаний позивачем в повному обсязі, і постановлене судом першої інстанції рішення про визнання права власності не порушує права апелянта ЗАТ «Фанплити».

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 331 право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Судом встановлено, що 20.10.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про дольову (пайову) участь у будівництві житлового будинку. Відповідно до п. 1.2 цього договору метою спільної діяльності сторін договору є отримання ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_3 та отримання ТОВ «БК «Київ-Градобуд» винагороди за ведення справ сторін за договором. Встановлено, підтверджено документами та не заперечувалося сторонами по справі, що позивач умови договору виконала, оплата була здійснена в повному обсязі, будівництво завершено, будинок введено в експлуатацію. Відповідно до п. 2.7 договору після здачі об»єкта в експлуатацію відповідач передає позивачці в рахунок внесених нею коштів об`єкт загальною площею 56 кв. м.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 331, 392 ЦК України, ст. ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4, загальна площа якої становить 55,2 кв.м., з яких: житлова 30,4 кв.м., підсобна 22,6 кв.м., балкон 2,2 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дні проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: