Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-4755/2010 Головуючий у Іінст.- ОСОБА_1
Категорія-цивільна Доповідач - Квач М.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі :

головуючого- судді Квача М.О.

суддів: Ішутко В.М., Смаглюк Р.І.

при секретарі Бивалькевич Т.В.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, Заболотного

О.М., ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Регіон-капітал", товариства з обмеженою відповідальністю „Укрбудреконструкція" про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10 серпня 2010 року, яким відмовлено в задоволенні позову та ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Не враховано судом, що планування квартири АДРЕСА_1 - Інтернаціоналістів в м. Чернігові, як при первинному обмірі, так і при повторному є однаковим. На встановлення перегородки на балконі позивачка своєї згоди не давала. Крім того, з вини забудовника не було встановлено балконного блоку і МБТІ помилково зарахувало площу балкону до загальної площі квартири і застосувало відповідний коефіцієнт, передбачений для виміру площі внутрішнього обміру квартири. Не врахував суд основного, що саме відповідачам було вигідно, щоб МБТІ надало дані квартири із збільшеними розмірами.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, . апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зменшення площі квартири з 92,7 кв.м. до 88,8 кв.м. сталося після первинного обміру КП „Чернігівське МБТІ, на підставі якого проводився остаточний розрахунок, та дій позивачки, пов"язаних з самочинним переобладнанням квартири з трьох на двокімнатну квартиру, тому вимоги позивачки не є обгрунтованими.

З таким висновком суду погоджується і апеляційний суд, оскільки він повністю відповідає обставинам справи.

Судом встановлено, що 21.12.2006 року між ОСОБА_5 і ТОВ „Фінансова компанія „Регіон-капітал" уклали договір про участь у фонді фінансування будівництва. Згідно умов договору позивачка передала відповідачу як управителю у власність кошти з метою отримання у свою власність об"єкта інвестування - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 - Інтернаціоналістів в м.Чернігові, загальною площею 86,87 кв.м. та проектною житловою площею 45,21 кв.м. До 27.07.2007 року позивачка повинна була внести кошти за 86,87 кв.м. Крім того, договором було обумовлено, що після введення об"єкта будівництва в експлуатацію позивачка зобов'язана остаточно розрахуватись, а сторони - підписати акт прийому-передачі квартири протягом 10 днів після проведення розрахунків.

01.02.2008 року позивачка здійснила доплату за об"єкт будівництва, а 25.02.2008 року між сторонами був підписаний акт прийому-передачі квартири. Після того, 27.02.2008 року була проведена повторна інвентаризація, згідно якої встановлено, що площа спірної квартири зменшена до 88,8 кв.м. Це сталося внаслідок самовільної поведінки з боку позивачки, яка прибрала перегородку на лоджії та поставила її між лоджією та кухнею - їдальнею, самовільно переобладнавши квартиру з трьох кімнатної квартири в двокімнатну. За такі дії ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 69).

Пунктом 4.2 Додатку до договору від 21.12.2006 року встановлено, що товариство не несе відповідальність за будь-які наслідки самовільних (без письмового узгодження) та неузгоджених ним змін проектних рішень будинку чи його інженерних мереж.

Отже, врахувавши, що позивачка самовільно здійснила переобладнання квартири, що стало наслідком зменшення її площі, не узгодивши при цьому цих питань з відповідачами, за що і була притягнута до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції дійшов вірного та обгрунтованого висновку про те, що її вимоги про стягнення коштів за неіснуючі квадратні метри придбаної квартири є безпідставними.

З огляду на зазначене вище апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду про відмову в задоволенні позову є таким, що відповідає вимогам закону та обставинам даної справи, а тому апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10 серпня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: