Полонський районний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року

Полонський районний суд Хмельницької області В складі головуючого судді - Горщар А Г. при секретарі СалюкТ.М. з участю позивачки, її представника Бабчука В В., представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Полонської центральної районної лікарні імені ОСОБА_3, третьої особи на стороні відповідача управління Пенсійного фонду України у Полонському районі про встановлення факту виконання роботи на посаді лікаря анестезіолога в групі анестезіології-реанімації, визнання незаконною бездіяльність адміністрації лікарні та внесення доповнення в трудову книжку, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Полонської центральної районної лікарні імені ОСОБА_3 (далі лікарня або ЦРЛ), третьої особи на стороні відповідача управління Пенсійного фонду України у Полонському районі (далі УПФ) про визнання незаконною бездіяльності адміністрації лікарні, яка не виконала вимоги наказів Міністерства охорони здоров'я СРСР та Міністерства охорони здоровя України і не створила в лікарні анестезіолого-реанімаційну групу, та групу анестезіології, а також визнати факт, що вона в період своєї роботи по 1 липня 2008 року працювала лікарем анестезіологом групи анестезіології ЦРЛ, та зобовязати відповідача внести до її трудової книжки записи, про те, що вона працювала у вказаній групі.

В обґрунтування позову позивачка вказувала, що адміністрація лікарні не виконувала вимог міністерств, не створила групи, тому в її трудовій книжці є записи тільки про те, що вона працювала анестезіологом. Така група створена в лікарні тільки в 2008 році. Відсутність запису в трудовій книжці про те, що вона працювала в анестезіолого-реанімаційній групі не дає їй можливості оформити пенсію за вислугою, бо стаж роботи анестезіологом зараховується в подвійному розмірі для призначення пенсії тільки за працю в групі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача позов визнала, пояснила, що адміністрація ЦРЛ внесе записи в трудову книжку тільки при умові, що її до цього зобовяже рішення

суду.

Представник третьої особи УПФ в судове засідання не зявився, ним подана заява про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає що позов підлягає до задоволення.

Встановлено, що ОСОБА_2 23 липня 1992 року була прийнята на роботу в лікарню на посаду лікаря анестезіолога-реаніматолога.

Згідно вимог наказу Міністерства охорони здоровя СРСР № 841 від 11 червня 1986 року «Про подальше удосконалення анестезіолого-реанімаційної допомоги населенню» (далі наказ МОЗ СРСР) та наказу Міністерства охорони здоровя України № 303 від 8 жовтня 1997 року «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України» (далі наказ МОЗ України) ЦРЛ зобовязано було створити в лікарні групу анестезіології-реанімації згідно наказу МОЗ СРСР, та групу анестезіології, відповідно до наказу МОЗ України, про що необхідно було видати відповідні накази головного лікаря ЦРЛ.

Як вбачається із наданих лікарнею даних про кількість ліжок для хворих, які існували в ЦРЛ, в тому числі хірургічного профілю, у адміністрації ЦРЛ не було підстав не виконувати вимоги вказаних наказів МОЗ.

Із досліджених судом письмових доказів, та із показань допитаних свідків встановлено, що фактично з часу прийняття позивачки на роботу в лікарні існувала група анестезіології-реанімації, а з 8 жовтня 1997 року по 1 липня 2008 року група анестезіології, в яких ОСОБА_2 працювала відповідно лікарем анестезіологом- реаніматологом, та анестезіологом, однак відповідного про це наказу головним лікарем ЦРЛ в той час видано не було, що суд визнає незаконним.

Відповідно до ч.4 ст. 24 КЗпП трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Згідно до ч.4 ст.48 КЗпП України до трудової книжки заносяться відомості про роботу на підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення в Україні», а положень вищезазначеного наказу МОЗ України, спільного розяснення за 2002 рік Міністерства праці та соціальної політики України, Пенсійного фонду України, Міністерства охорони здоровя України, до стажу роботи у подвійному розмірі зараховується час роботи, зокрема у відділеннях (групах) анестезіології.

Так як позивачка фактично працювала у згаданих вище групах, але про виконання такої роботи ЦРЛ не видало відповідного наказу, та не внесло записів до трудової крижки, що позбавляє ОСОБА_2 права на своєчасне призначення пенсії, тому суд приходить до висновку про необхідність відновлення порушених прав позивачки.

Керуючись наведеним, ст.10, 70, ч.3 ст.209, 212-215 ЦПК України суд ,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність адміністрації Полонської районної лікарні по невиконанню наказу Міністерства охорони здоровя СРСР № 841 від 11 червня 1986 року «Про подальше удосконалення анестезіолого-реанімаційної допомоги населенню» та наказу Міністерства охорони здоровя України № 303 від 8 жовтня 1997 року «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України» щодо не створення в лікарні групи анестезіології-реанімації, та групи анестезіології.

Визнати, що ОСОБА_2 в період з 23 липня 1992 року по 8 жовтня 1997 року працювала лікарем анестезіологом-реаніматологом групи анестезіології-реанімації Полонської районної лікарні, а з 8 жовтня 1997 року по 1 липня 2008 року лікарем анестезіологом групи анестезіології цієї ж лікарні.

Зобовязати головного лікаря Полонської районної центральної лікарні ім. Н.С.Говорун внести до трудової книжки ОСОБА_2 відповідні записи про період її роботи на зазначених посадах.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий_______________