Гайворонський районний суд Кіровоградської області
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

Гайворонський районний суд

31 серпня 2010 року Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Ковальчук СЯ. за секретаря - Шевченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гайворон цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, звернувся до суду з вимогою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором, відсотків за користування коштами, пені за користування коштами, посилаючись на такі обставини. 05.04.2007 року сторони уклали кредитний договір № 014-09.5/72491, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 9850,00 доларів США за відсотковою ставкою 13,75 % річних, з кінцевим терміном погашення 04.04.2017 року.

Відповідач ОСОБА_2 у порушення умов кредитного договору перестав вносити черговий мінімальний платіж, має заборгованість перед позивачем по сплаті платежів, а тому на неї нарахована пеня та проценти, а загальний борг складає 70304,68 грн. Письмові звернення та претензія банку до відповідачів про повернення кредиту, сплату пені не дали позитивного результату. Представник позивача також просить суд на задоволення вимог про стягнення заборгованості по кредитному договору звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Гайворон, пров.Маяковського, 3, та одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки винести рішення про виселення ОСОБА_2 з вказаного житлового будинку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому/;засіданні позов визнав, пояснив, що заборгованість допустив через скрутне фінансове становище.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову з наступних підстав.

Відповідно до кредитного договору № 014-09.5/72491 від 05.04.2007 року позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 9850,00 долларів США за відсотковою ставкою 13,75 % річних, а відповідач ОСОБА_2 прийняв у позивача в якості кредиту грошові кошти в сумі 9850,00 доларів США та зобов'язався до 04.04.2017 року повернути отриманий кредит у повному обсязі і сплатити відсотки за користування кредитом . Відповідно до зазначеного кредитного договору, ОСОБА_1 має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплаті нарахованих процентів, інших платежів, передбачених договором та можливих штрафних санкцій, якщо відповідач не вніс черговий мінімальний платіж у термін, визначений договором.

Відповідно до договору кредиту ОСОБА_2 зобов'язався сплачувати встановлені суми по погашенню кредиту, однак відповідач у порушення умов кредитного договору після сплину строку користування кредитом кошти не повернув, і має заборгованість перед позивачем по сплаті планових платежів, тому на нього нарахована пеня та проценти. Загальний борг складає 70304,68 грн.

Оскільки грошове зобов'язання виконано боржником не було, то мало місце порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обгрунтованим та стягнути з відповідачів на користь позивача суму 70304,68 грн.

Також підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача судових витрат у сумі 703,05 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120 гривень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

В решті позовних вимог повинно бути відмовлено.

Відповідно до п.3.1.4 Договору іпотеки Позивачу надано право у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим або за Кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до ст.5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, тощо.

Відповідно до п.5.1 Договору іпотеки у разі порушення основного зобов'язання або умов цього Договору іпотекодаржатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель праві розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки.

V 3 огляду на викладене, судом встановлено, що сторонами обумовлений порядок звернення заборгованості на Предмет іпотеки, достатньою і необхідною умовою такого звернення у всякому випадку повинно бути письмове повідомлення відповідача про порушення процедури стягнення за рахунок майна та майнових прав позичальника, таке повідомлення повинно бути безумовне та беззастережне шляхом надіслання боржнику рекомендованого листа. Однак не зважаючи що копія вищезгаданого рекомендованого листа мається в матеріалах справи але докази про вручення або отримання цього листа відповідачеві до матеріалів справи не долучено, такий доказ не надано суду і в судовому засіданні. V

Згідно ч.І ст.З, ст.4 ЦПК України суд захищає порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та спільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

При цьому судом встановлено, що відповідач укладаючи кредитний договір зобов'язався до 04.04.2017 року повернути кредит зі сплатою 13,75 % річних за користування кредитом. Час повернення кредиту не минув, однак позивач не ставить питання про дострокове^розірвання договору або стягнення

заборгованості в грошовому еквіваленті тим самим визнаючи за відповідачем в подальшому використання кредитних грошових коштів не припиняючи основного зобов'язання.

Оцінюючи докази по справі, суд вважає що позовні вимоги в цій частині не обґрунтовані, а позов не доказаний. Відповідно до ст.ЗЗ Закону України «Про іпотеку» № 898-1У від 05.06.2003 року у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко даержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимоги іпотекодержателя. Позивачем суду не надано докази позасудового врегулювання іпотечного спору відповідно до договору ти вимог вищезгаданого Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 525, 526, 553, 554, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88,130,174, 209, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, СУД-

ВИРІШИВ :

Позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014-09.5/72491 в сумі 70304(сімдесят тисяч триста чотири) гривень 68 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача витрати по сплаті судового збору та ІТЗ у сумі 823 (вісімсот двадцять три) гривень 05 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Я.Ковальчук.