АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц- 1198/2010 р. Головуючий 1 інст: Лаленков С.М.
Категорія: договірні Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Малінської С.М.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Білицької Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2009 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Мерефянської філії, Люботинського управління газового господарства, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2009 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовною заявою в якій, з урахуванням уточнень просили зобовязати відкрите акціонерне товариство «Харківгаз» в особі Мерефянської філії зробити перерахунок вартості спожитого газу, стягнути з Мерефянської філії ВАТ «Харківгаз» 500 грівень на відшкодування матеріальної та 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди та судові витрати у справі, визнати дії заступника начальника Мерефянської філії ВАТ «Харківгаз» ОСОБА_5 протиправними та стягнути з останнього 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивачі посилалися на те, що зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1 та є споживачами послуг з газопостачання. Зазначене домоволодіння належало діду позивача ОСОБА_3, та батьку ОСОБА_4 - ОСОБА_6,. Між ним та газопосточальником було укладено договір про отримання послуг з газопостачання, який автоматично продовжився до 2006 року. В 2001 році ОСОБА_6 помер, а новим власником будинку відповідно до заповіту стала ОСОБА_4. 06 квітня 2006 року позивач ОСОБА_3 уклав з ВАТ «Харківгаз» договір про надання послуг з газопостачання. Сплату за отримані послуги здійснювала ОСОБА_4, заборгованості по сплаті послуг ніколи не існувало. У квітні 2008 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача з проханням провести перерахунок вартості спожитого газу відповідно до обсягів спожитого газу за 2007 рік, проте її було неправомірно відмовлено. Одночасно ОСОБА_5 погрозив їй зовсім відключити газопостачання до будинку, оскільки права власності на будинок після смерті ОСОБА_6 не було переоформлено. 20 травня 2008 року газопостачання до їхнього будинку було припинене, про що було складено акт, проте договір укладений позивачем 06 квітня 2006 року на той момент ніким не оспорювався та був дійсним. Протиправними діями відповідачів позивачам завдано матеріальної та моральної шкоди, яка виразилася у видатках позивачів повязаних з необхідністю придбати автономні газові прилади та використовувати альтернативні види енергії для задоволення побутових потреб, душевних стражданнях, переживаннях і хвилюваннях ОСОБА_3, ОСОБА_4 щодо необхідності терпіти зміни у звичайному життєвому укладі та приниження з боку співробітників ВАТ «Харківгаз», втратою віри у справедливість і закон.

Представники відкритого акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Мерефянської філії ВАТ « Харківгаз», Люботинського управління газового господарства ВАТ « Харківгаз», ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечували. В обґрунтування своїх заперечень зазначили, що після смерті ОСОБА_6 позивачі не переоформили право власності на будинок. Тому, їхнє твердження про продовження договору про надання послуг газопостачання до 2006 року після смерті ОСОБА_6 є безпідставними. Правові підстави для укладення 06 квітня 2006 року ОСОБА_3 договору з ВАТ «Харківгаз» про надання послуг з газопостачання були відсутні. Оскільки ОСОБА_3 ніколи не був власником домоволодіння такий договір не має юридичної сили. Позивачам було правомірно відмовлено у перерахунку проведення перерахунку оплати вартості використаного природного газу, тому що вони у передбачений законом строк не подали заяву про перерахунок та не додали підтверджуючих документів споживання меншої кількості газу. Вважали, що вимоги позивачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не ґрунтуються на законі.

Відповідач ОСОБА_5 проти позову заперечував та просив у його задоволені відмовити.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2009 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилалися на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді та пояснення ОСОБА_4, її представника та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 13). Газопостачання зазначеного будинку здійснювалося спочатку за договором про надання населенню послуг з газопостачання, що був укладений з власником будинку ОСОБА_6 ( а.с. 134 - 136). Після його смерті такий договір 06 квітня 2006 року було укладено між ВАТ «Харківгаз» в особі начальника Мерефянської філії ВАТ «Харківгаз» та ОСОБА_3 ( а.с. 7 - 10). На підставі зазначеного договору членам сімї колишнього власника будинку надавалися послуги з газопостачання. Про виконання сторонами умов цього договору свідчать надані позивачами квитанції про сплату за спожитий газ за період з січня 2007 року по грудень 2008 року.

На підставі акту про відключення газоспоживаючих приладів від 20.05.2008 року будинок № 105 по вул. № 105 по вул. Челюскіна у м. Люботині у Харківській області було відключено від газопостачання у звязку з відсутністю договору на поставку природного газу ( а.с. 12).

Відмовляючи позивачам у задоволенні позову суд не надав оцінку правомірності зазначеного акту та дій до відкритого акціонерного товариства «Харківгаз» в особі Мерефянської філії, Люботинського управління газового господарства, оскільки позивачі позову про визнання акту таким що не відповідає вимогам закону та про визнання незаконною односторонню відмову ВАТ «Харківгаз» від виконання умов договору 06 квітня 2006 року не предявили.

Судова колегія погоджується з висновком суду про неможливість виходу за межі позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_3, оскільки це суперечить принципам диспозитивності та змагальності цивільного процесу та вважає обґрунтованим висновок суду щодо ненадання позивачами доказів протиправної поведінки заступника начальника Мерефянської філії ВАТ « Харківгаз» ОСОБА_5. Матеріали справи доказів відключення будинку в якому зареєстровані позивачі від газопостачання за його розпорядженням не містять. ОСОБА_5 також не був стороною договору № 405396 від 06.04.2006 року про надання послуг з газопостачання.

Оскільки на час відключення будинок № 105 по вул. № 105 по вул. Челюскіна у м. Люботині у Харківській області між ВАТ «Харківгаз» та ОСОБА_3 існували договірні відносини з надання послуг з газопостачання, ВАТ « Харківгаз» повинні відшкодувати ОСОБА_3 та членам його родини шкоду завдану неналежним виконанням умов цього договору.

Проте, як справедливо зазначив суд першої інстанції, в супереч вимог ст.,ст. 10,60 ЦПК України позивачі належних доказів наявності у них матеріальної шкоди завданої діями ВАТ « Харківгаз» та її розміру суду не надали.

За змістом ст.,ст. 526, 530 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди.

Наслідки порушення договору встановлені ст. 625 ЦК України, що не передбачає відшкодування моральної шкоди. Не передбачає таких наслідків і укладений між ВАТ «Харківгаз» та ОСОБА_3 договір.

Судова колегія вважає також обґрунтованим висновок суду, щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про зобовязання відповідачів провести перерахунок вартості спожитого газу, оскільки позивачі не надали суду відповідного розрахунку, підтверджуючих цей розрахунок документів та доказів звернення до ВАТ « Харківгаз» з таким проханням і документами у встановлені законом строки.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд повно зясував обставини, що мають значення для справи і ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 04 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: