Справа № 2-159/10 Провадження № 2-159/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2010 Жидачівський районний суд Львівської області в складі головуючого - судді Сидорака Б.Г. при секретарі Щур Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на гараж та дачну земельну ділянку,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на гараж та дачну земельну ділянку мотивуючи позовні вимоги тим, що у лютому 2007 року нею було досягнуто усної домовленості із відповідачем про продаж їй останнім, належної йому трьохкімнатної квартири, що знаходиться по вул. Надбережній,38 в м. Жидачеві Львівської області, а також гаража №6 по вул. Грушевського,37 в м. Жидачеві та дачної земельної ділянки, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради та зареєстрована за садово-городнім товариством «Озерний» за 35 000 тис. доларів США.. На виконання вказаної домовленості 14.02.2007 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться по вул. Надбережній,38 в м. Жидачеві, який посвідчений приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу ОСОБА_3. Для проведення оплати відповідачу за квартиру, гараж та земельну ділянку нею було отримано кредит у ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» в розмірі 35 350 доларів США. Договір про продаж відповідачем їй гаражу та дачної земельної ділянки не оформлявся у зв»язку із тим, що відповідач пояснив, що не взяв із собою документу, що посвідчує його право власності на гараж, а також, що у нього ще не має державного акту на земельну ділянку, хоч, як їй стало відомо пізніше, відповідач отримав державний акт на земельну ділянку ще 06.02.2003 року. У зв»язку із тим, що їй потрібно було погашати отриманий у банку кредит, вона змушена була поїхати на роботу у м. Санкт-Петербург Російської Федерації. Коли повернулась через шість місяців у м. Жидачів, то стала шукати відповідача для того, щоб оформити договір купівлі-продажу гаража та дачної земельної ділянки, однак останній став уникати зустрічі із нею. 28.01.2008 року відповідачем власноручно у присутності двох свідків було написано розписку, в якій він вказав, що отримав від неї гроші в сумі 35 000 доларів США як повну оплату за квартиру, гараж, дачну земельну ділянку. Також він в цей день в м. Стрию передав їй документ, що посвідчував його право власності на гараж. Між нею та відповідачем було досягнута також усна домовленість про те, що 30.01.2008 року він принесе до нотаріуса державний акт на дачну земельну ділянку, однак домовленості не дотримав. Окрім цього, у газеті «Новий час» №8 від 23.08.2008 року було опубліковано оголошення про те, що відповідач втратив документи на гараж №6, що знаходиться у м.Жидачеві по вул. Грушевського, 37 з метою виготовлення інших. Наведене є свідченням того, що відповідач не має жодного наміру оформляти договір купівлі-продажу гаражу та дачної земельної ділянки. Оскільки нею було виконані із своєї сторони всі зобов»язання щодо проведення оплати за квартиру, гараж та дачну земельну ділянку а із сторони відповідача не було виконано свої зобов»язання щодо укладення договору купівлі- продажу гаражу та дачної земельної ділянки, тому відповідно до вимог ч.2 ст.220 ЦК України позивачка просить визнати дійсним договір купівлі-продажу гаража №6, що розташований в м. Жидачеві Львівської області по вул. Грушевського,37 та земельної ділянки площею 0,06 га під садівництво, що розташована в кооперативі «Озерний» на території Зарічанської сільської ради Львівської області та право власності за нею на вказані гараж та дачну земельну ділянку. Також просить стягнути із відповідача судові витрати по справі.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з»явилась, направила в суд заяву про те що у зв»язку із перебуванням її за межами України, просить розглядати справу у її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_6, що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила з підстав вказаних у позовній заяві визнати укладеним договір купівлі-продажу гаража №6, який знаходиться місті Жидачеві Львівської області по вул. Грушевського буд.37 та договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради і зареєстрована за дачним кооперативом «Озерний» та визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж №6 в місті Жидачеві Львівської області по вул. Грушевського буд.37 та земельну ділянку площею 0,06 га під садівництво, що розташована в кооперативі «Озерний» на території Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, хоч належним про необхідність явки повідомлявся.

Представник відповідача ОСОБА_7, що діє на підставі довіреності в порядку ст.128 ЦПК України подав суду заперечення на позовну заяву, в яких вказав, що позовні вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими, а тому просить у задоволенні позовних вимог позивачки ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2А відмовити, оскільки позивачкою не надано жодного доказу того, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу гаражу чи земельної ділянки. Крім того, вважає, що між позивачкою та відповідачем, жодної домовленості щодо істотних умов договору не було досягнуто, а тому не може йти мова про ухилення від його укладення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягаю до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, яким в даному випадку є договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч.З ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі умови, щодо яких за заявою однієї із сторін повинно бути досягнуто згоди, тобто об»єкта продажу, ціни, розрахунків.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно(товар) у власність другій стороні(покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно(товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно розписки від 28.01.2008 року власноручно написаної ОСОБА_2 в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що він отримав 35 000 доларів США від позивачки, як повну оплату за квартиру, що знаходиться в м. Жидачеві, вул. Надбережна,38/3, гараж та дачну земельну ділянку. При цьому, продаж квартири вже здійснено згідно діючого законодавства, а гараж та земельну ділянку зобов»язувався оформити: документи на гараж передати 28.01.2008 року, державний акт на земельну ділянку 30.01.2008 року.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14.02.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Жидачівського нотаріального округу Кулик 1.1., що ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 за 12 214 грн. і розрахунок між сторонами проведено до оформлення договору.

Таким чином, ця розписка свідчить про те, що між ОСОБА_2 та позивачкою була досягнута домовленість про продаж квартири, гаражу та дачної земельної ділянки за 35 тисяч доларів США, тобто підтверджено погодження істотних умов договору. Купівля-продаж квартири оформлена в установленому порядку, в купівля-продаж гаража та земельної ділянки необхідно було оформити відповідно до діючого законодавства, чого уникав відповідач.

Доказів про те, що вказана розписка підроблена чи написана під примусом, відповідачем суду не надано. Навпаки, як вбачається із копії постанови про відмову у порушенні кримінальної справи Жидачівського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 09.02.2009 року, в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_9 за ст.ст.129,355 КК України відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України у зв»язку із відсутністю в їхніх діях складу цього злочину.

Також, як вбачається із показань свідка ОСОБА_8, яка є сестрою позивачки, ій відомо про те, що позивачка у лютому 2007 року придбала у ОСОБА_2 за 35 тисяч доларів США квартиру, гараж та земельну ділянку, однак договір був оформлений тільки на квартиру, оскільки ОСОБА_2, з його слів, на момент укладення договору не мав документів на гараж та дачну земельну ділянку.

Показаннями свідка ОСОБА_5 про те, що вона також є рідною сестрою позивачки ОСОБА_1 та їй відомо про те, що на початку 2007 року остання придбала у відповідача ОСОБА_2 квартиру, гараж та дачну ділянку за 35 000 доларів США та при цьому для здійснення оплати за них оформила кредит в банку. Вона разом із своєю дочкою виступили перед банком поручителями повернення вказаного кредиту.

Ставити під сумнів показання вказаних осіб, які приведені судом до присяги та попереджені про відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, у суду підстав немає, тим більше, що їх свідчення узгоджуються з іншими доказами по справі.

Відповідно до кредитного договору № 014/1222/74/47/47464 від 14.02.2007 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала у ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» кредит у розмірі 35350 доларів США строк на 15 років.

Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення договору купівлі-продажу гаража №6, що розташований в місті Жидачеві Львівської області по вул. Грушевського буд.37 і належав ОСОБА_2 та земельної ділянки площею 0,06 га під садівництво, що розташована в кооперативі «Озерний» на території Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області та належала також відповідачу.

Керуючись ст.ст.220, 328, 334, 638, 655 ЦК України, ст.ст.Ю, 11, 15, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд- вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати укладеним між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 договір купівлі-продажу гаража №6, що розташований в місті Жидачеві Львівської області по вул. Грушевського буд.37 і належав ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі рішення виконкому Жидачівської міської Ради №254 від 20.11.2006 року та земельної ділянки площею 0,06 га під садівництво, що розташована в кооперативі «Озерний» на території Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області і належала ОСОБА_2 відповідно до Державного акта про право приватної власності на землю, виданого Зарічанською сільською радою 28 січня 2003 року на підставі рішення №50 від 09.06.1995 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж №6 в місті Жидачеві Львівської області по вул. Грушевського буд.37 та земельну ділянку площею 0,06 га під садівництво, що розташована в кооперативі «Озерний» на території Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Жидачівський районний суд.

Головуючий-суддя