Комсомольський районний суд м.Херсона
Справа № 2-2657/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі

головуючого - судді: Дзиговського Ю.В.

при секретарі: Сікора О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та стягнення матеріальної шкоди, суд -

встановив:

Позивач звернулася до Комсомольського районного суду м. Херсона з вказаним позовом, посилаючись на те, що у жовтні 2004 року на час ремонту у своїй квартирі, вона переїхала на тимчасове проживання до ОСОБА_2 та його співмешканки за адресою м.Херсон вул.Цюрупинська, 57. Після того, як закінчився ремонт, ОСОБА_1 повернулася до своєї квартири, однак лишила за зазначеною адресою деякі речі, в тому числі посуд, який придбала в ДП «Цептр Інтернаціональ Україна». Даний посуд вона купила за власні кошти, хоча договір був укладений на ім'я її зятя ОСОБА_3 Через деякий час позивач звернулася до ОСОБА_2 із проханням повернути посуд, однак отримала відмову в зв'язку з тим, що посуд знаходиться на зберіганні у якогось родича, який перебував на строковій службі, а потім у плаванні. ОСОБА_1 звернулася до міліції із заявою про злочин, однак постановою від 02.07.2009 року в порушенні кримінальної справи за даним фактом було відмовлено. Згодом ОСОБА_2 намагався повернути позивачу її посуд, однак остання відмовилася його прийняти, оскільки він був у неповній комплектації та мав вигляд вживаного. В зв'язку з чим, ОСОБА_1 просила суд визнати дії ОСОБА_2 по користуванню чужим майном неправомірними, захистити її права шляхом зобов'язання відповідача відшкодувати їй матеріальну шкоду в розмірі вартості майна (посуду «ROYAL SET артикул TF-340», який складається з більш як 20 приборів та набір «WOG артикул TU-W-30-G»), тобто 31 618 грн.

У судовому засіданні позивач та її представник уточнили заявлені позовні вимоги та просили суд визнати дії ОСОБА_2 по користуванню чужим майном неправомірними, захистити права позивача шляхом стягнення з відповідача вартості майна (посуду «ROYAL SET артикул TF-340», який складається з більш як 20 приборів та набір «WOG артикул TU-W-30-G») в розмірі 31 618 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно деякий час ОСОБА_1 проживала у нього вдома, оскільки робила ремонт в своїй квартирі. Вона перевезла до них свої речі, серед яких був посуд. ОСОБА_2 не давав згоду на зберігання речей позивача у нього вдома. Даним посудом ОСОБА_1 користувалася сама, коли готувала їжу вдома у ОСОБА_2, а також дала дозвіл на користування ним співмешканкою відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2А просив позивача забрати посуд, оскільки в його будинку на протязі дня постійне знаходились люди. За згодою ОСОБА_1 родичі ОСОБА_4 відвезли його до сестри останньої - ОСОБА_5 Через деякий час ОСОБА_1 виїхала з його помешкання. До 2009 року ОСОБА_2 цього посуду не бачив. В 2009 році ОСОБА_1 подзвонила та почала вимагати повернути їй посуд, однак потім відмовилася його отримати, а наполягала на поверненні їй грошей. ОСОБА_2 посудом позивача не користувався, він не знає, хто ним користувався весь час, коли він знаходився за іншою адресою. Таким чином, відповідач вважає, що своїми діями не спричиняв ОСОБА_1 матеріальної шкоди, в зв'язку з чим просив суд в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до договорів № 3301291 від 15.12.2003 року та № 3269833 від 17.03.2004 року, ОСОБА_3 придбав в ДП «Цептр Інтернаціональ Україна» набір посуду «ROYAL SET артикул TF-340» та набір посуду «WOG артикул TU-W-30-G».

ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_6, яка є донькою ОСОБА_1, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про одруження.

Згідно довідки ДП «Цептр Інтернаціональ Україна» від 02.03.2010 року, посуд за договорами № 3301291 від 15.12.2003 року та № 3269833 від 17.03.2004 року придбала ОСОБА_1, вартість посуду складає 2460 євро та 424 євро. Зазначене також підтверджується рахунками та накладними від 28.05.2004 року та 21.06.2004 року, та квитанціями від 13.04.2004 року.

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 02.07.2009 року вбачається, що в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 про повернення їй посуду відмовлено.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в 2004 році вона працювала разом з співмешканцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в ДП «Цептр Інтернаціональ Україна». В квартирі у ОСОБА_1 розпочався ремонт, вона попросила пожити у них та переїхала за адресою м.Херсон вул.Цюрупинська, 57. Через деякий час позивач придбала для своїх дітей посуд. Даний посуд ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 забрали зі складу ДП «Цептр Інтернаціональ Україна» та привезли до вказаної адреси. Коли коробки з посудом вже стояли вдома, ОСОБА_2 побачив їх та попросив перевезти в інше місце, оскільки в будинку постійно знаходились чужі люди, які могли пошкодити або викрасти даний посуд. За час проживання ОСОБА_1 за вищезазначеною адресою, вона сама користувалася даним посудом, готувала в ньому та дозволила користуватися ним ОСОБА_4 Через деякий час до ОСОБА_4 приїхала її племінниця з хлопцем, ОСОБА_7 попросила їх перевезти посуд до іншого місця на зберігання, в зв'язку з чим його було перевезено в Таврійський мікрорайон до сестри ОСОБА_4 Згодом ОСОБА_7 виїхала від них та зникла на чотири роки. В 2009 році ОСОБА_4 забрала посуд від сестри, оскільки у останньої вдома був потоп та коробки були зіпсовані. Потім з'явилася ОСОБА_1 та побачивши, що посуд був у користуванні, відмовилася його забирати, наполягала на поверненні їй грошей.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що коли була в гостях у своєї сестри ОСОБА_4, познайомилася з ОСОБА_1, яка деякий час проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Згодом ОСОБА_4 зателефонувала та попросила перевезти до неї посуд ОСОБА_1, щоб з ним нічого не сталося. ОСОБА_5 погодилася залишити у себе на зберіганні даний посуд на час ремонту в квартирі ОСОБА_1 Декілька років коробки з посудом знаходилися у ОСОБА_5, потім квартиру ОСОБА_5 затопили, коробки з посудом були зіпсовані. В 2009 році ОСОБА_4 забрала посуд та перевезла його за адресою м.Херсон вул.Цюрупинська, 57, пояснивши це тим, що з'явилася ОСОБА_1 та попросила повернути його. Зі слів сестри ОСОБА_5 дізналася, що ОСОБА_1 відмовилася забирати свій посуд та наполягала на поверненні їй грошей за нього.

Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення вимог ст.60 ЦПК України, не надано жодного доказу неправомірності дій ОСОБА_2, а також завдання їй матеріальної шкоди саме діями відповідача.

Судом встановлено, що в 2004 році ОСОБА_1 робила ремонт в своїй квартирі та деякий час проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_2 та його співмешканкою ОСОБА_4 З договорів № 3301291 від 15.12.2003 року та № 3269833 від 17.03.2004 року, а також довідки ДП «Цептр Інтернаціональ Україна» від 02.03.2010 року вбачається, що ОСОБА_1 придбала посуд «ROYAL SET артикул TF-340» та «WOG артикул TU-W-30-G», який перевезла до свого тимчасового помешкання. При цьому, відповідач ОСОБА_2 не давав згоди на зберігання даного посуду, а дізнався про його існування вже коли побачив дві коробки у себе вдома. Він наполягав на іншому місці зберігання посуду, в зв'язку з чим посуд було перевезено до помешкання ОСОБА_5, яка є сестрою ОСОБА_4 На перевезення посуду ОСОБА_1 дала свою згоду. Тобто, з 2004 року по 2009 рік посуд знаходився за адресою АДРЕСА_1. Весь цей час ОСОБА_1 не вимагала повернення їй посуду. В 2009 році ОСОБА_1 попросила повернути її посуд, в зв'язку з чим ОСОБА_4 забрала його від ОСОБА_5 та перевезла за адресою м.Херсон вул.Цюрупинська, 57. Однак, позивач відмовилася забрати належний їй посуд, посилаючись на те, що він знаходився у користуванні та не в повній комплектації.

Зазначені правовідносини виниклі у 2004 році, а у відповідності до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В зв'язку з чим, суд вважає, що позивач пропустила строк звернення до суду за захистом своїх прав. Однак згідно ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а відповідачем по справі не заявлялося клопотання про застосування строку позовної давності.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 не чинилося перешкод у користуванні її посудом, вона мала можливість його забрати протягом чотирьох років однак не робила цього.

Посилання позивача на те, що посудом користувалися, тому вона відмовилася його забрати, суд не бере до уваги, оскільки судом встановлено, що за час тимчасового проживання за адресою м.Херсон вул.Цюрупинська, 57 ОСОБА_1 сама користувалася ним та дозволила користуватися ОСОБА_4

В ході судового засідання судом не встановлено неправомірності дій відповідача ОСОБА_2, оскільки особисто він посудом ОСОБА_1 не користувався, згоди на його зберігання не давав. Крім того, з акту приймання індивідуального домоволодіння вбачається, що житловий будинок № 57 по вул.Цюрупинській в м.Херсоні, в якому проживає ОСОБА_2, належить, ОСОБА_8.

Оскільки інших доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог судом встановлено не було, а підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст.1166 ЦК України, і відповідно до загальних підстав деліктної відповідальності передбачають наявність в сукупності ознак: складу правопорушення, яка передбачає наявність такої шкоди, протиправну поведінку заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою та вини, й зважаючи на те, що зазначені підстави ОСОБА_1 та її представником не були доведені, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не обґрунтовані. Це підтверджується належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до ЦПК України та відповідають нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи позивача не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не можуть бути прийнятими до уваги суду і підлягають відхиленню.

На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 - необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.1166 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та стягнення матеріальної шкоди відмовити в зв'язку з його необґрунтованістю.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: