Справа № 2-932/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2010 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Митрофанової Є.Г.,

при секретарі Довгої С.Б.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з

відповідачкою, в якому зазначив, що з нею перебувають у шлюбі з 21 жовтня 1988 року, якій

зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського

управління юстиції Донецької області, актовий запис № 3914. Від спільного подружнього життя

неповнолітніх дітей не мають. Спір про розділ спільного майна подружжя між сторонами

відсутній. Шлюб у сторін перший. Шлюбні відносини між ними припинені у грудні 2009 році.

Вважав подальше збереження їхньої родини з відповідачкою неможливим і на примирення з нею

він не згоден, фактично шлюбні відносини між ними відсутні, проживають вони окремо. Просив

суд шлюб між ними розірвати.

Позивач у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з клопотанням, в якому

він просив розглянути справу у його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу з відповідачкою,

в зв'язку з чим суд розглянув справу без його участі відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 ЦПК України.

Відповідачка в судовому засіданні не зявилась, але від неї до суду надійшла заява в якої

вона позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі та не заперечувала проти розірвання

шлюбу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при

проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в

порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі

визнання відповідачем позову суд за наявності я того законних підстав ухвалює рішення про

задоволення позову.

Оскільки відповідачка визнала позов в повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить

закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що родина розпалася

остаточно, оскільки жодна з сторін не згодна на примирення й у зв'язку із цим вважає, що шлюб

зв'язує сторони лише формально й, тому, повинен бути розірваний.

Вирішуючи питання про віднесення судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору

при одержанні свідоцтва про розірвання шлю. органах РАГСу, суд, з урахуванням думки й

матеріального становища сторін, вважає за необхідне дані витрати покласти на позивача, а

відповідачку від сплати цих витрат звільнити.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 130, 174, 213.215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

зареєстрований 21 жовтня 1988 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану

Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 3914 -

розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути з ОСОБА_2

ОСОБА_3 державний збір у доход держави в розмірі 20 грн., а ОСОБА_2

Миколаївну від сплати цих витрат - звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької

області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів

апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК

України.

Суддя