Комсомольський районний суд м.Херсона
Справа 2-2029/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого-судді: Котьо І.В.

при секретарі: Способ Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення коштів (аліментів) на утримання дружини, з якою проживає дитина,

встановив:

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ту обставину, що з 10 жовтня 2008 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, на теперішній час, шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинено, їх поновлення не можливе, так як у подружжя існують різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Внаслідок чого в сімї часто виникають конфліктні ситуації під час яких відповідач застосовує до неї фізичне насилля. При цьому, відповідач, який проживає окремо, ніякої матеріальної допомоги, на її утримання або на утримання дитини, добровільно не надає, чим ставить позивача в тяжке матеріальне становище. У звязку з чим позивач змушена предявити до відповідача даний позов, просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача кошти (аліменти) на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиноютрьох річного віку.

В судове засідання позивач не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України, будучи присутньою в судовому засіданні, яке відбулося раніше підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини викладені нею в позовній заяві, зазначила, що спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, не має. Заявила клопотання про подальший розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України, будучи присутнім в судовому засіданні, яке відбулося раніше позовні вимоги заявлені позивачем визнав частково, заперечував проти розірвання шлюбу посилаючись на ту обставину, що шлюб можливо зберегти, проти стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів (аліментів) на утримання дружини, з якою проживає дитина, не заперечував, пояснивши, що на даний час не працює у звязку з чим заробітної плати не одержує, до центру зайнятості населення, як не працевлаштована особа, не звертався, у звязку з чим допомоги по безробіттю також не одержує. При цьому зазначив, що спору про місце проживання неповнолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, не має.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований так як судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2008 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні 10 жовтня 2008 року, запис в актовій книзі № 669. Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в свою чергу свідчить свідоцтво про народження видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні 06 травня 2009 року, запис в актовій книзі № 301. На теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинено, їх поновлення не можливе, так як у подружжя існують різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Внаслідок чого в сімї також часто виникають конфліктні ситуації під час яких відповідач застосовує до позивача фізичне насилля, що в свою чергу є протиправною поведінкою, яка містить ознаки злочину. Відповідач, який проживає окремо, ніякої матеріальної допомоги, на утримання позивача або їх малолітньої дитини, добровільно не надає, чим ставить позивача в тяжке матеріальне становище. При цьому, позивач не працює у звязку з чим заробітної плати не одержує, до центру зайнятості населення, як не працевлаштована особа, не звертався, у звязку з чим допомоги по безробіттю також не одержує. Малолітня дитина проживає разом з позивачем у звязку з чим перебуває на її утриманні, що підтверджується пояснення наданими суду як позивачем ОСОБА_1 так і відповідачем ОСОБА_2 в ході судового розгляду. Відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача ставить позивача в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби дитини. Спору про місце проживання малолітньої дитини та про поділ майна, яке набуте подружжям спільно за час перебування у шлюбі, не має.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, згідно положень ч.ч.1-2 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини.

У звязку з вище викладеним, враховуючи положення ст. 112 СК України та абзацу 1 пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, суд вважає можливим задовольнити позов в частині розірвання шлюбу так як судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та її спільної з відповідачем дитини.

На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідноч.ч.2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому, згідно ч.6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання і в разі розірвання шлюбу.

Враховуючи матеріальне становище малолітньої дитини, позивача, відповідача, відсутність у відповідача аліментів на інших дітей, та інші обставини, що мають істотне значення, відповідно до вимог ст. 182 СК України та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд вважає необхідним задовольнити позов як в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини так і в частині стягнення коштів (аліментів) на утримання дружини, з якою проживає дитина. У звязку з чим стягнути з відповідача на користь позивача кошти (аліменти) на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною трьох років, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.3 ст. 184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога у розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім цього, на підставі ст. 88, пункту 5 Розділу ХІ ЦПК України, ст.ст. 2-3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93 та пункту 3 Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 171 грн., з яких 51 грн. сума розміру судового збору, а 120 грн. сума витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 367, пунктом 5 Розділу ХІ ЦПК України, ст.ст. 84, 105, 110, 112, 180-184, 191 СК України, пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, ст.ст. 2-3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93, пунктом 3 Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року № 825), суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, запис в актовій книзі № 669 розірвати.

При розірванні шлюбу в органах РАЦС стягнути на користь держави державне мито з ОСОБА_1 8,5 грн., з ОСОБА_2 8,5 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 01 грудня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 кошти (аліменти) на утримання дружини, з якою проживає дитина, на користь ОСОБА_1 у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 01 грудня 2009 року і до досягнення їх спільною дитиною дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 51 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розяснити сторонам, згідно ч.1 ст. 196 СК України, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми неоплачених аліментів за кожен день прострочення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: