Справа № 22ц-3259 /2010р. Головуючий у 1 інст. Марчук І.С
Категорія 57 Доповідач: Мусіна Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Павлишин О.Ф.

Суддів: Мусіної Т.П, ОСОБА_1

При секретарі: Смалюх У.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29 грудня 2009 року

встановила:

У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області про зобовязання здійснити нарахування щомісячної доплати до пенсії.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона відноситься до категорії „діти війни" та відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що такі виплати їй не проводяться у розмірі, встановленому законом, просила поновити пропущений строк та зобовязати відповідача здійснити ці нарахування за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2009 року в сумі 4238, 10 грн.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 грудня 2009 р. поновлено строк на звернення до суду. Позов задоволено частково. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Самбірському районі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, отриманої у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та недоплачене підвищення до пенсії, отриманої у період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, у розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком, право на яке надане ст.. 6 Закону України „Про с соціальний захист дітей війни.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ посилаючись на порушення місцевим судом нормі матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати таї ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік призупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України „Про соціальними захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік.

Статтею 111 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії відповідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6 - рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема положення ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік щодо зупинення дії ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України „Про Державним бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст ст. 61 Закону України „Про соціальний захист дітей війни викладено в такій редакції: „Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статусі ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного і довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чиї державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10- рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, і положення п. 41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін о деяких законодавчих актів України.

Зазначені рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України , остаточними і не можуть бути оскарженими, крім того, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії В положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Керуючись п. 1,2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1691 - УІ від 18.02.2010р. „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Самбірському районі Львівської області - відхилити.

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 2-х місяців до Верховного Суду України.

Головуючий Павлишин О.Ф.

Судді Мусіна Т.Г.

ОСОБА_1