Справа № 22ц-3561/2010 Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Категорія 31 Доповідач: Мусіна Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Богонюка М.Я.

Суддів Мусіної Т.Г., Кота І.Н.

при секретарі Качмар М.

з участю позивача ОСОБА_1, його

представника ОСОБА_2, представника

третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 та представників

на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01 грудня 2009 року

встановила:

У вересні 2007 р. ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 звернувся в суд з позовом, уточненим під час розгляду справи, до Городоцької центральної районної лікарні, треті особи - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 25.07.2005 р. в Городоцькій ЦРЛ після пологів померла дружина позивача та матір його трьох дітей і смерть настала внаслідок неналежного виконання своїх професійних обовязків третіми особами, які приймали пологи.

Вина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 доведена вироком Городоцького районного суду від 18.10.2007 р., а матеріали відносно ОСОБА_10 виділені в окреме провадження.

Посилаючись на те, що смертю дружини та матері його дітей завдана матеріальна шкода в сумі 8628,20 грн. на поховання та обрядові послуги, а також моральна шкода, просив на відшкодування такої стягнути в його користь 30 тис. грн.., доньці ОСОБА_7 - 40 тис. грн., сину ОСОБА_11 117 370 грн., сину ОСОБА_12 125 420 грн.

В процесі розгляду справи 2.09.2009 р. в якості самостійного позивача у справу вступив ОСОБА_6 у звязку з досягненням повноліття, який позов підтримав повністю.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 01 грудня 2009 р. позов про відшкодування матеріальної шкоди задоволено повністю.

Позов про відшкодування моральної шкоди задоволено частково і стягнуто з Городоцької центральної районної лікарні на відшкодування моральної шкоди в користь ОСОБА_1 25 тис. грн.., ОСОБА_5 - 29 тис. грн.., ОСОБА_6 - 20 тис. грн.., ОСОБА_13 - 10 тис. грн.

Стягнуто з відповідача 68 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ.

Рішення суду в частині розміру відшкодування моральної шкоди оскаржив позивач ОСОБА_1 в інтересах дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_13 та по довіреності від сина ОСОБА_12.

В апеляційній скарзі просить в цій частині рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному розмірі, покликаючись на те, що суд не в повній мірі врахував обставини смерті матері його дітей та вину в цьому працівників лікарні, визначений розмір відшкодування не спів розмірний заподіяній моральній шкоді.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника, представника 3-ої особи ОСОБА_10, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 25 липня 2005 р. померла дружина позивача ОСОБА_1 внаслідок неналежного надання медичної допомоги у післяпологовий період медичними працівниками пологового відділення Городоцької Центральної районної лікарні.

Цей факт встановлено вироком Городоцького районного суду Львівської області від 18 жовтня 2007 р., яким визнано винними та засуджено за ч.1 ст. 140КК (невиконання чи неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обовязків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки) ОСОБА_8 - завідуючого акушерсько-гінекологічним відділенням Городоцької ЦРЛ та ОСОБА_9 - акушерки.

Постановою слідчого від 15.06.2006 р. із вказаної кримінальної справи виділено в окреме провадження матеріали на чергового лікаря акушерсько- гінекологічного відділення Городоцької ЦРЛ ОСОБА_10 Доказів встановлення в її діях по факту смерті ОСОБА_14 злочину ні в суд першої, ні в суд апеляційної інстанції не подано.

За висновками довідки про проведену наказом ГУОЗ ЛОДА службову перевірку за фактом смерті породіллі ОСОБА_14 у діях чергового лікаря ОСОБА_10 встановлені певні порушення у виконанні нею своїх професійних обовязків щодо ОСОБА_14 (а.с.6-7 т.1).

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 1172 ЦК юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обовязків.

З врахуванням вищезазначеного суд обґрунтовано поклав обовязок по відшкодуванню моральної шкоди, яка заподіяна членам сімї смертю ОСОБА_15 на юридичну особу - Городоцьку ЦРЛ.

Колегія суддів вважає, що при визначенні розміру морального відшкодування, який в загальному на всіх 4-х членів сімї померлої дорівнює 75 тис. грн., судом дотримано вимоги ч.3 ст.23 ЦК України та враховано вимоги розумності і справедливості.

Зокрема, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що визначений судом розмір морального відшкодування в 10 тис. грн. малолітній ОСОБА_13, при народженні якої померла мати ОСОБА_14, є достатнім виходячи із самого факту смерті матері, оскільки в силу віку дитина, на день заподіяння шкоди, не здатна була усвідомлювати подію що сталась та переживати душевні страждання. В силу малолітнього віку донька ОСОБА_13 не була суб'єктом судової психологічної експертизи, визначений позивачем розмір морального відшкодування доньці є довільним, а доводи в його обґрунтування непереконливими.

Колегія суддів вважає, що є підстави погодитись з висновком суду першої інстанції щодо визначення розміру морального відшкодування двом синам позивача по 20 тис. грн. кожному, які на час заподіяння шкоди були неповнолітніми та критичної оцінки розміру морального відшкодування за актами судової психологічної експертизи від 27.03.2009 р. (а.с. 97-106).

Відповідно до ч.б ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обовязковим та оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному дослідженні наявних у справі доказів.

З актів судової психологічної експертизи щодо визначення розміру морального відшкодування ОСОБА_6 в сумі 125420 грн. та ОСОБА_5 в сумі 117375 грн. вбачається, що такий розрахунок зроблено по методиці ОСОБА_16 у якій вихідною величиною рахується 720 мінімальних заробітних плат ( це заробіток фізичної особи за 10 років при розмірі заробітка в 6 м.з.п.), що є непереконливим при застосуванні даної методики по відношенню до неповнолітніх. Визначені експертизою розміри включать вартість коригувальних заходів спрямованих на нормалізацію психічного стану.

Між тим судом встановлено, що позивач як батько та законний представник неповнолітніх синів з дня смерті матері дітей до дня проведення судової експертизи та на день розгляду справи судом як першої так і апеляційної інстанції не вживав необхідних заходів по індивідуальній психотерапії синів для зменшення наслідків психотравми та сам визнає цей факт, що могло сприяти збільшенню періоду нормалізації психічного стану синів.

Зазначене підлягає врахуванню при визначенні відшкодування моральної

шкоди.

Оскільки принцип справедливого відшкодування моральної шкоди не означає можливості збагачення потерпілого за рахунок компенсації та доведення заподіювана шкоди до розорення і зубожіння, з врахуванням того, що Городоцька ЦРЛ фінансується з місцевого бюджету та немає достатніх коштів, суд з врахуванням усіх конкретних обставин справи правильно визначив розміри морального відшкодування.

Не погодитись з такою оцінкою у колегії суддів немає підстав.

Оскільки судом правильно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду справи, передбачена ЦПК України, підстав для зміни або скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1ст.307, ст.ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегіясуддів

ухвалила

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересахнеповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_13 ОСОБА_7 представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01.12

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 20-ти днівз дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Богонюк М.Я.

Судді Мусіна Т.Г.

ОСОБА_17