Справа № 2-61/10>
Провадження № 2-61/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2010 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді - Гайдук Л.П.

при секретарі - Загородной Я.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», державний нотаріус 10 Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання договору довічного утримання недійсним,

В С Т А Н О В И В:

07.02.2007 р. ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із вказаним позовом в якому просить визнати недійсним договір довічного утримання укладений 29.09.2006 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та зобов*язати Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» анулювати реєстрацію права власності квартири АДРЕСА_1 на ім.*я ОСОБА_2. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 29.06.2006 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом 10 ХДНК ОСОБА_4, р/н 4-1343. Оскільки договір не виконувався, ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом про розірвання договору , проте, вирішити спір не встигла, оскільки 14.10.2007 померла. У звязку з тим, що ОСОБА_5 є матір*ю позивача, він є спадкоємцем 1-ї черги та її правонаступником. Окрім наміру ОСОБА_5 розірвати вищезазначений договір, недійсність правочину підтверджується також тим, що умови договору відповідачкою не були виконані, оскільки ОСОБА_5 сама придбала продукти харчування, необхідні речі, сплачувала комунальні послуги. Відповідачка не цікавилась її самопочуттям, що можуть підтвердити свідки та не мала наміру реально виконувати даний договір.

Відповідачка надала письмові заперечення в яких просила відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вказує, що виконувала умови договору довічного утримання в повному обсязі, здійснюючи нагляд та опіку за ОСОБА_5 (яка є її бабусею), а також прийняла участь в похованні бабусі, повністю заплативши за них. ОСОБА_5 наприкінці червня 2006 просила переїхати до неї, оскільки їй було 82 роки, та вона жила одна. Позивачка вказує, що з 1996 р. мешкала в сусідньому з ОСОБА_5 домі, постійно спілкувались, а після укладення договору довічного утримання, купувала їй продукти харчування, одяг, ліки, готувала їжу, вбирала в квартирі, прала білизну. Купуючи, відповідачка слідкувала за тим, щоб вартість всього була не менш прожиткового мінімуму. Інколи сплачувала сама комунальні послуги, інколи давала гроші ОСОБА_5 В січні 2007 р. ОСОБА_5 почала звинувачувати відповідачку в тому, що вона хоче її отруїти. Згодом приїхав її син позивач по справі, який до цього моменту не відвідував ОСОБА_5 на протязі 5 місяців, та вмовив ОСОБА_5 подати позов про розірвання договору довічного утримання до суду. Позивачка вважає, що виконала вимоги договору в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування та просив задовольнити позов у повному обсязі, оскільки відповідачка не виконувала своїх обовязків щодо виконання договору довічного утримання.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, оскільки повністю піклувалась та утримувала ОСОБА_5 до її смерті.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки ОСОБА_2 не мала намірів на реальне виконання договору довічного утримання та не утримувала ОСОБА_5 оскільки остання сама себе обслуговувала,та навіть ще утримувала її доньку Макарову-відповідача по справі.

Третя особа нотаріальна контора №6 та Харківське МБТІ в судове засідання не з*явились, причини неявки суду не відомі, про дату, місце та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, надали заяву про слухання справи в їх відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

29.09.2006 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладений договір довічного утримання згідно умов якого позивач ОСОБА_5 передає належну їй квартиру № 163 у б. 13 по вул. Ахсарова в м. Харкові, а згідно п.4 ОСОБА_2 зобов,язується довічно повністю утримувати позивачку, забезпечуючи її харчуванням, одягом та необхідною допомогою. Вартість матеріального забезпечення визначалась сторонами у розмірі мінімальної пенсії щомісячно.

7.02.2007 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання у зв,язку з невиконанням його ОСОБА_2

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 1-Вл №141620 від 23.10.2007 р., ОСОБА_5 померла в м. Харкові у віці 83 років.

16.04.2008року ОСОБА_1І син померлої ОСОБА_8звернувся до суду з позовом про визнання договору недійсним між померлою ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про народження Серія ГД №845936 від 09.02.1957 р. на ім,я ОСОБА_5 ОСОБА_1 ОСОБА_9 є його матір,ю.

Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України угода повинна бути направлена на реальне настання правових наслідків,обумовлених нею.

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_2 не виконувала умови договору довічного утримання та при укладенні угоди з померлою ОСОБА_5 не мала намірів на його реальне виконання та настання відповідних правових наслідків .

Про таке свідчить факт звернення ОСОБА_5 до суду з заявою про розірвання договору у зв,язку з його не виконанням протягом майже 6 місяців.

Факт невиконання даного договору з боку відповідачки ОСОБА_2 також підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_3,яка пояснила,що ОСОБА_2 є її донькою а померла ОСОБА_5 її матір,ю.З слів матері коли вона їй телефонувала кожного дня то остання повідомляла що вона сама готовить собі їжу,вбирає квартиру,платить за квартиру.Одного разу тільки ОСОБА_2 заплатила свої кошти за квартиру так ОСОБА_5 віддала їй їх.Як повідомила їй її мати ОСОБА_5 ОСОБА_2 після того як приходила з роботи то ОСОБА_5 їжа вже була приготовлена та ОСОБА_2 навіть не мила після себе посуд як поїсть,створила неможливі умови для проживання у квартирі оскільки до пізньої ночі заважала старій людині відпочивати.

Свідок ОСОБА_10 пояснила,що вона знала ОСОБА_5 та була одного разу тільки в її квартирі разом з невісткою останньої-дружиною ОСОБА_1І восени .Вони здійснювали генеральну уборку квартири оскільки вона була у брудному стані.Син ОСОБА_1 здійснював разом з її чоловіком ремонтування кранів у квартирі його матері та ОСОБА_1 здійснював заготовки харчів для матері.

Свідок ОСОБА_11 підтвердив суду факт неприязних стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 коли відвідував ОСОБА_5 разом з ОСОБА_1І . При бесіді з ОСОБА_2 остання йому повідомила що у бабусі розлади здоров,я та вона потребує лікування у 15 лікарні. Від ОСОБА_1 йому відомо що ОСОБА_2 умови договору взагалі не виконувала та ОСОБА_5 вимушена була сама ходити в аптеку,сплачувати комунальні послуги. При зустрічах з ОСОБА_5 він бачив як останній клав у свою машину продукти харчування та говорив що їде до матері відвезти їй заготовки.

Окрім допитаних судом свідків про невиконання зобов,язань та відповідно відсутність намірів по настанню правових наслідків за договором свідчать надані позивачем квитанції ,які сплачені ОСОБА_5 особисто .

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона

посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім

випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи відповідачки суд не бере до уваги, оскільки вона не довела суду наявності обставин які б свідчили про дійсність намірів при укладенні договору,які направлені на настання правових наслідків .

Показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_12,які пояснили що є Макаров є чоловіком ОСОБА_2 а ОСОБА_12 її свекрухою та їм відомо що ОСОБА_2 виконувала договір суд не може прийняти до уваги оскільки дані особи є зацікавленими по справі ,окрім того,їх показання протиречать об,єктивним даним,які встановлені судом .

Окрім того,свідок ОСОБА_2 пояснив що він бачив як ОСОБА_2 прибирала, прала білизну,готувала їжу у квартирі ОСОБА_5 однак достовірно що це було здійснено нею для ОСОБА_5 свідок суду не вказав тим більш що ОСОБА_2 мешкала у даній квартирі деякий час.

Таким чином,суд вважає встановленим факт не виконання взятих на себе зобов*язань з утримання ОСОБА_5 що відповідно свідчить про відсутність намірів з боку ОСОБА_2 на реальне настання правових наслідків .

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності угоди є недодержання в момент укладення угоди стороною вимог,передбачених ч.5ст.203 ЦК України.

Таким чином,суд визнає даний договір довічного утримання недійсним а сторони повертаються у первісне положення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.5ст.203ЦК України,ст.215 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 14, 58, 59, 60, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», державний нотаріус 10 Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання договору довічного утримання недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір довічного утримання укладений 29.09.2006 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Зобов*язати Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» анулювати реєстрацію права власності квартири АДРЕСА_1 на ім.*я ОСОБА_2.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано на протязі десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається на протязі двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Харківської області.

Головуючий-суддя: