Ізяславський районний суд Хмельницької області
Справа № 2-7/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2010 року

Ізяславський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого: Антонюка В.В.

при секретарі: Самборській Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої працівником при виконанні трудових зобов»язань, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої працівником при виконанні трудових зобов»язань. В обґрунтування позовних вимог позивач послалась на те, що 31 липня 2008 року між нею та ОСОБА_2 укладений трудовий договір відповідно до якого, відповідач виконувала зобов»язання продавця продовольчих товарів в магазині «Кошик продуктів», який належить позивачці. Крім того, в день реєстрації трудового договору, із відповідачкою був укладений договір про повну матеріальну відповідальність.

В магазині позмінно працювали два продавці ОСОБА_2 та ОСОБА_3

05 жовтня 2008 року в магазині проведено ревізію, в ході якої виявлена недостача товарно-матеріальних цінностей на суму 7212,45 грн., що підтверджується актом відповідної ревізійної звірки. Винними у недостачі позивач рахує продавців ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Причину недостачі відповідачі пояснити не змогли. Продавець ОСОБА_3 взяла на себе зобов»язання повернути борг в добровільному порядку, про що надала розписку. Відповідач ОСОБА_2, добровільно відшкодувати завдані збитки відмовляється, тому позивач просила суд стягнути із відповідачки на її користь половину виявленої недостачі, а саме - 3606,22 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником при виконанні трудових зобов»язань, 81 грн. судових витрат, та 200 грн. витрат за послуги адвоката.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 змінила свої позовні вимоги та просила стягнути із відповідачки на її користь 3606,22 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових зобов»язань, моральну шкоду в сумі 5000 грн. судові витрати в сумі 81 грн. та витрати на послуги адвоката в сумі 2050 грн.

Представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представники ОСОБА_6, ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що вини ОСОБА_2 у недостачі немає, а також, що ревізія проводилась у її відсутності та не підтверджена доказами.

Свідок ОСОБА_8 під час розгляду справи пояснила, що працювала у позивача продавцем. Про конфлікт між сторонами знає лише з їх слів.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що разом із ОСОБА_2 працювала продавцем в магазині «Кошик продуктів», який належить ОСОБА_1 За час роботи, вони допустили недостачу та вирішили її погасити шляхом продажу «лівих» товарів, але щось не правильно робили та допустили ще більшу недостачу, яку було виявлено під час проведення ревізії. На ревізії ОСОБА_2 присутня не була, хоча в той день заходила до магазину. Свою частину недостачі, вона погашає частинами. Звідки взялась недостача, пояснити не може.

Головний спеціаліст юрисконсульт Ізяславського районного центру зайнятості ОСОБА_9, під час розгляду справи пояснила, що 31 липня 2008 року між сторонами було укладено трудовий договір. При оформленні ОСОБА_2 на роботу, порушень трудового законодавства не було.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, пояснили, що раніше працювали у ОСОБА_1 продавцями і в них також було виявлено недостачу, яка до даного часу не доведена.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_11 пояснили, що неодноразово приходили до магазину «Кошик продуктів» за продуктами харчування, на той час там працювала продавцем ОСОБА_2, роботою якої вони не були задоволені.

Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста ОСОБА_14 пояснив, що відповідно до наданих до суду та досліджених ним документів, встановлену комісією недостачу в магазині «Кошик продуктів» неможливо документально підтвердити, так як всі товарні операції не підтверджуються бухгалтерськими документами по надходженню та реалізації товарів. А також документація, яка велась в магазині, оформлена із порушенням Правил оформлення і обліку руху товарів та готівки від 10 червня 1998 року та інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, про що надав письмовий висновок.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_15 пояснила, що на прохання позивачки та її представників, робила документальну перевірку магазину «Кошик продуктів» ПП ОСОБА_1 та відповідно до перевірених нею товарно-грошових звітів, актів ревізій, можна зробити висновок, що 17.08.2008 року була недостача по магазину на суму 2873,53 грн., та згідно ревізії від 05.10.2008 року, була недостача товарно-матеріальних цінностей на суму 7212,45 грн. При документальній перевірці, вона не звертала уваги на те, чи правильно оформлені надані їй на перевірку документи.

З»ясувавши позиції сторін, пояснення свідків та спеціаліста, дослідивши матеріли справи суд вважає, що вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду заподіяну підприємству, внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків.

Відповідно до ст. 134 п.1 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, коли між працівником відповідно до ст. 135-1 КЗпП України укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до ст. 135-3 КЗпП у разі розкрадання розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 КЗпП України.

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, серії В00 №003918, ОСОБА_1 зареєстрована підприємцем 03.02.2006р. та займається роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту.

ОСОБА_2 визнала, що працювала продавцем у магазині позивача. При цьому, пояснила, що ні товару ні грошей у магазині не брала, взяла лише ящик морозива за який на другий день повернула кошти, а тому вини по недостачі не визнає.

Позивач та її представники до позовної заяви не надали доказів у підтвердження заподіяння відповідачкою шкоди, в наслідок порушення покладених на неї трудових обовязків.

Представлена позивачкою і її представниками бухгалтерська документація не мають юридичної сили у підтвердження вини відповідачки, так як велася із порушенням вимог Правил оформлення і обліку руху товарів та готівки у підприємствах, організаціях (об»єднаннях) системи центральної спілки споживчих товариств України від 10 червня 1998 року та інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 69 від 11 серпня 1994 року.

У судовому заасіданні позивач та її представники пояснили, що ревізія проводилася, у відсутності відповідачки.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази, їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги не доведені і не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного ст. 130, 134,135-3, 138 КЗпП України, керуючись ст.10, 11, 60, 61, 212 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої працівником при виконанні трудових зобов»язань та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті, в одному примірнику.

Суддя