Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

01 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної А.М.

суддів: Жигановської О. С., Котік Т. С.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства Шпат до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених сум індексації заробітної плати

за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства Шпат

на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2010 року, -

встановила:

У листопаді 2009 року Дочірнє підприємство Шпат звернулось до суду з позовом, вимоги якого неодноразово уточнювало та остаточно просило стягнути з відповідачки 3511 грн. 22 коп. зайво виплаченої суми індексації заробітної плати /а.с. 2-3, 58-60, 82-83/. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що під час звільнення ОСОБА_1 виплачено 5665 грн. 96 коп. індексації заробітної плати за період з березня 2007 року по червень 2009 року, хоча необхідно сплатити тільки 2154 грн. 74 коп. Неправильне нарахування суми індексації було виявлено 25.09.2009 року під час перевірки, проведеної Територіальною Державною інспекцією праці у Житомирській області. Оскільки сума індексації виплачена відповідачці у більшому розмірі внаслідок лічильної помилки, тому Підприємство просило задовольнити позов на підставі ст. 127 КЗпП України.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Дочірнє підприємство Шпат, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне дослідження, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зокрема, суд не врахував, що неправильний розрахунок індексації заробітної плати відповідачки, Підприємство здійснило з використанням індексів споживчих цін, надрукованих в газеті Все про бухгалтерський облік № 45 від 18.05.2009 року. Вказана обставина призвела до лічильної помилки при проведенні розрахунку, а тому у суду не було підстав для відмови у задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, зокрема для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми.

Пропуск зазначеного строку означає неможливість не тільки видання наказу (розпорядження) про відрахування із заробітної плати, але і стягнення суми заборгованності працівника перед підприємством взагалі, оскільки власник у цьому випадку позбавлений права звернутися з позовом до суду.

Встановлено, що 15.06.2009 року ОСОБА_2 звільнена з роботи з посади фінансового директора Дочірнього підприємства Шпат на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України /а.с. 4/. При звільненні, серед інших сум, їй була виплачена індексація заробітної плати за період з лютого 2007 року по травень 2009 року в сумі 5665 грн. 96 коп. /а.с. 5, 11-12, 104-105/.

Помилка, допущена позивачем під час проведення нарахування індексації заробітної плати ОСОБА_2, не є лічильною, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не повязані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору.

Зі справи вбачається, що під час проведення розрахунку індексації заробітної плати ОСОБА_1, Підприємством були неправильно застосовані положення Закону України Про індексацію грошових доходів населення, Порядку проведення індексації грошових доходів населення / затвердженого постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003 року/. Зокрема, в порушення вимог п. 5 вказаного Положення неправильно визначені індекси споживчих цін; базові місяці, за які індексація не проводиться / зокрема, коли відповідачка була прийнята на роботу, підвищувався розмір заробітної плати тощо/. Також, в порушення вимог ст. 4 Закону, підприємством нараховувалася індексація на заробітну плату /березень-липень 2007 року/, хоча величина індексу споживчих цін не перевищувала поріг індексації, встановлений у розмірі 101%.

Отже, помилки допущені позивачем при обрахуванні індексації, що призвели до переплати, не можна вважати лічильними, оскільки вони повязані із неправильним застосуванням вимог закону, внаслідок професійної некомпетентності особи, що проводила дані нарахування.

Доказом на підтвердження цих обставин є і те, що при зверненні до суду з даним позовом, Підприємством в порушення вимог ст. З Закону Про індексацію грошових доходів населення, п. З Положення було проіндексовано вихідну допомогу при звільненні, знову неправильно визначено базові місяці тощо /а.с. 14 /. Вказані обставини призвели до того, що під час розгляду справи ДП Шпат уточнило свої вимоги та зменшило суму зайво виплаченої індексації до 3511 грн. 22 коп. /а.с. 82- 83/.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність заявленого позову та правильно відмовив у його задоволенні.

Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки він починається не з часу виявлення такої помилки, а з дня виплати неправильно обчисленої та виплаченої суми / п. 1 ч. 2 ст. 127 КЗпП України/. Індексація виплачена відповідачці 15.06.2009 року, а з позовом підприємство звернулося 06.11.2009 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу голови Дочірнього підприємства Шпат відхилити.

Рішення Романівського районного суду Житомирської області від 08 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді