Апеляційний суд Івано-Франківської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2010 р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів Матківського Р.Й., Фединяка В.Д.,

секретаря Юрків І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі про зобов»язання проведення перерахунку та виплати пенсії за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Долинському районі на постанову Долинського районного суду від 26.01.2010 року, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Долинського районного суду від 26.01.2010 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 Зобов»язано управління Пенсійного фонду України в Долинському районі здійснити перерахунок та виплатити позивачу починаючи з 01.12.2008 року підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» .

На дану постанову управління Пенсійного фонду України в Долинському районі подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку про необхідність при перерахунку пенсії позивачу застосування такої розрахункової величини як мінімальна пенсія за віком. Законом України « Про соціальний захист дітей війни» застосування цього критерію не передбачено, а що стосується ст. 28 Закону « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», то її положення до спірних правовідносин не застосовується. Крім того, управління діяло відповідно до вимог Конституції України та норм чинного законодавства, а отже будь-яких прав позивача не порушувало. Також судом не враховано відсутність фінансового

_____________________________________________________________________________

Справа №22-ц-4407/2010р. Головуючий у І інстанції Андрусів І. М.

Категорія 57 Суддя-доповідач ОСОБА_2

забезпечення цих соціальних гарантій, та що стягнення коштів за рішенням суду призведе до використання інших коштів ПФУ не за цільовим призначенням. Посилаючись на зазначені обставини апелянт просив постанову скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером по віку, має статус дитини війни , а тому відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на соціальні гарантії, визначені цим Законом, зокрема право на підвищення пенсії на суму, що складає 30% мінімальної пенсії за віком .

Обмеження виплат, передбачених названим законом, зазначені в Законі України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. визнані неконституційними. Тому посилання в апеляційній скарзі на відсутність бюджетних асигнувань не може бути підставою для задоволення вимог апелянта.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування про застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого абз.1 ч.1 цієї статті, виключно для визначення розмірів пенсій, що призначені згідно із цим Законом. Наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК України суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення рішення про відмову в позові.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що справа судом першої інстанції розглянута повно та об»єктивно, а постанова ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення не встановлено.

Керуючись ст.ст.304-1,307, 308 ,313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Долинському районі відхилити, а постанову Долинського районного суду від 26.01.2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді : Г.П. Мелінишин

ОСОБА_3

ОСОБА_4