Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-1492/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Бабка Г.Г.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кіровської районної в м.Дніпропетровську ради, третя особа Пята дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кіровської районної в м.Дніпропетровську ради, третя особа - Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування зазначив, що він з весни 2001 року спільно проживав з ОСОБА_3, спільно вів з нею господарство. 27.01.2008 року ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилася спадщина, у вигляді квартири, розташованої за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Пушкіна, буд.№21, кв.№33. Враховуючи, що в ОСОБА_3 нікого з близьких людей крім нього не було, то питанням поховання займався саме він. В липні 2009 року він звернувся до державної нотаріальної контори з метою оформити право власності на квартиру, як єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_3, але йому було розяснено, що для оформлення спадщини необхідно звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю та про визнання права власності на спадкове майно. Враховуючи, що встановити зазначений факт він може тільки в судовому порядку, він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, спадщину він фактично прийняв, просив суд встановити факт проживання однією сімєю зі спадкодавцем з весни 2001 року до 27 січня 2008 року, визнати за ним право власності на кв.№33 в буд.№21 по пр.Пушкіна в м.Дніпропетровську.

В судовому засіданні представник позивача в повному обсязі підтримав свою позовну заяву та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд задовольнити її в повному обсязі, встановивши факт проживання його однією сімєю зі спадкодавцем з весни 2001 року до 27 січня 2008 року, та визнавши за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився. В наданій до суду заяві просили справу розглянути за відсутності представника нотаріальної контори.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку проте, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживав разом ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2 однією сімєю з весни 2001 року. Зазначений факт підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3 знають дуже давно, як колегу по роботі. Родичів ОСОБА_3 не залишилося, дітей не було. ОСОБА_2 знають весни 2001 року, коли він оселився разом з ОСОБА_3 в її квартирі, з якою він прожив до дня її смерті, піклувався та поховав її. Вони були присутніми на похороні своєї подруги. До тепер вони спілкуються з ОСОБА_2, який так і залишився проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт проживання позивача з померлою ОСОБА_3 також підтверджується наявністю документів, що належали ОСОБА_3, тим фактом, що після смерті ОСОБА_3 27 січня 2008 року позивач поховав її та отримав свідоцтво про її смерть, видане відділом реєстрації смерті ОСОБА_6 МУЮ Дніпропетровської області 07 лютого 2008 року. До теперішнього часу ОСОБА_2 проживає у зазначеній квартирі, сплачує належні комунальні платежі.

За вимогами ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_2 з ОСОБА_3, померлою 27.01.2010 року в її квартирі, в якій проживає до тепер позивачу необхідно для оформлення спадщини після її смерті. Іншим чином, ніж за рішенням суду він встановити зазначений факт не можу, тому суд приходить до висновку проте , що заява в частині встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 з весни 2001 року по день її смерті тобто по 27.01.2008 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно повідомлення КП ДМБТІ за № 3483 від 07.04.2010 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 станом на 07.04.2010 року зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.11.1993 року, виданого виконавчим комітетом міської ОСОБА_4 народних депутатів, згідно розпорядження за №К-1695.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до повідомлення Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори за №521/02-14 від 24.03.2010 року після смерті ОСОБА_3, померлої 27.01.2008 року, до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про прийняття спадщини не видавалося. Згідно витягу зі спадкового реєстру після смерті ОСОБА_3, померлої 27.01.2008 року на території України спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

За ст.1264 ЦК України четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні позивач проживав з ОСОБА_3 однією сімєю з весни 2001 року до 27 січня 2008 року тобто більше ніж пять років. Тому відповідно до вимог ст.1264 ЦК України він є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3

За вимогами ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно витягу зі спадкового реєстру вбачається, що після смерті ОСОБА_3 на території України спадкова справа не заводилася, тобто не було спадкоємців, які подавали заяви про прийняття спадщини як і не було заяв про відмови від неї.

Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, належить до спадкоємців четвертої черги, на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, після її смерті і до тепер проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, то суд приходить до висновку про те, що він є таким, який прийняв спадщину у вигляді зазначеної квартири після смерті ОСОБА_3

Тому позовні вимоги в частині визнання за ним права власності на спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1264,1268,1270 ЦК України, ст.ст.10-12,27,31,58-62, 88,169,212-215,234-235,256-257,259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Кіровської районної в місті Дніпропетровську ради, третя особа Пята дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2 проживав однією сімєю з ОСОБА_3, яка померла 27 січня 2008 року, з весни 2001 року до 27 січня 2008 року, за адресою: АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, померлої 27 січня 2008 року, у вигляді квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги.

Суддя С.Ю.Казак