Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

складі: головуючої судді - Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі - Литвиненко О.М. з участю адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод в листуванні житловим будинком та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування готовим приміщенням,

встановив:

22.12.2009року ОСОБА_3 звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до !вгаль С.В. про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим будинком (а.с.7-9).

14.01.2010року ОСОБА_4 звернулася до Миргородського міськрайонного суду із зустрічним до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим вміщенням (а.с.21-22).

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 14.01.2010 року позови об'єднано в одне провадження.

В судовому засіданні позивач, а по зустрічному позову відповідач ОСОБА_5 свої позовні мота підтримав, а в задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Пояснив, що з 1987 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Вони мають двох спільних дітей. ОСОБА_6 між ними було розірвано в травні 2008 року. В період перебування в реєстрованому шлюбі ними спільно було в 1995 році побудовано житловий будинок, який розташований в с. В.Сорочинці по вул. Гоголя, 16. З 1995 року вони спільно всією сім'єю проживали даному жилому будинку. В липні 2007 року із-за постійних сварок, які ініціювала відповідачка ОСОБА_4 він змушений був залишити житловий будинок та забравши свої речі перейти оживати до свого батька в житловий будинок № 18 по вул. Калініна в с. Великі Сорочинці, посередньо після його виїзду, відповідачка поміняла замок на вхідних дверях будинку, позбавивши його доступу до житла. Він неодноразово приходив в житловий будинок з приводу його вселення, але його в житло не впускали. Дану обставину він ніяким доказами підтвердити не ке, оскільки питання вселення в будинок він ходив вирішувати з відповідачкою самостійно, свідків цього не було.

Просить суд вселити його в житловий будинок № 16 по вул. Гоголя в с. В.Сорочинці Миргородського району та зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод в користуванні вінком.

З приводу поданого відповідачкою ОСОБА_4 до нього зустрічного позову пояснив, що дійсно він не проживає в спірному будинку з жовтня 2007 року та не сплачує жодних комунальних яуг, але в будинку він був відсутній, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4, а тому в задоволенні зустрічного позову просить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Представник позивача, а по зустрічному позову відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_1 І позов свого довірителя просив задовольнити, як законний і обґрунтований, а в задоволенні [річного позову ОСОБА_7 відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Відповідачка, а по зустрічному позову позивачка ОСОБА_4 позов заявлений до неї ОСОБА_4 , іне визнала, свої ж позовні вимоги підтримала. Пояснила, що з ОСОБА_3 вона перебувала в кстрованому шлюбі з 1987 року по травень 2008 року. Мають трьох спільних дітей. В період зареєстрованого шлюбу ними було побудовано жилий будинок по вул. Гоголя 16 в с. В.Сорочинці Миргородського району в якому вони спільно проживали з 1995 року. ОСОБА_3В часто залишав житловий будинок на деякий час, потім повертався, зраджував їй, тому між ним були сварки. 11 липня 2007 року ОСОБА_3 забрав всі свої речі, погрузив їх на трактор та поїхав жити до свого «а, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. їй пізніше повідомив, що жити спільно з і більше не буде. З того часу ОСОБА_3 в житловий будинок по вул. Гоголя 16 в с. В.Сорочинці не приходив жодного разу. До неї з пропозиціями щодо вселення не звертався, що можуть підтвердити як діти, так і сусіди. Право власності на даний житловий будинок вона оформила на !в 2008 році, про що ОСОБА_3 знав і своїх заперечень не висловлював з цього приводу. В 2007 бажав забрати трактор з причепом плугом, косилкою і культиватором, а їй залипіив будинок, шовленість була усною, ніяких документів при цьому не складалося. Дійсно, в будинку було в гані 2007 року змінено замок на вхідних дверях але тому, що він поламався. Ніхто, ніколи і ніяких перешкод ОСОБА_3 в користуванні будинком не створював. В задоволенні позову ОСОБА_3 до і просила відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що ОСОБА_3 в спірному будинку не проживає з пня 2007 року, виїхавши на інше місце проживання, комунальні послуги не сплачує, вселитися коли не намагався, ніякого інтересу до будинку не проявляв, а тому просила ОСОБА_3 визнати ким, що втратив право на проживання в жилому будинку, що розташований в с. В.Сорочинці по fi. Гоголя 16 Миргородського району, дозволивши Миргородському МРВ зняти його з реєстраційного обліку за даною адресою.

Представник відповідачки, а по зустрічному позову позивачка ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_2 позов ОСОБА_3 не визнав і в його задоволення просив відмовити за недоведеністю позовних вимог. Зустрічний позов ОСОБА_8 підтримав, просив його задовольнити в повному об'ємі, як ям, що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Представник третьої особи - Миргородського MB з обслуговування м. Миргорода та Миргородського району в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про місце та час судового розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що житловий будинок № 16 по вул. Гоголя в с. В.Сорочинці Миргородського району був побудований сторонами в період перебування в зареєстрованому шлюбі. Даний факт сторонами в судовому засіданні визнано.

В спірному житловому будинку № 16 по вул. Гоголя в с. В.Сорочинці значаться реєстрованими: ОСОБА_3 - позивач, а по зустрічному позову відповідач; ОСОБА_4 - повідачка, а по зустрічному позову позивачка; діти сторін: ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_10 1.1. 1.14).

: Будинковолодіння № 16 по вул. Гоголя в с. В.Сорочинці Миргородського району на праві шості належить ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності від 06.03.2008 року виданого Великосорочинською сільською радою (а.с.13-14; 59).

Правомірність отримання ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на будинковолодіння № 16 по вул. Гоголя в с. В.Сорочинці Миргородського району ОСОБА_3 не оспорюється.

Зважаючи на ту обставину, що шлюб мок сторонами було розірвано в травні 2008 року, а іоцтво про право власності на будинок ОСОБА_4 було отримано 06.03.2008 року суд , Входить до переконання, що на час розірвання шлюбу ОСОБА_3 був членом сім'ї власника

Згідно ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє ишніх членів його сім'ї права користування займаним приміщенням.

Позивач, а по зустрічному позову відповідач просить вселити його в будинок № 16 по вул. |ля в с. В.Сорочинці Миргородського району та зобов'язати відповідачку не чинити йому шкоди в користуванні житлом.

В той же час ОСОБА_3 не подано жодного доказу, який би підтвердив той факт, що Щовідачка чинила йому перешкоди в користуванні житлом.

Свідок ОСОБА_11 при допиті її в судовому засіданні пояснила, що проживає в м.

іроді, знайома з ОСОБА_3 близько року і, що він їй неодноразово розповідав про те, що ний був через постійні сварки з ОСОБА_4 залишити будинок, що дружина його не пускає [нок, чинить йому перешкоди в користуванні житлом. Про всі ці обставини вона свідчить зі звгаль І.В.

Свідок ОСОБА_12 - брат позивача, - суду пояснив, що в сім'ї позивача були постійні сварки, юму казав, що відповідачка його не пускає в будинок. Кілька раз він разом з братом ходив до спірного будинку, так як брат хотів поспілкуватись з своїми дітьми, а він з племінниками. Вдома і не було. В його присутності ОСОБА_3 жодного разу не говорив з відповідачкою про те, що йде жити та про те що він хоче вселитися в будинок.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що йому відомо, про те, що ач ОСОБА_3 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з літа 2007 року, свідком обставин за яких він залишив житло він не був.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка дочка позивача - ОСОБА_3 3.1. пояснила, що її батько ОСОБА_3 добровільно пішов з спірного будинку влітку 2007 року. Дійсно між батьками ОСОБА_6 сварки, але його ніхто з будинку не виганяв. Вхідний замок в будинку поміняли в грудні 2007 . оку, тому що старий поламався. Батько самостійно забрав всі свої особисті речі, погрузив на причіп . [актора та виселився з будинку, поїхавши жити до її дідуся. Вона з батьком постійно спілкується, я їй допомагає, але з літа 2007 року жодних претензій щодо будинку він до матері не пред'являв, в Вдинок не приходив, хоч перешкод йому в цьому ніхто не чинив.

Свідок ОСОБА_10 - дочка позивача, також пояснила, що батько в липні 2007 року забравши і свої особисті речі, які погрузив на причіп трактора, залишив будинок. Вона чула, що батьки між собою домовилися про добровільний поділ майна. За цією домовленістю батько забирав собі актор, причіп, плуг, культиватор, а матері та їм залишив будинок. Ніяких претензій щодо будинку батько ніколи не заявляв, в будинку не проживав з липня 2007 року.

Отже, судом встановлено, і не заперечується позивачем, що з липня 2007 року він виселився з ірного будинку забравши свої особисті речі. Позивачем ОСОБА_3 не представлено суду . одного доказу який би свідчив про те, що йому хтось чинив перешкоди в користуванні спірним житлом. За спірним будинком він з липня 2007 року не доглядав, його поточний ремонт не вводив, комунальні послуги не сплачував.

Акт про вимушене не проживання (а.с.11) суд не вважає належним доказом по справі, оскільки із свідчень осіб, які підписали акт вбачається, що всі свої свідчення з приводу перешкод, що немов чинилися ОСОБА_3 в користуванні житлом вони робили зі слів самого позивача.

На підставі вище викладеного, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення усунення перешкод в користуванні житловим будинком слід відмовити за недоведеністю вимог.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилими приміщенням, то позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 107 ЖК України наймач або член сім'ї, який вибув на інше постійне місце , .оживання, втрачає право користування жилим приміщенням із дня вибуття.

Згідно ст. 167 ЦК України, член сім'ї, який вибув в інше жиле приміщення втрачає право користування цим жилим приміщенням.

ОСОБА_3 перевіз все своє майно до іншого місця проживання, а саме до будинку свого батька, що знаходиться в с. В.Сорочинці по вул. Калініна 18. На день подачі позову проживає в м. Миргороді, має постійну роботу в БПКГ курорту, де вже на протязі року працює екскаваторщиком. Зважаючи на викладене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням в зв'язку з його вибуттям на інше постійне місце оживання.

Судові витрати підпадають до стягнення стороні на користь якої судом ухвалено рішення на :підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 88; 208; 214; 215; 218 ЦПК України; ст.ст. 107; 167; 156 ЖК України, а/д,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим будинком відмовити.

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_3 Володимировича ЗО серпня ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком №16 по вул. Гоголя в с. Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області.

Дозволити Миргородському MB (з обслуговування м. Миргорода та Миргородського району) України в Полтавській області зняти ОСОБА_3 Володимировича ЗО серпня 1960 року уроодження з реєстраційного обліку за адресою с. Великі Сорочинці, вул. Гоголя буд. 16.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 45 грн. 50 .(сорок п'ять гривень п'ятдесят копійок) судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: