РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 року м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого ХомченкоС.1.

при секретарі Назаренко А.В.

за участю сторін та їх представників, розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до / правління освіти виконкому Марганецької міської ради про поновлення на посаді та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про поновлення на посаді та стягнення шкоди, посилаючись на те, що з 2000 року вона займала посаду завідуючого методичним кабінетом управління освіти виконкому Марганецької міської ради. 28 серпня 2009 року її було ознайомлено з наказом № 66 від 28 серпня 2009 року про її переміщення в звязку з виробничою необхідністю на посаду методиста з 1 вересня 2009 року, згідно ст. 32 КЗпП України. Вважає дане переміщення незаконним, а дії керівництва управління освіти такими, що порушують її права з наступних підстав: переміщення відбулося без її згоди та були відсутні обставини передбачені ч. 2 ст. 33 КЗпП України. Дане переміщення потягло за собою зміну істотних умов праці, оскільки у завідуючого методичним кабінетом і методистом різні функціональні обовязки та різна заробітна плата, різні розряди.

Тому вона звернулася з позовом до суду і просить поновити її на посаді завідуючого методичним кабінетом управління освіти виконкому Марганецької міської ради.

Згодом позивач доповнила позовні вимоги, оскільки незаконним переміщенням їй завдано стресову ситуацію, яка призвела до погіршення стану її здоров'я. Весь цей час вона і її сім»я переживають, їй необхідно застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя. Вказані незаконні дії відповідача призвели до зниження її професійного престижу, в зв'язку з чим потрібен тривалий час та зусилля для відновлення попереднього стану. Тому, на підставі ст.. 237-1 КЗпП України відповідач повинен відшкодувати їй завдану моральну шкоду у розмірі 25000 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник Сафонова 0.0. наполягають на задоволенні позовних вимог та просять суд поновити ОСОБА_1 на посаді завідуючої методичним кабінетом управління освіти та стягнути з

відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 гри.

Представник відповідача ОСОБА_2 М.1. в судовому засіданні позов - І визнав та суду пояснив, що являється керівником управління освіти викоіікому- Марганецької міської ради. З 1992 року управління освіти було відділом освіти у складі міського відділу освіти перебувала інспекторсько-методична служба. . грудні 2006 році створено управління освіти виконавчого комітет ; Марганецької міської ради, у складі якого замість інспекторсько-методичн служби створено методичний кабінет. Позивач ОСОБА_1 працювала і інспекторсько-методичній службі міського відділу освіти з 1995 року на посад методиста з практичної психології. Наказом по відділу освіти, з січня 2000 рок;. ОСОБА_1 переведена на посаду завідуючої методичним кабінетом міської відділу освіти. Наказом № 66 від 28.08.2009 року ОСОБА_1 переміщено . _ / посаду методиста, що було обумовлено виключно інтересами виробництва, . саме: ОСОБА_1 порушувала КЗпП України і активно займалася політична > діяльністю, організовувала партійну роботу на своєму робочому міси недоброякісно виконувала свої трудові обовязки, часто хворіла, що не сприяло ефективності організації методичної роботи і негативно впливало на інтереси виробництва Він неодноразово розмовляв з нею, але сама вона звільнятися не стала, тому він вимушений був видати наказ про її переміщення, оскільки цьому була виробнича необхідність.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов визнав частково і суду пояснив, що переміщення ОСОБА_1 було здійснено безпідставно і незаконно, оскільки в грудні 1999 році, коли ОСОБА_1 було переведено з посади методиста на посаду завідуючої методичним кабінетом відділу освіти, взагалі не існувало такої посади, як завідуючий методичним кабінетом. Посада завідуючої методичним кабінетом введена до штатного розпису методичного кабінету лише з 01.09.2008 року. Таким чином, оскільки посади завідуючої не існувало, то наказ про переведення ОСОБА_1 на цю посаду є незаконним, а тому і наказ № 66 від 28.08.2009 року є також незаконним. Крім того, заявлена позивачем сума відшкодування моральної шкоди є необгрунтованою, оскільки ОСОБА_1 не зазначила, з яких міркувань вона виходила при визначенні суми відшкодування та якими доказами це підтверджується.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що працює заступником начальника управління освіти. ОСОБА_1 очолює методичний кабінет з 2007 року. З 2000 року по 2007 рік ОСОБА_1 виконувала обовязки завідуючої методичним кабінетом. Весь цей час вона часто хворіла, погано виконувала свої трудові обовязки, вирішувала депутатські питання, що призвело до погіршення стану роботи освітніх закладів.. Все це викликало необхідність у її переведенні на іншу посаду. Зараз вона працює на посаді методиста. Документальних доказів невиконання нею трудових обовязків на посаді завідуючої методкабінетом немає.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що знає позивача давно, часто казала їй, що вона покинула політичну діяльність і займалась методкабінетом, керівником якого вона була вже багато років, ОСОБА_1 часто хворіла і перебувала на лікарняних .

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що на даний час займає посаду завідуючої методичним кабінетом. До неї кілька років очолювала методкабінету ОСОБА_1 Коли вона приступила до роботи після переміщення позивача, ОСОБА_1 не передала їй справи, не виконала багато обовязкових заходів то підготовки освітніх закладів до навчального року і вона була змушена робити все сама. На даний час вони разом працюють, позивача поважають як і раніше.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, то ОСОБА_1 не відповідала посаді завідуючої методичним кабінетом. Сьогодні всі ставляться до неї на належному рівні.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що працює державним інспектором праці у Дніпропетровській області та проводила перевірку додержання норм трудового законодавства у відділі освіти виконкому Марганецької міської ради.

Вона встановила, що при переведенні ОСОБА_1 на посаду методиста була міна істотних умов праці, про що необхідно було попередити ОСОБА_1 та стримати її згоду. Крім того, в ході перевірки вона бачила тільки накази про преміювання ОСОБА_1, наказів про дисциплінарні стягнення щодо ОСОБА_9, невиконання розпоряджень начальника вона не бачила.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що являється чоловіком позивачки. Він помітив, що вона стала погано себе почувати після того., як її понизили у посаді. У неї підвищився тиск, він викликав швидку доном о вона перебувала на

лікуванні у лікарні, він часто останнім часом купує для неї ліки, весь цей час у неї поганий настрій, вона нервує. Він також дуже переживає в зв'язку з її

переведенням на іншу посаду.

Свідок ОСОБА_11, заступник головного лікаря КЗ «М1ДМЛ» суду пояснила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у звязку з гіпертонічною хворобою. Гіпертонічний криз може зявитися після нервового стресу.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З 1992 року у складі міського відділу освіті, виконкому Марганецької міської ради перебувала інспекторсько-методична служба. В грудні 2006 року на

6a3i міського відділу освіти рішенням міської ради створено самостійний підрозділ виконкому, Юридичну особу - управління ОСВІТИ виконавчого комітету Марганецької міської ради, у складі якого на базі інспекторсько- методичної служби створено методичний кабінет.

Позивач ОСОБА_1 працювала в інспекторсько-методичній службі міського відділу освіти з 1995 року на посаді методиста з практичної психології.

Згідно наказу № 97 від 31 грудня 1999 року ОСОБА_1, методиста з практичної і психологічної служби переведено на посаду завідуючої методичним кабінетом відділу освіти з 01 січня 2000 року

Згідно витягу з наказу № 66 від 28 серпня 2008 року «Пpo переміщення ОСОБА_1М» у зв'язку з виробничою необхідністю ОСОБА_1 завідуючому методичним кабінетом управління освіти, переміщено на посаду методиста з 01

вересня 2009 року із збереженням за нею заробітної плати відповідно

кваліфікації, згідно ст.. 32 КЗпП України.

Як пояснила ОСОБА_1 в судовому засіданні, про зазначене переміщення вона дізналася 26 серпня 2009 року, а 28 серпня 2009року її ознайомили знаказом. Представник відповідача ОСОБА_2 даний факт в судовому засіданні не заперечує.

Під час судового розгляду даної цивільної справи представниками відповідача надано витяг з наказу № 94 від 25 листопада 2009 року, згідно якого

наказ № 97 від 31.12.1999 року «Про переведення ОСОБА_1 на посаду завідуючої методичним кабінетом» відмінено як безпідставний і такий, що відповідає штатному розпису; наказ № 66 від 28 серпня 2009 року «Про переміщення ОСОБА_1 на посаду методиста» відмінено як такий, що втратив чинність у звязку із скасуванням наказу № 94 від 31.12.1999 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 по факту скасування зазнане: наказів пояснив, що згідно штатного розпису, посаду завідуючої методів кабінетом було введено з 1 вересня 2008 року. До цього часу, тобто з 01.01.2000 року по 01.09.2008 року ОСОБА_1 фактично виконувала обовязки завідуючої методичним кабінетом, а займала посаду методиста. При цьому їй виплачувалася надбавка за виконання обовязків завідуючої методкабінетом. Дана ситуація виникла, оскільки це вимагала облдержадміністрація. Тому, 25 листопада 1 року своїм наказом він скасував наказ про призначення ОСОБА_1 на посадузавідуючої методкабінетом і наказ про її переміщення.

Згідно штатного розпису інспекторсько-методичної служби, з 01.09.2000 року по 01.04.2008 року посади завідуючої методичним кабінетом не було, методисти мали 11-12 розряди.

Згідно штатного розпису методичного кабінету на 01.09.2008 - 2009 введено посаду завідуючого методичним кабінетом, із зазначенням розряду 13, у методистів - 12 розряд.

Наказом по управлінню освіти від 03.09.2008 року ОСОБА_1, завідуючій методичним кабінетом управління освіти, присвоєно з 01.09.2008 року 13 розряд згідно штатного розпису.

Наказом по управлінню освіти № 312 від 01.11.2007 року затверджено розподіл функціональних обовязків згідно посадових інструкцій, де зазначено, що ОСОБА_1 займає посаду завідуючої методичним кабінетом та перелічені її функції.

Відповідно до Положення про методичний кабінет управління освіти виконкому Марганецької міської ради, затвердженого рішенням ради управління освіти від 16 січня 2007 року, методкабінет перебуває у складі управління освіти у списку штатної чисельності має місце посада завідувача методкабінетом.

Судом досліджено трудову книжку позивача ОСОБА_1, де під порядковим номером 20, від 01.01.2000 року мається запис - переведена на посаду завідуючої методичним кабінетом міського відділу освіти із збереженням годин психології в СШ № 11, підстава - наказ № 97 від 31.12.1999 року. Під номером 21 від 02.02.2007 року мається запис про те, що відділ освіти перейменовано в управління освіти. Під номером 22 - запис від 01.09.2009 року переміщена на посаду методиста методичного кабінету управління освіти, підстава наказ № 66 від 28.08.2009 року.

Суд вважає, що у витязі з наказу № 66 (т. 1, а.с. 3) допущена описка щодо дати наказу - 28.08.2008 року, оскільки згідно пояснень сторін і запису у трудовій книжці цей наказ видано 28.08.2009 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала на посаді завідуючої методичним кабінетом відділу освіти з 01.01.2000 року по 01.09.2009 рок, виконувала обовязки згідно посадової інструкції завідуючої методичним кабінетом, одержувала заробітну плату відповідно цій посаді та кваліфікації.

Цей факт встановлено трудовою книжкою ОСОБА_1, яка відповідно до ст.. 48 КЗпП України являється основним документом про трудову діяльність працівника, а також поясненнями представника відповідача - начальника управління освіти ОСОБА_12 та свідків, які підтвердили, що весь цей час позивач фактично виконувала обовязки завідуючої методкабінетом і отримувала за це заробітну плату.

Доводи представників відповідача про те, що відповідно до штатних розписів, посада завідуючого методкабінетом існує з 01.09.2008 року і тому ОСОБА_1 ніколи не працювала на цій посаді а займала посаду методиста є необґрунтованими на підставі вищенаведених обставин.

Наказ № 66 від 28.08.2009 року про переміщення ОСОБА_1 на посаду методиста у звязку з виробничою необхідністю на підставі ст.. 32 КЗпП України незаконним з наступних підстав.

Стаття 32 КЗпП України передбачає переведення на іншу роботу із зміною істотних умов праці, яке допускається тільки за згодою працівника. При цьому не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві на інше робоче місце у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. У звязку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та ін.. - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Судом встановлено, що фактично відбулося не переміщення позивача на іншу посаду, а переведення із зміною істотних умов праці. Так, змінилося найменування посади, коло функціональних обовязків. Крім того, відбулася також зміна розряду, оскільки при переведенні вакансія на посаду методиста була відсутня. Про зміну істотних умов праці ОСОБА_1 не було попереджено чи повідомлено відповідно до вимог КЗпП України, в звязку з чим даний наказ є незаконним.

Крім того, цей наказ є незаконним з формальних підстав, оскільки вказівка «у звязку з виробничою необхідністю» є необгрунтованою і безпідставною. Також необгрунтованими з даного приводу є доводи ОСОБА_13 стосовно систематичного порушення позивачем трудової дисципліни, в звязку з чим виникла виробнича необхідність у її переведенні. Так, доказів порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни або функціональних обовязків представник відповідача суду не надав, крім того, виробнича необхідність ніяк не може бути повязана з неналежним виконанням працівником своїх трудових обовязків.

Таким чином, судом встановлено, що переведенням ОСОБА_1 на інше посаду грубо порушено її трудові права, тому позовна вимога про поновлення на посаді підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власник уповноваженим органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом встановлено, що грубе порушення трудових прав ОСОБА_1 призвело до моральних страждань, що підтверджується поясненнями самої ОСОБА_1, її чоловіка ОСОБА_10, амбулаторною карткою ОСОБА_1, з якої вбачається що після переведення вона часто зверталася до лікаря із скаргами на підвищений тиск, головні болі та ін. і була вимушена лікуватися. Суд вважає що незаконні дії відповідача викликали психоемоційне напруження у позивача що призвело до погіршення здоровя і настрою, тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд враховує душевні психічні та моральні страждання, які спричинені позивачу незаконними переведенням на іншу посаду, тяжкість вимушених змін, і, оцінюючи дослідженні у судовому засіданні обставини, виходячи з принципу виваженості справедливості, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в сумі 15000 грн., в решті позову необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.хт. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст..ст. 32, 237-1 КЗпП України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді завідуючого методичним кабінетом управління освіти виконкому Марганецької міської ради.

Стягнути з управління освіти виконкому Марганецької міської ради на користь ОСОБА_1 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати в сумі 172,50 грн.

В решті позову відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається в Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий