АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-6500/10* Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: судді Петренка В.М.

Суддів: Акопян В.І., Лобов О.А.

при секретарі: Фадейкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в Октябрському районі м.Полтави, на постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 2 листопада 2009 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Октябрському районі м.Полтави про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 2 листопада 2009 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Октябрському районі м.Полтави - задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Октябрському районі м.Полтави щодо не нарахування пенсії ОСОБА_2 у відповідності ст.6 Закону України 45Про соціальний статус дітей війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.І ст.28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування за період з 3 вересня 2008 року по 30 червня 2009 року - протиправною.

Зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в Октябрькому районі м.Полтави здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру встановленого ч.І ст.28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування та провести відповідні виплати, з З вересня 2008 року по ЗО червня 2009 року. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного Фонду України в Октябрькому районі м.Полтави просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг приходить до висновку, що скарги не обгрутовані і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач згідно ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» відноситься до категорії громадян, які мають статус дітей війни, отже відповідно до ст..6 цього Закону (надалі - Закон №2195) позивач має право на отримання державної соціальної допомоги у виді підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

У період 2006 - 2009 років державна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком позивачу не виплачувалася.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив надані сторонами докази, належно їх оцінив і дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що не нарахування та, відповідно, невиплата позивачу державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у період з 3 вересня 2008 року по 30 червня 2009 року є протиправною.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким надано Правильну оцінку.

Що стосується вимог про нарахування і виплату допомоги у 2008 році, то колегія суддів виходить з наступного.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (п.41 розділ 2) стаття 6 Закону №2195-ІУ викладена у новій редакції, а саме вставлено, дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними положення п.41 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

У пунктах 5,6 резолютивної частин вказаного судового рішення зазначено, що положення п.41 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, яке має преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при вирішенні спорів, що виникли дії положень закону, який визнаний неконституційним.

Таким чином, з огляду на мотиви, наведені вище, починаючи з 22 травня 2008 року, стаття 6 Закону № 2195-ІУ почала діяти у попередній редакції, отже відповідач з цієї дати повинен був проводити нарахування пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, з підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апеляційної скарги на положення постанови КМУ №530 від 28 травня 2008 року, оскільки відповідно до ст.З Закону № 2195-ІУ державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Окрім того, за загальним правилом (ч.4 ст.8 ЦПК України) у разі конкуренції норм права, застосуванню підлягає та норма, яка має вищу юридичну силу.

Що стосується вимог про нарахування і виплату допомоги у 2009 році, то колегія суддів зауважує наступне. г

Статтею 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної - плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Згідно Закону № 2195-ІУ розрахунок соціальних виплат здійснюється, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно дія ст.71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не поширюється на спірні відносини.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону №2195-

IV.

Не заслуговують уваги доводи апеляційної скарги щодо неправомірності

застосування величини мінімальної пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» для нарахування розміру виплат, встановлених ст. 6 Закону № 2195-ІУ.

Не заслуговують уваги доводи апеляційної скарги щодо неправомірності

застосування величини мінімальної пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» для нарахування розміру виплат, встановлених ст. 6 Закону № 2195-ІУ.

За змістом ч.7,8 ст.8 ЦПК України при вирішенні спору, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд зобов'язаний застосовувати аналогію закону чи аналогію права та невправі відмовити у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості або суперечності законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Оскільки законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державну пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, то при розрахунку 30% доплати до пенсії дітям війни, відповідач повинен виходити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Апеляційна скарга не містить нових засобів доказування, її доводи не спростовують висновків суду, отже рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ІДГІК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м.Полтави - відхилити.

Постанову Октябрського районного суду м.ІІолтави від 2 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Петренко В.М.

Судді Акопян В.І.

ОСОБА_3

Копія згідно: суддя В.М. Петренко