Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

11 травня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Котік Т.С.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, коштів на утримання дружини за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2010 року, -

встановила:

У жовтні 2009 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з червня 2008 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 23 вересня 2009 року у них народилась дочка ОСОБА_4, яка знаходиться на її утриманні. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дочкою до досягнення нею трирічного віку. З часу народження дитини відповідач не надає їй будь-якої матеріальної допомоги, хоча працює та має таку можливість. За таких обставин, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дочкою повноліття, та аліменти на своє утримання також в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення дочкою трьохрічного віку.

Рішенням Бердичівького міськрайонного суду від 11.03.2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2009 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 20.10.2009 року, і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 22.09.2012 року. Рішення в частині стягнення аліментів на дитину допущено до негайного виконання в розмірі платежу за один місяць. Стягнуто з відповідача на користь держави 102 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та на користь позивачки 100 грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення змінити в частині визначення розміру аліментів на утримання дитини та дружини, зменшивши його до 1/6 частини. Зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги його майновий стан та те, що квартира і автомобіль, які були придбані ними за час спільного проживання, залишилися у позивачки. Він житлом не забезпечений, проживає разом із батьками та братом, яким надає матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд не обгрунтував його. Позивачкою не надано суду належних доказів хвороби дитини. ОСОБА_3 на даний час займається підприємницькою діяльністю, а поданий нею лист до податкової інспекції свідчить тільки про намір припинити таку діяльність.

Позивачка рішення не оскаржувала.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія судців приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, але їх мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 СК України/.

З розяснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року за № 3 вбачається, що при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, право на таке утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що сторни перебувають у шлюбі з 06.06.2008 року /а.с.6/.

ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю /а.с. 5, 7/.

ОСОБА_6 знаходиться на диспансерному обліку у лікаря невропатолога та педіатра, потребує лікування /а.с. 63, 108-117/.

ОСОБА_4 - ОСОБА_7, є приватним підприємцем /а.с. 35/ та засновником ТОВ Солком /а.с. 31-34, 60/. Згідно даних ТОВ Солком позивачка протягом 2005-2009 р.р. дивідентів або інших доходів від діяльності Товариства не отримувала /а.с. 59/. 30.11.2009 року нею подана заява до Бердичівської ОДПІ про тимчасове припинення підприємницької діяльності в звязку з народженням дитини /а.с. 61/. Згідно даних Бердичівської ОДПІ, позивачка за 4 квартал 2009 року та 1 квартал 2010 року не отримувала дохід від зайняття підприємницькою діяльністю /а.с. 107/.

Крім того, ОСОБА_7 працює заступником головного бухгалтера ТОВ Український солод /а.с. 56/ та з 09.11.2009 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку /а.с. 58/.

З жовтня 2009 року позивачка отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 620 грн. щомісячно та з грудня 2009 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по 130 грн. щомісячно/а.с. 62/.

ОСОБА_2 працює керуючим відділенням Публічного акціонерного товариства ОТП Банк, його середній заробіток складає 6304 грн. /а.с. 65, 79/.

З довідки ПП Житлоремекс № 3178 від 09.11.20009 року вбачається, що відповідач проживає разом з матірю - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та братом - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 18,19,21-22, 23/. Мати працює вчителем історії у ЗОШ № 3 /а.с. 24/.

Згідно договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних та пластикових карток № СС001/1697/08 від 04.03.2008 року, відповідач отримав кредит в сумі 15000 грн., розмір платежів за яким становить 750 грн. щомісячно /а.с. 25/.

Інших боргових зобовязань відповідач не має, аліментів на утримання інших дітей не сплачує.

Задовольняючи позов про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини та на утримання дружини в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачка має право на їх отримання та потребує такої допомоги, а відповідач працює, має стабільний заробіток і спроможний сплачувати аліменти у такому розмірі. Такий висновок суду є обґрунтованим та відповідає встановленим фактам.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для зміни рішення немає.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 308, 313 -315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді