Справа №2-291/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді: Горячківської Л.В.

при секретарі: Власовій Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, законним представником якого є ОСОБА_3 про вселення та визначення порядку користування квартирою, що є спільною приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, законним представником якого є ОСОБА_3 про вселення та визначення порядку користування квартирою, що є спільною приватною власністю посилаючись на те, що згідно договору дарування частини квартири від 09.012009 року вона є власником ? частини квартири № б, в будинку № 2, розташованому по вулиці Інженерній міста Умані Черкаської області, а відповідачу ОСОБА_2 належить друга частина даної квартири, в якій він проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3. Вищезгадана квартира являється трьохкімнатною, із загальною площею 49,5 кв.м., а житловою 33,6 кв.м. та складається з таких кімнат: зала з балконом - кімната 2, площею 13,8 кв.м.; спальня - кімната 3, площею 11, 5 кв.м.; спальня - кімната 4, площею 8,3 кв.м.; підсобні приміщення: кухня, ванна кімната, коридор, загальною площею 15 кв. м. Зважаючи на те, що позивачка являється власницею ? частини вищевказаної квартири, вона має право згідно діючого законодавства користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, але не має можливості скористатися своїм правом, оскільки відповідач у цьому перешкоджає своїми діями, адже використовує на власний розсуд всю квартиру повністю, а не лише належну йому частину, позивачку' до квартири не допускає, але при цьому не сплачує у повному обсязі всі комунальні послуги, у зв'язку з чим позивачка нещодавно отримала повідомлення від ВАТ «Уманьводоканал» про те, що за нею рахується заборгованість за постачання та відведення води до квартири АДРЕСА_1, 1/2 частина якої її належить. Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 не має можливості користуватися своєю частиною квартири, не має до неї доступу, а в добровільному порядку встановити порядок користування квартирою з відповідачем ОСОБА_2 можливості не має, вона з даним позовом вимушена звернутися до суду та просила вселити її у квартиру АДРЕСА_2 та встановити слідуючий порядок користування квартирою: спальню - кімнату 4, площею 8,3 кв.м. виділити їй, спальню - кімнату 3, площею 11,5 кв.м. виділити ОСОБА_2, а залу з балконом - кімнату 2, площею 13,8 кв.м., балкон, площею 3,0 кв.м. та підсобні приміщення: кухню, ванну кімнату, коридор - залишити в загальному користуванні. Крім того, позивачка просила зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод позивачці в користуванні ЇЇ частиною даної квартири.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, який діє за дорученням, змінив позовні вимоги та прояснив, що з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, тобто відповідача ОСОБА_2, він не заперечує проти того, щоб йому у користування була виділена кімната з більшою площею - зала з балконом - кімната 2, площею 13,8 кв.м. + балкон, площею 3,0 кв.м., позивачці ОСОБА_1 - виділена спальня, кімната 3, площею 11,5 кв.м., а спальня - кімната 4, площею 8,3 кв.м. та підсобні приміщення: кухню, ванну кімнату, коридор - залишити в загальному користуванні.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні пред'явлені до її сина ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та пояснила, що належну йому Уг частішу квартири № 6 подарував його батько ОСОБА_5, що підтверджується договором дарування квартири від 10 грудня 1998 року, тому вона із своїм сином в червні 1999 року переїхали проживати до даної квартири, але зважаючи на те, що дана квартира була у непридатному для проживання стані, ОСОБА_3 змушена була продати власну квартиру по вулиці Горького в місті Умані і більшу частину коштів витратила на ремонтні роботи. Інша 1/2 частина даної квартири належала бабусі відповідача ОСОБА_3, а після одруження ОСОБА_6, яка у свою чергу належну їй частину квартири подарувала своїй онучці ОСОБА_1. ОСОБА_3 стверджує, що ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_1 з 1996 року в даній квартирі не проживали, що підтверджується відповідними актами РЕУ-3 міста Умані Черкаської області, оскільки ОСОБА_7 після одруження виїхала проживати до Ізраїлю, а ОСОБА_1 у квартирі не з'являлася, тому ОСОБА_3 зі своїм сином вимушена була самостійно привести квартиру у належний вигляд, такий, що відповідає житловим нормам, постійно її утримувати, проводити ремонтні роботи та сплачувати комунальні послуги. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 самостійно утримує квартиру АДРЕСА_1, вона вважає, що за нею може бути визнано право власності на належну ОСОБА_1 ? частину вищевказаної квартири.

Представник опікунської ради виконкому Уманської міської ради - ОСОБА_8 та представник служби у справах дітей Уманської міської ради - ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали саме змінений представником позивача варіант встановлення порядку користування квартирою № 6 по вулиці Інженерній, 2 міста Умані Черкаської області, оскільки у користування неповнолітньому відповідачу ОСОБА_2 необхідно виділити більшу кімнату, тобто залу з балконом - кімнату 2, площею 13,8 кв.м. + балкон, площею 3,0 кв.м., щоб в подальшому не порушувалися його законні права та інтереси.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено, що згідно договору дарування частини квартири від 09.012009 року позивачка ОСОБА_1 є власником Уг частини квартири № 6, в будинку № 2, розташованому по вулиці Інженерній міста Умані Черкаської області, а відповідачу ОСОБА_2 належить друга частина даної квартири, в якій він проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3. Дана квартира являється трьохкімнатною, із загальною площею 49,5 кв.м., а житловою 41 кв.м. та складається з таких кімнат: зала з балконом - кімната 2, площею 13,8 кв.м.; спальня - кімната 3, площею 11, 5 кв.м.; спальня - кімната 4, площею 8,3 кв.м.; підсобні приміщення: кухня, ванна кімната, коридор, загальною площею 15 кв. м. Зважаючи на те, що позивачка являється власницею 1/2 частини вищевказаної квартири, вона має намір користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, але відповідач ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_3 у цьому їй перешкоджають, оскільки займають всю квартиру повністю, а не лише належну відповідачу частину, позивачку до квартири не допускають, хоча при цьому не сплачують у повному обсязі всі комунальні послуги, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед ВАТ «Уманьводоканал» за постачання та відведення води до квартири. Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 не має можливості користуватися своєю частиною квартири, не має до неї доступу, а в добровільному порядку встановити порядок користування квартирою з відповідачем ОСОБА_2 можливості не має, вона з даним позовом вимушена звернутися до суду та просила вселити її у квартиру АДРЕСА_2 та встановити відповідний порядок користування квартирою, а саме: спальню - кімнату 4, площею 8,3 кв.м. виділити їй, спальню - кімнату 3, площею 11,5 кв.м. виділити ОСОБА_2, а залу з балконом - кімнату 2, площею 13,8 кв.м., балкон, площею 3,0 кв.м. та підсобні приміщення: кухню, ванну кімнату, коридор - залишити в загальному користуванні та просила зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод позивачці в користуванні її частиною даної квартири. В ході розгляду справи представник позивача ОСОБА_4, який діє за дорученням, змінив позовні вимоги та прояснив, що з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, тобто відповідача ОСОБА_2, він не заперечує проти того, щоб йому у користування була виділена кімната з більшою площею - зала з балконом - кімната 2, площею 13,8 кв.м. + балкон, площею 3,0 кв.м., позивачці ОСОБА_1 - виділена спальня, кімната 3, площею 11,5 кв.м., а спальня - кімната 4, площею 8,3 кв.м. та підсобні приміщення: кухню, ванну кімнату, коридор - залишити в загальному користуванні. Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнає, та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, що належить ОСОБА_1 мотивуючи це тим, що вона з 1999 року самостійно привела квартиру у належний вигляд, такий, що відповідає житловим нормам, постійно її утримує, проводить ремонтні роботи та сплачує комунальні послуги, а позивачка в ній навіть не з'являється, що підтверджується актами РЕУ-3 міста Умані Черкаської області. Представник опікунської ради Уманської міської ради та представник служби та представник служби у справах дітей підтримали змінений представником варіант встановлення користування квартирою, оскільки дійсно у користування неповнолітньому ОСОБА_2 необхідно виділити більшу кімнату, а саме: залу з балконом - кімнату 2, площею 13,8 кв.м. + балкон, площею 3,0 кв.м., щоб в подальшому не порушувалися законні права неповнолітнього.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що змінений позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11,88, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 71,72,150 ЖК України,

ВИРІШИ В:

Позов - задоволити.

Вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.

Встановити наступний порядок користування квартирою № 6 по вулиці Інженерній, 2 міста Умані Черкаської області:

-ОСОБА_1 виділити у користування спальню - кімнату 3, площею 11,5 кв.м.;

-ОСОБА_2 виділити у користування залу з балконом - кімнату 2, площею 13,8 кв.м. + балкон, площею 3,0 кв.м.;

в загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити: спальню - кімнату 4, площею 8,3 кв.м. та підсобні приміщення - кухню, ванну кімнату та коридор.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належною її ? частиною квартири АДРЕСА_1 відповідно до встановленого порядку користування.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуюча: Л.В. Горячківська