Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

05 жовтня 2010 року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судці Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., Котік Т.С.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Житомирської обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль" до ОСОБА_2 про дострокове стягнення кредитної заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 вересня 2010 року,-

встановила:

У вересні 2009 року ВАТ "ОСОБА_1 Аваль" в особі Житомирської обласної дирекції ВАТ "ОСОБА_1 Аваль" звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачки 121705 грн. 80 коп. кредитної заборгованості. Позивач посилався на те, що 21.03.2008 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком Аваль, правонаступником якого він є, та ОСОБА_2 укладено договір №014/7624/73/131159 про надання 109900 грн. у кредит строком на 84 місяці зі сплатою 15,5% річних. Відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобовязання, тому ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

Під час розгляду справи Банком подано заяву про збільшення позовних вимог в частині розміру заборгованості. Позивач просив достроково стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість в сумі 169373 грн. 24 коп., яка утворилася станом на 13.08.2010 року /а.с. 148/.

Рішенням Коростишівського районного суду від 02 вересня 2010 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати. Зазначила, що відповідно до п. 1.4. кредитного договору, між нею і банком не було укладено та підписано Графік погашення кредитної заборгованості, який є його невідємною частиною. Вважає, що кредитний договір взагалі є неукладеним, оскільки сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, зокрема, щодо розміру щомісячних платежів та строку їх погашення. Крім того, банком не було відкрито рахунок для перерахунку кредитних коштів, а меморіальний ордер не є доказом їх отримання. За таких обставин, ОСОБА_2 просила ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія судців приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 21.03.2008 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком Аваль, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль", та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/7624/73/131159 про надання 109900 грн. у кредит строком на 84 місяці зі сплатою 15,5% річних /а.с. 7-10, 15-17, 151-153/.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З п. 5.1. кредитного договору №014/7624/73/131159 вбачається, що Позичальник повинен здійснювати погашення кредиту та процентів рівними щомісячними платежами в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів /Додаток 1 до цього Договору /.

Пунктом п.7.1. даного Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за цим Договором, Кредитор має право вимагати дострокового погашення Кредиту Позичальником у повному обсязі разом із сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за Кредитом, пеню відповідно до цього Договору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 підписано Графік погашення кредиту та інших платежів /Додаток 1/, який містить перелік та суми боргових зобовязань відповідачки, строки їх погашення /а.с. 162-163/. Даний Графік відповідає вимогам п.п. 1.4., 1.5., 5.1., 5.2., 5.3. кредитного договору №014/7624/73/ 131159 та є його невідємною частиною.

Незважаючи на наявність узгодженого Графіку, ОСОБА_2, починаючи з грудня 2008 року, взятих на себе обовязків належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 13.08.2010 року утворилась заборгованість в сумі 169373 грн. 24 коп. /а.с. 11-12, 149-150/. Факт неповного та несвоєчасного внесення

відповідачкою платежів за вказаним договором підтверджується матеріалами справи /а.с. 55-61, 112-116, 135, 149/.

Враховуючи вищевикладене, є безпідставними посилання апелянта на те, що кредитний договір є неукладеним, оскільки сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов договору.

Також, не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 і в тій частині, що банком не надано доказів на підтвердження отримання нею коштів у кредит в сумі 109900 грн.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 06.03.2006 року між підприємством Авто Інтернешнл та ОСОБА_2 укладено контракт № КМ/10/04/08 на придбання автомобіля Магсіа З БШЧ за 139900 грн. /а.с. 165-167, 168/. Відповідно до умов п. 3.2. вказаного контракту, перший платіж в сумі 30000 грн. покупець повинен внести на рахунок продавця до 12.03.2008 року, а другий платіж в розмірі 109900 грн. - протягом трьох банківських днів з часу отримання кредиту на придбання автомобіля.

Згідно рахунку фактури № 98279_РФ_00044090 від 06.03.2008 року, ОСОБА_2 внесено 30000 грн. на рахунок підприємства /а.с. 170/.

21.03.2008 року відповідачкою укладено кредитний договір, за яким вона 24.03.2008 року отримала кошти на придбання транспортного засобу в сумі 109900 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 080655816, на якому міститься підпис ОСОБА_2 /а.с. 164/. В цей же день, 109900 грн. були перераховані на рахунок ДП АК Авто Інтернешнл, що підтверджується квитанцією № 58204286 від 24.03.2008 року /а.с. 171/ та рахунком фактурою № 98279_РФ_00046256 від 24.03.2008 року /а.с. 169/.

Крім того, під час апеляційного розгляду представник відповідачки підтвердив, що ОСОБА_2 отримала кошти у банку в сумі 109900 грн. Проте, це не є кошти за кредитним договором від 21.03.2008 року. їх природу представник пояснити не зміг, вважає, що вказані кошти отримані ОСОБА_2 безпідставно. Також, він не зміг пояснити і те, у звязку з чим відповідачка вносила певні суми на погашення кредиту та відсотків.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неналежне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору та наявність підстав для дострокового стягнення з неї всієї суми заборгованості.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді