Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 2-394/2010
Провадження по справі б/н
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2010 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Бичківської К.Г.

при секретарі Стужук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лугини справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та стягнення відсотків за прострочення грошового зобовязання

У С Т А Н О В И В :

01 червня 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та стягнення відсотків за прострочення грошового зобовязання, мотивуючи це тим, що 01 березня 2009 року відповідач взяв в борг у позивача 30 000 грн., які зобовязався повернути до 01 березня 2010 року про що власноручно написав розписку. На цей час відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання свого зобовязання і кошти взяті ним в борг добровільно не повертає. Вважає, що відповідач також прострочив виконання грошового зобовязання, а тому повинен сплатити три відсотки річних із простроченої суми за весь час просрочення платежу в сумі 225 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 також в судове засідання не зявився, надіслав письмову заяву про розгляд справи без його присутності, позов визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 надав грошову позику відповідачу ОСОБА_2 в сумі 30 000 грн., що підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою від 01 березня 2009 року. Крім цього сам відповідач не оспорює даного боргу.

Згідно із 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ч. 2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей, а згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у тій самій сумі, що були йому передані позикодавцем).

Таким чином розписка написана відповідачем підтверджує укладення договору позики грошей між сторонами, які відповідач зобовязувався повернути 01 березня 2010 року.

Так як відповідач не виконав свої зобовязання по поверненню грошей, то 27 травня 2010 року позивач направив відповідачу претензію з вимогою повернути борг, але ОСОБА_2 борг так і не повернув.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання повинен сплатити за час прострочення три відсотки річних із простроченої суми, а також суму боргу. Стягнення зазначених відсотків не залежить від того, чи передбачено це договором, чи ні.

Сума простроченого грошового зобовязання складає 225 грн. ( 3% річних від 30000 грн. за 3 місяці).

Оскільки відповідач дійсно 01.03.2009 року взяв 30 тис. грн. позики у ОСОБА_1, яку до даного часу не повернув, то вона підлягає стягненню у примусовому порядку, 225 грн. відсотків за прострочення грошового зобовязання, а також 120 грн. сплачених витрат на ІТЗ.

Керуючись, ст. ст. 10, 15, 30, 62, 88, 203 ЦПК України, ст. ст. 207,625, 1046 - 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 000 грн. боргу за договором позики, 225 грн. нарахованих відсотків за прострочення грошового зобовязання, а також 120 грн. сплачених витрат на ІТЗ.

Сторони звільнені від сплати судового збору згідно ст. 4 п. 18 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито.

Заяву про апеляційне оскарження рішення Лугинського районного суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя К. Г. Бичківська