Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області
Справа №2-25/2010р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Мазур Н.В. секретаря - Якимчук 1.1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИ В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 02.12.2008 року вона знаходилась у дворі свого будинку, розташованого по вул. Руднєва, 38/1 в м.Шепетівка Хмельницької області. В цей час до неї підійшов сусід ОСОБА_2, який почав її ображати, зачіпати словесно, викликаючи конфлікт. Під час сварки' підійшов до неї ближче та вдарив ногою в нижню частину підборіддя, від чого вона впала. Останній продовжував наносити їй удари кулаками по голові, від чого вона втратила свідомість. Опритомнівши, почала кричати. ОСОБА_2 припинив її бити та втік. Внаслідок побиття відчула сильний біль та звернулась за допомогою до Шепетівської ЦРЛ, де лікувалась з 03.12.2008 року по 15.12.2008 року з діагнозом: забій м'яких тканин частин голови та астено-невротичний синдром. У подальшому звернулась із скаргою приватного звинувачення до Шепетівського міськрайсуду про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ч.І ст. 125 КК України, але внаслідок акту амністії судом була винесена постанова про закриття справи. А тому, просить стягнути з відповідача 178 грн. 75 коп. матеріальної шкоди, витраченої на лікування, та 10 000 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свій позов підтримала та підтвердила обставини, на які посилається.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що, дійсно, 2 грудня 2008 року спілкувався з позивачкою на подвір'ї, але її не ображав та не бив. :

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав.

27 травня 2010 року

Як встановлено в суді, 2 грудня 2008 року близько 11 год. під час того як ОСОБА_1 знаходилась у дворі свого будинку, розташованого по вул. Руднєва, 38/1 в м.Шепетівка Хмельницької області на ґрунті особистих неприязних відносин ОСОБА_2 наніс останній ногою удар в область підборіддя.

Цього ж дня ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою до міліції, повідомивши про вказаний факт, що підтверджується даними постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від .09.12.2008 року ДІМ ІІІепетівського МВВС ОСОБА_4

У подальшому з 03.12.2008 року по 15.12.2008 року ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Шепетівської ЦРЛ з діагнозом забій м'яких тканин голови, астено-невротичний синдром, що підтверджується даними листа головного лікаря, наявного в матеріалах справи від 03.04.2009 року за № 20/523 та даними листка непрацездатності.

Відповідно до даних висновку експерта № 140 від 01.03.2010 року у ОСОБА_1 виявлене тілесне ушкодження у виді синця в ділянці кута нижньої щелепи справа. Дане тілесне ушкодження виникло від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею (розміром біля 3x2) або при ударі об такий, по давності може відповідати 02.12.2008 року та належить до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

9 квітня 2009 року ОСОБА_1 звернулась до Шепетівського міськрайсуду із скаргою приватного звинувачення щодо ОСОБА_3, в якій просила порушити відносно останнього кримінальну справу за ч.І ст. 125 КК України, стягнути з нього 178 гри. 75 коп. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди.

Постановою Шепетівського міськрайсуду від 24 квітня 2009 року у зв'язку з клопотанням ОСОБА_3, який є інвалідом 2 групи та має сина інваліда 1 групи, у порушенні кримінальної справи проти нього за ч.І ст. 125 КК України було відмовлено внаслідок акту амністії, тобто з нереабілітаційних підстав.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що він проживає з ОСОБА_1 по-сусідству. 2 грудня 2008 року під час того як він перебував у своєму гаражі, через вікно бачив як ОСОБА_3 під час сварки з останньою наніс їй удар рукою в область обличчя, а після того як вона впала - ногою в область підборіддя. Незначний проміжок часу ОСОБА_1 лежала на землі та плакала, а згодом від них викликала міліцію.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що він працює оперуповноваженим Шепетівського МВВС. Так 02.12.2008 року ним по вказівці чергового Шепетівського МВВС був здійснений виїзд на вул. Руднєва, 38/1 в м.Шепетівка. Під час опитування ОСОБА_2, ОСОБА_1 та сусідів встановив, що між сторонами існують особисті неприязні відносини і 2 грудня на подвір'ї між ними відбулась сварка.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що 2 грудня 2008 року ОСОБА_1 дуже схвильована приходила до неї дзвонити в міліцію, при цьому розповіла, що цього ж дня ОСОБА_2 влаштував їй на подвір'ї- скандал, ображав її, а потім вдарив у підборіддя. Стверджує, що в нижній частині голови бачила у ОСОБА_1 почервоніння.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що зі слів діда ОСОБА_5 знає, що 02.12.2008 року ОСОБА_3 на своєму подвір'ї бив ОСОБА_1

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт нанесення 02.12.2008 року ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у позовних вимогах щодо стягнення з ОСОБА_2 178 ірн. 75 коп. матеріальної шкоди з наступних підстав.

Так, як вбачається з товарного чеку № 167 від 04.12.2008 року, виданого на ім'я ОСОБА_1, наявного у матеріалах справи, остання, дійсно, витратила на ліки 178 грн. 75 коп.

Разом з тим, свідок ОСОБА_9, яка є заступником головного лікаря з медичної частини Шепетівської ЦРЛ, у судовому засіданні показала, що з метою призначення правильного лікування ОСОБА_1 нею скликався консиліум для встановлення дійсного діагнозу, у останньої. Дана комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 страждає на астено-невротичний синдром, не пов'язаний з нанесенням їй тілесних ушкоджень, на який вона постійно хворіла і раніше. Отже, ліки, перераховані у вищевказаному товарному чеку, були призначені останній для лікування астено-невротичного синдрому, а не для лікування забою м'яких тканин голови.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстави для стягнення на користь позивачки 178 грн. 75 коп. матеріальної шкоди відсутні, оскільки дані кошти були витрачені на ліки, призначеними не для лікування тілесних ушкоджень, нанесених ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Отже, вирішуючи питання цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, судом взято до уваги суть позовних вимог, наявні в справі докази, ступінь та тривалість душевних та фізичних страждань і переживань позивачки, які сталися внаслідок неправомірних дій відповідача - заподіяння їй тілесних ушкоджень, характер даних дій, вимоги розумності та справедливості, тому рахує, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі 600 грн., яка є адекватною спричиненій шкоді, достатньо компенсує позивачці перенесені нею моральні переживання та фізичні страждання.

Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати по справі, які понесла позивачка. Так, згідно довідки, долученої до матеріалів справи, позивачка витратила на правову допомогу 2000 грн. Разом з тим, враховуючи кількість судових засідань, категорію справи, ціну позову, вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1000 грн. за надання правової допомоги ОСОБА_1 Також суд вважає за: необхідне стягнути 50 грн. витрат, сплачених позивачкою на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

А тому, керуючись ст. ст. 23, 1168 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 600 (шістсот) гривень моральної шкоди, 50 (п'ятдесят) гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1000 (одну тисячу) гривень витрат за надання юридичної допомоги адвокатом, а всього 1 650 (одну тисячу шістсот п'ятдесят) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня його винесення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: