Справа N 2-7064 2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" серпня 2010 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Кучеренко Н.В.

при секретарі Левандовської О.М.

за участю представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у використанні частиною житлового будинку, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить зобовязати ОСОБА_4 не чинити ним перешкоди у користуванні виділеної їм у сумісне користування 2/3 частиною житлового будинку №12-а, по вулиці Мініна в м. Мелітополі та земельною ділянкою, яка обслуговує належну їм частину вищевказаного житлового будинку, зобовязав її надати їм ключі від житлового будинку і вхідної калитки, вищевказаного житлового будинку, звільнити приміщення літньої кухні під літерою «Б-1» та гаража під літерою «Г-1» від належних відповідачці особистих речей та майна, заборонити їй користуватись належним їм сараєм під літерою «В-1», зобовязати її знести самочинно збудований сарай під літерою «ж-1» з території належної їм земельної ділянки, вселити їх в належну їм 2/3 частини житлового будинку №12-а по вулиці Мініна в м. Мелітополі, а також стягнути судові витрати по справі, зазначивши, що відповідачка не впускає їх у виділену їм 2/3 частину житлового будинку, чим незаконно позбавляє їх, як власників цієї частини, права користування не тільки частиною будинку, але й земельної ділянки, чим грубо порушує їх права, як власників житла. Крім того, у приміщенні належної їм літньої кухні під літерою «Б-1» та гаражі під літерою «Г-1» відповідачка зберігає своє особисте майно та не бажає звільнити дані приміщення від свого майна у добровільному порядку. Також відповідачка без їх дозволу користується належним їм підсобним приміщенням, а саме сараєм під літерою В-1, який використовується ними під душ. Окрім цього, на виділеній їм у користування частині земельної ділянки, відповідачка самочинно збудувала сарай під літерою ж-1 та не бажає знести самовільно збудований сарай у добровільному порядку.

Позивачі та їх представник в судовому засіданні наполягають на заявлених позовних вимогах, просять задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивачі також не виконують рішення суду, стіну не реконструюють, лічильники не ставлять. В них є окремий вхід, яким вони можуть користуватись. Вона впустила позивачів у виділену їм 2/3 частину житлового будинку, надала їм ключі від житлового будинку, звільнила приміщення літньої кухні та гаража від своїх особистих речей та майна, а також знесла самочинно збудований сарай з території належної позивачам земельної ділянки.

Вислухавши пояснення позивачів, їх представника, відповідачки, показання свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У відповідності до вимог ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як вбачається з вимог ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві особистої власності належить по 1/3 частина житлового будинку №12-а, по вулиці Мініна в м. Мелітополі, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2007 року, виданою Мелітопольською міською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 3-1751 та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2010 року, виданою Мелітопольською міською державною нотаріальною конторою Запорізької області, за реєстровим номером 1-374.

Також дана обставина підтверджуються копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.09.2007 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.03.2010 року, виданими комунальним підприємством «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Відповідачці ОСОБА_4 також у порядку спадкування належить право власності на 1/3 частину житлового будинку №12-а, по вулиці Мініна в м. Мелітополі, однак свідоцтво про право на спадщину вона не одержала.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 02.10.2009 року позивачам по справі було виділено 2/3 частки спірного житлового будинку в натурі у сумісне користування та визначено порядок користування земельною ділянкою, яка обслуговує дане домоволодіння, тобто у спільне користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була виділена квартира № 2, яка складається з наступних приміщень, а саме: приміщення 1-1, площею 7,5 кв.м., 1-2, площею 5,5 кв. м., 1-3, площею 11,3 кв.м, 1-6, площею 11,5 кв.м ; літню кухню літ. «Б-1», сарай літ. «В-1», підвал, гараж літ. «Г-1», частину воріт літ. «№1»,частину водогіну літ. «№2».

Відповідачці по справі, ОСОБА_4, вищевказаним рішенням суду було виділено в натурі 1/3 частину житлового будинку № 12-а вул. Мініна в м. Мелітополі, тобто квартиру №1, яка складається з наступних приміщень: приміщення 1-4, площею 7,3 кв. м., частини приміщення 1-5, площею 13,1 кв. м.(з урахуванням перебудови); сіні літ. «а», вбиральня літ. «Е», частину воріт літ. №1», частину водогону «№2».

Також даним рішенням було визначено порядок користування земельною ділянкою, яка обслуговує житловий будинок №12-а по вул. Мініна в м. Мелітополі, відповідно до якого у спільне користування позивачів по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку, площею 689,63 кв.м., а відповідачці по справі, ОСОБА_4 було виділено у користування ділянку площею 312,63 кв.м. Частину земельної ділянки, площею 128,74 кв.м., було залишено у спільному користуванні позивачів та відповідачки.

Вказане рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 02.10.2009 року набрало законної сили 16.10.2009 року.

Судом було встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 чинить перешкоди позивачам у користуванні належною їм 2/3 частини житлового будинку та земельною ділянкою, яка обслуговує належну їм частину житлового будинку.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_5 підтвердила, що відповідачка дійсно чинить перешкоди позивачам у користування їхньої частиною житлового будинку та земельної ділянки, а саме повісила на калитці великий амбарний замок, в результаті чого позивачки не могли потрапити до своєї частини будинку, вона бачила як вони сиділи на вулиці. Коли в позивачів працювали робітники, відповідачка навіть не пускала їх у двір, не давали набирати воду, за водою вони приходили до неї.

Разом з тим, під час судового слідства було зясовано, що відповідачка частково усунула перешкоди позивачам у користуванні належною їм частиною житлового будинку та земельною ділянкою, а саме впустила позивачів у виділену їм 2/3 частину житлового будинку, надала їм ключі від житлового будинку, звільнила приміщення літньої кухні «Б-1» та гаража «Г-1» від своїх особистих речей та майна, а також знесла самочинно збудований сарай «ж-1» з території належної позивачам земельної ділянки.

У відповідності із вимогами ст. 391 ЦК України, власник може вимагати усунення будь-яких перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З вимог ст. 150 ЖК України вбачається, що громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

З урахуванням викладеного, в звязку з частковим усуненням перешкод позивачам у користуванні належної їм 2/3 частини житлового будинку та земельною ділянкою, яка обслуговує належну їм частину житлового будинку, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині зобовязання відповідачки не чинити перешкод позивачам у користуванні виділеної їм у сумісне користування земельною ділянкою, яка обслуговує належні їм 2/3 частини житлового будинку №12-а, по вулиці Мініна в м. Мелітополі, зобовязавши відповідачку надати їм ключі від вхідної калитки вищевказаного житлового будинку та заборонити відповідачці користуватись належним позивачам сараєм під літерою «В-1».

Щодо стягнення судових витрат на користь позивачів, то суд вважає за необхідне стягнути їх на користь ОСОБА_2, оскільки саме вона згідно доданих до справи квитанцій проводила сплату відповідних сум.

Керуючись ст.ст. 98, 150 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 328, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 15,57,59,84,107,208,212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у використанні частиною житлового будинку задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у користуванні виділеної їм у сумісне користування земельною ділянкою, яка обслуговує належні їм 2/3 частини житлового будинку № 12-а, по вулиці Мініна в м. Мелітополі, зобовязавши ОСОБА_4 надати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ключі від вхідної калітки вищевказаного житлового будинку та заборонити ОСОБА_4 користуватись належним ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сараєм під літерою «В-1».

В останній частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 37 грн., а всього в сумі 45 грн. 50 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Кучеренко