Вугледарський міський суд Донецької області
м. Вугледар 22 липня 2010 року
Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Гайдара А.В., при секретарі Радаєвій Н.Г., за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом,
ОСОБА_2 до Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в наслідок пошкодження здоров'я на виробництві,
Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, в наслідок пошкодження здоровя при виконанні трудових обовязків.
Позовні вимоги мотивовані тим, що тривалий час він працював в умовах шкідливих факторів та в підземних умовах на підприємстві відповідача. При виконанні трудових обовязків 29.10.2006 р., згідно акту розслідування нещасного випадку за формою Н-1 № 104 від 31.12.2008 року, він отримав виробничу травму, в наслідок чого 07.04.2009 року висновком Обласної медично-соціальної експертної комісії № 4 м.Донецьк була встановлена стійка втрата працездатності у 60 % у сукупності та 3 група інвалідності. Позивач просить суд стягнути з Державного підприємстві Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 моральну шкоду у сумі 60 000 грн.
В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності, підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та його представника.
Представник відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що позивач знав в яких умовах він повинен був працювати, добровільно йшов на це, а також, що підприємство не має фінансової можливості відшкодувати спричинену шкоду.
Зясувавши думку представника відповідача, дослідивши докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. ,
Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами, згідно акту розслідування нещасного випадку за формою Н-1 № 104 від 31.12.2008 року позивач працюючи на підприємстві шахта «Південнодонбаська № 1» 29.10.2006 р. отримав виробничу травму. Висновком Медико-соціальної експертної комісії м. Донецька від 07.04.2009 року позивачу вперше встановлено 60 % (у сукупності) стійкої втрати працездатності внаслідок отриманого трудового каліцтва. (а.с. 11,12,13)
Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами.
Згідно з роз'ясненнями, даними в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».
Однак, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України згідно з п. 22 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не відповідає за завдану моральну шкоду, оскільки зупинені дію абз.4 ст. 1 підпункту «є» пункту І частини першої ст. 21, частини 3 статті 28, частини 3 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які потягли втрату працездатності» у частині відшкодування моральної шкоди застрахованим особам і членам їхніх сімей.
Крім того, із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» виключена ч. 3 ст. 34 відповідно до положень Закону України від 23 лютого 2007 року «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»,.
В судовому засіданні встановлено, що внаслідок трудового каліцтва пошкоджено здоровя позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоровя, погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України .
Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоровя тощо.
У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.
Задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 60 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди суд не находить можливим, оскільки така сума є завищеною та не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача, ступеню втрати ним професійної працездатності.
Тому суд, враховуючи вимоги розумності, справедливості і домірності завданої моральної шкоди, з огляду на важкі безстрокові наслідки нещасного випадку на виробництві, постійний характер негативних наслідків, обмеження життєдіяльності, порушення та зміну звичайного укладу життя і особистих звязків, вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління Південнодонбаське № 1» на користь позивача 20 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, що буде еквівалентним завданим моральним стражданням.
Прийняти до уваги заперечення представника відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1, про те, що позивач знав в яких умовах він повинен був працювати, добровільно йшов на це, а також, що підприємство не має фінансової можливості відшкодувати спричинену шкоду, суд не може, так як ці ствердження не ґрунтуються на законі.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно- технічне забезпечення, зокрема у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи.
У відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача (відповідачів) в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно ст.81 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1258 «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів» з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 5 грн.
Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» судовий збір в сумі 2 гривні 80 копійок.
На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 1167, 268, 1202 ЦК України та ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 9 Закону України «Про охорону праці», постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, ст. 34 Закону Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004, керуючись п. 22 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито», ст. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів», керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 15, 60, 79, 81, 88, 212 - 215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.
Стягнути з Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське № 1 на користь держави судовий збір у розмірі 2 (дві) гривні 80 копійок та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 5 (пять) гривень.
Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до Вугледарського міського суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату з цивільних справ Апеляційного суду Донецької області через Вугледарський міський суд протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.
Суддя Вугледарського
міського суду ОСОБА_3