ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2928/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"24" грудня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі: головуючого - судді Деркач Н.М.

при секретарі Хуторній Ж.І.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Ямкового В.І.

представника відповідача ОСОБА_2 .С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_3

до Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу

про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, суд -

встановив:

2 грудня 2010 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, вказавши в його обґрунтування, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , належної померлій на праві спільної сумісної власності зі ОСОБА_5 без виділення часток. За відсутності заповіту та спадкоємців першої черги за законом ОСОБА_4 позивачка є єдиною спадкоємицею померлої другої черги за законом. Проте свідоцтво про народження померлої не збереглося, у зв`язку з чим факт родинних відносин підлягає встановленню в судовому порядку, про що позивачка і просила суд у позові. Крім того, в позові ОСОБА_1 ставиться питання встановлення судом факту прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4 , оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, доглядаючи на час відкриття спадщини за спірною квартирою, сплачуючи за неї квартплату та комунальні послуги, несучи витрати на поховання сестри, взявши на пам`ять про неї деякі її особисті речі, що підтверджується письмовими, речовими доказами, а також можуть підтвердити свідки. На підставі викладеного, а також у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва пор право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на Уі частину спірної квартири, належну ОСОБА_4 .

Одночасно позивачка зазначила в позові, що з червня 1999 р. вона стала мешкати в спірній квартирі однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_5 , що також підтверджується Актом від 15.11.2010 р., та можуть підтвердити свідки. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на другу половину спірної квартири АДРЕСА_1 , а тому за відсутності спадкоємців ОСОБА_5 першої- третьої черг за законом ОСОБА_1 також є єдиною спадкоємицею померлого за законом у четверту чергу спадкування. І хоча в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 вона також не зверталася до державної нотаріальної контори з відповідною заявою, проте фактично мешкала разом з померлим на момент його смерті у спірній квартирі за місцем відкриття спадщини, а тому прийняла спадщину як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не заявив про відмову від неї.

Через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 позивачка просила суд встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_5 з 1999 р. по 2007 р., тобто понад п`ять років, що засвідчує прийняття нею спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді 14 частини спірної квартири.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Ямковий В.І. підтримали позов з підстав зазначених вище, пояснивши суду додатково, що позивачка мешкала фактично за одною адресою зі спадкодавцем ОСОБА_5 вела з ним спільне господарство, мала спільний побут, продовжує мешкати у спірній квартирі, а тому фактично прийняла спадщину, надали суду для огляду наручного годинника ОСОБА_4 , посвідчення до медалей, пропуск ветерана праці, пенсійне посвідчення та посвідчення учасника Великої вітчизняної війни, квитанції про сплату комунальних послуг в спірній квартирі.

Представник відповідача ОСОБА_6 позов визнала частково в частині встановлення факту родинних, в іншій частині проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на відсутність достатніх доказів прийняття позивачкою спадщини після смерті ОСОБА_4 та проживання позивачки однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_5 , а також зважаючи на відсутність відмови виконкому у оформленні права власності позивачки на спірну квартиру, у зв`язку з чим, на її думку, відсутній предмет спору з цього приводу.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що мешкає по сусідству зі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 1975 року. Як їй відомо померла доводилась позивачці рідною сестрою. ОСОБА_1 з 1995 р. доглядала за сестрою та її співмешканцем ОСОБА_5 , а після смерті сестри та свого чоловіка, ставши вдовою, з червня 1999 р. по день смерті ОСОБА_5 в жовтні 2007 р. стала проживати з ним однією сім`єю як чоловік та дружина. За життя ОСОБА_8 та ОСОБА_5 разом вели домашнє господарство, мали спільний побут, разом харчувалися тощо.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила що знає ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 1961 року. Вказані особи доводяться одна одній сестрами. Крім них, в сім`ї було ще дві сестри - старша ОСОБА_10 та менша ОСОБА_11 , які на сьогодні померли та з якими свідок раніше теж спілкувалася. Інших родичів у померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було. Свідку відомо, що після смерті свого чоловіка ОСОБА_12 - ОСОБА_1 стала постійно мешкати однією сім`єю зі ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_13 , яка доводиться позивачці та померлій племінницею та є донькою нині померлої старшої сестри позивачки ОСОБА_10 , також підтвердила той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_14 доводяться одна одній рідними сестрами та після смерті ОСОБА_4 позивачка фактично прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном, а з 1999 року стала мешкати в спірній квартирі зі ОСОБА_5 як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що копією актового запису про смерть (а.с. 23). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 29,3 кв.м, загальною площею 43,8 кв.м, яка належала померлій на праві спільної сумісної власності зі ОСОБА_5 без виділення часток на підставі свідоцтва про право власності на житло № Дз-739 від 22.08.1997 р., виданого згідно з розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради за № Дз-414 від 03.07.1997 р. та зареєстрованого в КП ДОР «Криворізьке БТІ» за № 130п-252-252 (а.с.6), що підтверджується також витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №28284589 від 08.12.2010 р. (а.с.31).

Факт відсутності заповіту ОСОБА_4 , заведення спадкової справи та інших спадкоємців, крім позивачки, які б заявили про свої права на спадщину, вбачається з відповідних витягів зі спадкового реєстру (а.с. 16).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. 1861/02-31 від 26.11.2010 р. (а.с. 10) державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. Степурі Н.С., було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири у АДРЕСА_3 що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини та тим, що не підтверджуються родинні відносини між померлою та спадкоємицею.

При цьому суд вважає за можливе встановити в судовому порядку факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка доводиться позивачці рідною сестрою, на підставі наступного.

Згідно з п.1 ч.І ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як вбачається зі свідоцтва про народження та свідоцтва про укладання шлюбу позивачки (а.с. 9) ОСОБА_15 з народження мала спільне прізвище та по-батькові з померлою ОСОБА_4 . Крім того, факт родинних відносин між сестрами в судовому засіданні підтвердили свідки. Вказані докази суд вважає достатніми для висновку про існування родинних відносин між позивачкою та ОСОБА_4 та встановлення цього факту судом.

Відповідно до п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються

до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, до спірних правовідносин щодо спадкування після смерті ОСОБА_4 застосуванню підлягають норми ЦК УРСР 1963 р., чинного на момент відкриття та прийняття спадщини спадщини.

Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР 1963 р. при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Отже, ОСОБА_1 як рідна сестра спадкодавця ОСОБА_1 належить до другої черги спадкоємців за законом, що підлягає закликанню до спадкування.

Проте згідно з п. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.

Як вбачається з обставин справи та підтверджується дослідженими судом доказами, на час відкриття спадщини позивачка доглядала за спірною квартирою, сплачувала за неї квартплату та комунальні послуги, несла витрати на поховання сестри, взяла на пам`ять про сестру її особисті речі,а саме наручного годинника, медалі, особисті та сімейні фото, які перебувають у ОСОБА_1 до цього часу та були оглянуті судом. Крім того, факт прийняття позивачкою спадщини підтверджується також оглянутими судом квитанціями про сплату комунальних послуг, Актом від 15.11.2010 р. (а.с.11), а також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, мешканці сусідніх квартир та родичі й знайомі померлої та позивачки.

Отже, незважаючи на те, що після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 у встановлений законом шестимісячний строк не зверталася до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР 1963 р. прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1А частину спірної квартири після смерті ОСОБА_4 , належну померлій на праві власності.

При цьому визначаючи частку померлої в спірній квартирі суд виходить з того, відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, частки ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 як співвласників в спірній квартирі є рівними і становлять по Уі частині, а відповідна частка померлої ОСОБА_4 , яка підлягає спадкуванню становить Уг частину квартири.

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 24). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому Уг частину квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 29,3 кв.м, загальною площею 43,8 кв.м, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № Дз - 739 від 22.08.1997р., виданим згідно з розпорядженням УЖКГ виконкому Криворізької міської ради за №Дз - 414 від 03.07.1997 р. (а.с.6), що підтверджується також витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №28284589 від 08.12.2010 р. (а.с.31).

Факт відсутності складеного ОСОБА_5 заповіту та спадкоємців першої- третьої черг за законом, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 вбачається з витягу зі спадкового реєстру (а.с. 15).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. 1862/02-31 від 26.11.2010 р. (а.с 10) державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. Степурі Н.С. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири у АДРЕСА_3 , що належала ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що позивачка пропустила строк прийняття спадщини та не підтверджуються родинні відносини між померлим та спадкоємицею.

Проте як вбачається з наданих позивачкою та досліджених судом доказів ОСОБА_1 після смерті сестри та свого чоловіка, ОСОБА_16 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8), з червня 1999 р. по день смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто понад п`ять років, проживала однією сім`єю з померлим ОСОБА_5 як як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, що також підтверджується Актом від 15.11.2010 р. та показаннями допитаних судом свідків, а тому вказаний факт підлягає встановленню судом.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України в четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В силу вимог ч.З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї вважається таким, що прийняв спадщину, Отже вважається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 .

За таких обставин позивачка належить до четвертої черги спадкування, яка підлягає закликанню до спадкування, та прийняла спадщину у встановленому законом порядку, а тому вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно, що лишилося після смерті ОСОБА_5 підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право

власності, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спірне спадкове майно.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. З, 4, 10, 11, 60, 130, 174, 212- 215, 256 ЦПК України, ст.ст. 530, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), ст.ст. 15, 16, 370, 392, 1264, 1270 ЦК України, суд -

. ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_17 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_18 , які доводяться одна одній рідними сестрами.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_19 , після смерті ОСОБА_20 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт постійного, проживання ОСОБА_3 з червня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року однією сім`єю зі ОСОБА_21 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_22 право власності в порядку спадкування за законом на 14 частину квартири АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_20 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_22 право власності в порядку спадкування за законом на 14 частину квартири АДРЕСА_4 після смерті ОСОБА_23 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. М. Деркач