Лановецький районний суд Тернопільської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2010 року

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сарновського В.Я.,

при секретарі Домчук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ланівці справу за позовом

ОСОБА_1 до Печірнянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 2,96 га, що розташована на території Печірнянської сільської ради Лановецького району та грошові вклади у ВАТ "Державний ощадний банк України", мотивуючи тим, що вони належали її померлому батькові - ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і пояснила, що перед смертю її батько успадкував вказане майно після смерті своєї матері ОСОБА_3, він періодично доглядав її житловий будинок, обробляв присадибну земельну ділянку, отримав виданий на її ім'я державний акт на землю, зберігав документи про банківські вклади померлої. Проте батько не встиг виготовити правовстановлюючі документи на своє ім'я, так як хворів онкологічним захворюванням і потребував частого лікування.

Від відповідача - Печірнянської сільської ради Лановецького району поступила заява про визнання позову та розгляд справи у відсутності її представника.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази по справі, суд з'ясував такі обставини.

ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала одна у АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 та довідкою №333 від 1 грудня 2010 року, виданими Печірнянською сільською радою.

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складалось із права на земельну частку (пай) у колективному сільськогосподарському підприємстві "Дніпро" у розмірі 3,63 умовних кадастрових гектара та грошові вклади на рахунках НОМЕР_2 і НОМЕР_3 у ВАТ "Державний ощадний банк України".

17 вересня 2002 року на ім'я ОСОБА_3 Печірнянською сільською радою видано Державний акт серії НОМЕР_4 на право приватної власності на землю площею 2,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Статтями 524, 525, 529 ЦК УРСР визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. 549, ч.2 ст. 564 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Якщо вкладник не зробив розпорядження ощадній касі або банку, то в разі смерті вкладника його вклад переходить до спадкоємців на загальних підставах.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_3 і після її смерті вступив в управління спадковим майном, що підтверджується актовим записом про його народження від 12 лютого 1952 року та довідкою Печірнянської сільської ради №331 від 29 листопада 2010 року.

Згідно повідомлення Лановецької державної нотаріальної контори № 830/01-14 від 1 грудня 2010 року спадкоємці ОСОБА_3 щодо оформлення спадщини не звертались і спадкова справа не заведена.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2, який прийняв після неї спадщину за законом і став власником спадкового майна з моменту відкриття спадщини.

ОСОБА_2 проживав у м. Ланівці та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції 12 січня 2009 року.

Згідно довідки Лановецької міської ради від 1 грудня 2010 року ОСОБА_2 станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 року був зареєстрований і проживав АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_1, позивачем по даній справі, яка є його дочкою, що підтверджується свідоцтвами про її народження НОМЕР_6, виданим відділом ЗАГС Лановецького райвиконкому 30 вересня 1986 року, та про шлюб НОМЕР_7, виданим Молотківської сільською радою Лановецького району 25 лютого 2009 року.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З повідомлення Лановецької державної нотаріальної контори №829/01-14 від 1 грудня 2010 року видно, що ОСОБА_1 не подавала заяви про відмову від спадщини, інші спадкоємці ОСОБА_2 щодо оформлення спадщини не звертались і спадкова справа не заведена, а тому ОСОБА_1 єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину.

Постановою державного нотаріуса Лановецької державної нотаріальної контори від 29 вересня 2010 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 у шестимісячний строк після смерті своєї матері не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 у вказаний строк вступив в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_3 і з моменту відкриття спадщини, відповідно до приписів чинного на той час законодавства, дане майно належить йому.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1225, ст. 1228 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведені обставини справи та проаналізувавши докази надані позивачем і здобуті в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивач набула право власності на спадкове майно, як спадкоємець за законом, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524, 525, 529, ч.2 ст. 548, ст. 549, ч.2 ст. 564 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 1223, 1225, 1228, 1261 ЦК України, ст.ст. 174, 213, 214 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2, яке він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3, а саме:

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,96 гектара, що знаходиться на території Печірнянської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, право на яку посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданим Печірнянською сільською радою Лановецького району 17 вересня 2002 року та зареєстрованим у книзі записів державних актів на право власності на землю за номером 321;

-грошові вклади з нарахованими процентами та компенсаціями, що зберігаються на рахунках НОМЕР_3 та НОМЕР_2 Лановецького відділення №6387 Відкритого акціонерною товариства "Державний ощадний банк України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сарновський В.Я.