Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючої- судді ОСОБА_1

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.

при секретарі Приходько Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,-

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29 травня 2009 року зобовязано відповідача нарахувати та виплатити із 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року позивачу пенсію, в сумі 710 грн. 91 коп..

В поданій апеляційній скарзі відповідач вказує, що оскаржувану постанову вважає незаконною, так як вона винесена із порушенням норм матеріального і процесуального права.

Просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заявленого позову відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач відноситься до категорії дітей війни і знаходиться на обліку у відповідача. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" відповідно до п. 12 ч.1 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України, п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік". Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Отже, в період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та в період із 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідач був зобовязаний нараховувати та сплачувати надбавку до пенсії в розмірі, встановленому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Окрім того, виходячи із змісту ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст. 28 Закону України від 9 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч.3 ст. 28 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

У звязку із викладеним, оскаржувана постанова, в частині визнання неправомірною бездіяльності відповідача по нездійсненню підвищення розміру пенсії позивачу, відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.10.2008 року та зобовязання здійснити відповідний перерахунок, підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, оскаржувана постанова в частині зобовязання відповідача здійснити виплату позивачу недорахованої надбавки до пенсії в конкретно визначеній грошовій сумі, підлягає скасуванню, оскільки на момент розгляду справи в суді першої інстанції, згідно із положеннями ст.ст. 21, 105, 162 КАС України, адміністративний позов міг містити лише вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю.

У звязку із викладеним, у задоволенні позову про виплату надбавки до пенсії у конкретно визначеному розмірі позивачу має бути відмовлено.

Керуючись, п.2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України N 1691-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» колегія суддів ст. ст. 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Радивилівському районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29 травня 2009 року в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 надбавки у конкретно визначеній грошовій сумі скасувати і в задоволенні позову в цій частині відмовити.

В решті оскаржувану постанову залишити без змін.

Рішення апеляційного суду та постанова суду першої інстанції набирають законної сили з моменту проголошення ухвали апеляційного суду, але можуть бути оскаржені в касаційному порядку без посередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання ними законної сили.

Головуючий :

Судді: