Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-7209/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року

місто ОСОБА_1

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Фірко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення в порядку поділу майна доходів за період з 12.07.2007року по 01.10.2010 року та стягнення щомісячно грошової суми у розмірі 170 992 гривні,

Встановив:

05.10.2010 року позивач звернувся до суду з названим позовом, в якому зазначав, шо він перебував відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 1997р. по 2007 рік. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2009 року, частково зміненим ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.07.2009 року, був проведений розподіл майна подружжя. Крім тою, вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа- підприємець на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію від 11.01.2000 року, торгівельний центр (кафе-бар) та складське приміщення біля нього, які розташовані за адресою: Одеська область. Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Базова.20 належать ОСОБА_3, як фізичній особі-підприємцю та не є об'єктами спільної сумісної власності подружжя і не підлягають поділу.

Вважаючи, що усі доходи від об'єктів нерухомості, в які вкладені його кошти та праця, що отримує ОСОБА_3, підлягають розподілу між колишнім подружжям, позивач просив стягнути з відповідачки 6 734 484 гривні в порядку поділу майна - доходів у вигляді грошовий коштів за період з 12.07.2007 року по 01 жовтня 2010 року та в подальшому стягувати з ОСОБА_3 щомісячно 170 992 гривні.

У судовому засіданні представники позивача - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які діють на підставі угод про надання правової допомоги, поданий позов підтримали та посилаючись на п.29 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», просили задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позовну категорично заперечували, підкреслюючи, що шлюбні стосунки між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 припинились ще 12 липня 2007 року.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про те, що у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 1997р. по 2008 рік. Однак, представники позивача а відповідач і її представник не заперечували проти того, що шлюбні стосунки між сторонами припинились ще 12 липня 2007 року.

Рішенням Київського районною суду м. Одеси від 02.04.2009 року, постановленим по праві за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя. ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_8 про визнання договору дарування удаваною угодою, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про визнання договору дарування удаваною угодою розподілено між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільне майно подружжя наступним чином: виділено ОСОБА_3 (ОСОБА_11 майно загальною вартістю 6643000 гривень та визнано за нею право власності на: незавершений будівництвом житловий будинок вартістю 1868000 гривень, розташований в м. Одесі, Фонтанська дорога, 92/94, на земельній ділянці площею 0,1998 га та 0,08 га; земельну ділянку площею 0,6153 га вартістю 3924000 гривень, яка розташована в м. Одесі, Люстдорфська дорога, 114: нежитлове приміщення офіс (загальною площею 53,0 кв.м), вартістю 851000 гривень, яке розташовано в м. Одесі, вул. Ак. Корольова, 34. Виділено ОСОБА_2 майно загальною вартістю 921056 гривень та визнано за ним право власності на : 1/3 п'ятикімнатної квартири № 1 вартістю 316333 гривні, яка розташована в м. Одесі, вул. Ак. Глушко, 13/1; автомобіль Меrcedes-Benz, 1985 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, вартістю 17354 гривні; автомобіль Меrcedes-Benz-420, 1997 року випуску, кузов №WDB 1400421А326758, державний номер НОМЕР_3, вартістю 150378 гривень: автомобіль ВАЗ-21214,5, 2001 року випуску, кузов № ХТА 62268, державний номер НОМЕР_4, вартістю 23977 гривень; автомобіль ТОYОТА LANDCRUISER, 1998 року випуску, кузов №JT111WJA000844, державний номер НОМЕР_5, вартістю 168525 гривень; автомобіль ТОYОТА LANDCRUISER, 2004 року випуску, кузов №JTEHT05JX02052859, державний номер НОМЕР_6, вартістю 243068 гривень; причіп бортовий 81442 ОСОБА_1, 2002 року випуску, рама № 20А23249, державний номер НОМЕР_7, вартістю 1421 гривня. Покладено на ОСОБА_3 обов'язок виконати зобов'язання по поверненню кредитів за кредитними договорами в розмірі 974000 доларів США, що по курсу НБУ складає 7499800 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 888928 гривень. В іншій частині позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя залишений без задоволення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_8 про визнання договору дарування удаваною угодою залишений без задоволення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про визнання договору дарування удаваною угодою залишений без задоволення.

Крім того, у вказаному рішенні зазначено, що ОСОБА_11 зареєстрована як фізична особа- підприємець з 11.01.2001 року, торгівельний центр (кафе-бар) та складське приміщення біля нього, які розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Базова.20 належать ОСОБА_3, як фізичній особі-підприємцю та не є обєктами спільної сумісної власності подружжя і не підлягають поділу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.07.2009 року вказане рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різниці вартості виділеного майна, в решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 26.10.2009 року у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_12, було відмовлено, ухвала апеляційного суду залишена без змін.

Статтею 61 Сімейного Кодексу України визначений перелік об'єктів права спільної сумісної власності, до яких майно приватного підприємства чи фізичної особи підприємця не відноситься.

Відповідно до ч.2 ст.52 ЦК України фізична особа-підприємець. яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належала б їй при поділі цього майна.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21 грудня 2007 р. розяснено, що відповідно до положень статей 57,61 СК. ст. 52 ЦК майно приватного підприємства чи фізичної особи підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Інший із подружжя має право тільки на частку одержаних доходів від цієї діяльності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на договори оренди, укладені між суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_11 та іншими суб'єктами підприємницької діяльності-фізичними особами і зазначає, що в усі обєкти нерухомості, вказані в договорах, доданих до позову, вкладені його особисті кошти та праця, однак, жодних доказів таких тверджень суду надано не було.

Зважаючи нате, що шлюбні стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були припинені ще 12.07.2007 року, суд доходить до висновку про те. що позовні вимоги про стягнення частини отриманих відповідачем доходів за період з 12 липня 2007 року по 01.10.2010 року задоволенню не підлягають. Крім того, слід зазначити, що щомісячне стягнення частини таких доходів з колишньої дружини в майбутньому, чинним законодавством взагалі не передбачено.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 57, 60, 61 Сімейного Кодексу України, ст.52 Цивільного Кодексу України, ст.ст.208, 209, 212,213,214.215,218 ЦПК України, суд;

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення в порядку поділу майна доходів за період з 12.07.2007року по 01.10.2010 року та стягнення щомісячно грошової суми у розмірі 170992 гривні - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя