АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: судді Зубарєвої К.П.,

суддів: Бакуса В.Я., Монастирецького Д.І.,

секретаря: Гуняк О.Я.,

з участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника позивачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Лисичанівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, відновлення вулиці, усунення перешкод в користуванні вулицею та заїздом на присадибну ділянку, -

встановила:

ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 червня 2010 року провадження у справі за вказаним вище позовом закрито з підстав того, що така не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, а розглядається в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалу суду оскаржили позивачі, просять її скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що така є незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянти посилаються на те, що предметом розгляду не є публічно-правовий спір, оскільки не оскаржується рішення виконкому, а мається спір між фізичними особами.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу на підтримання апеляційної скарги, проаналізувавши обставини та матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість прийнятого судом рішення про закриття провадження у справі, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі районний суд виходив з того, що із врахуванням Рішення Конституційного суду України №1-6/2010 р. вказаний спір повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Однак з таким висновком колегія суддів погодитись не може, оскільки суд дійшов до такого висновку внаслідок неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

В п.2 Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ» розяснив, що за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З позовної заяви та вимог позивачів випливає, що спірні правовідносини між сторонами виникли у звязку з приєднанням частини вулиці до земельної ділянки відповідачки ОСОБА_5 Предметом спору в цій справі є право користування позивачами загальною земельною ділянкою, тобто між сторонами існує спір про право, що, у свою чергу, виключає її розгляд в порядку адміністративного судочинства.

А відтак, враховуючи викладене, ухвала суду підлягає до скасування із направленням справи для продовження розгляду до районного суду.

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п.п.1, 4 ст.311, п.2 ч.1 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 червня 2010 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий : Зубарєва К.П.,

Судді: Бакус В.Я.

ОСОБА_6