Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-1091/2010 Головуючий у 1-й інстанції - Головченко М.М.
Категорія - цивільна Доповідач - Лакіза Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2010 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Лакізи ГЛ.,

суддів: Бобрової І.О., Скрипки А.А.,

при секретарі Марченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду від 23 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину незакінченого будівництвом будинку,

встановив:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення змінити, скасувати його в частині визнання права власності на 1/2 частину об'єкту незавершеного будівництва та відмовити в позові в цій частині.

Рішенням Ічнянського районного суду від 23 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину об'єкту незавершеного будівництва - житлового будинку №34 по вул. Шульженка в м. Ічня Чернігівської області. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати за проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі 806 грн. 40 коп. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права. Апелянт посилається на те, що спірний незавершений будівництвом будинок не може бути об'єктом права власності як цілісний об'єкт, оскільки даний будинок не зареєстровано відповідним органом. Крім того, апелянт наполягає на застосуванні строку позовної давності відповідно до положень ст.ст. 257, 267 ЦК України. Також апелянт зазначає, що позивачка по справі не має наміру взагалі закінчити будівництво.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.02.1987 року по 08.07.2003 року. Від шлюбу мають доньку Марину, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення виконавчого комітету Ічнянської міської ради № 594 від 31.07.1992 року відповідачу ОСОБА_1 була відведена земельна ділянка і надано право індивідуального житлового будівництва по вул. Шульженка в м. Ічня. На даній земельній ділянці сторонами проведені роботи по будівництву будинку.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/2 частину об'єкту незавершеного будівництва - житлового будинку №34 по вул. Шульженка в м. Ічня Чернігівської області, суд першої інстанції виходив з того, що сторони почали будувати і недобудували житловий будинок під час шлюбу, а тому обгрунтовано послався на положення ст.ст. 60, 70 СК України, відповідно до яких майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві сумісної власності, а у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Рішення суду є законним, обґрунтованим, таким, що відповідає чинному законодавству та дослідженим по справі матеріалам.

Відповідно до ст.876 ЦК України, власником об'єкта будівництва є замовник.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_1 України „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", за позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 30.11.2009 року, готовність недобудованого будинку становить 75,4%, а вартість 1/2 частини недобудованого будинку на час огляду становить 61956 грн.; по конструктивних особливостях будинок підлягає розподілу, і є можливість виділити 1/2 частини будинку; вартість 1/2 частини витрачених будівельних матеріалів становить 42520 грн. 50 коп.

Крім того, ч.3 ст.331 ЦК України передбачено, що об'єкт незавершеного будівництва може бути об'єктом права власності на нерухоме майно. Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального не можна визнати обґрунтованими.

Судом першої інстанції було достовірно встановлено, що позивачка дізналася про порушення її права лише в 2009 році, а тому для застосовування наслідків пропуску строку позовної давності у суду першої інстанції не було правових підстав.

Сукупність досліджених матеріалів справи та наявні в ній докази приводять апеляційний суд до переконання, що судом першої інстанції правильно встановлені правовідносини між сторонами і їм дана вірна юридична оцінка на підставі повно і всебічно досліджених обставин справи.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись стхт. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ічнянського районного суду від 23 лютого 2010 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного ОСОБА_1 України протягом двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: