Апеляційний суд Вінницької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2010 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого : Колоса С.С.

Суддів : Іващука В.А., Вавшка В. С.

При секретарі : Топольській В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Вінницької міської ради про виділ частки земельної ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниця від 21 січня 2010 року, -

встановила:

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниця від 21 січня 2010 року в зазначеному позові відмовлено .

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що передача земельної ділянки громадянам у власність здійснюється в порядку визначеному нормами земельного законодавства, а не за рішенням суду, так як позивачці слід вирішити питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою та після цього, у визначеному законом порядку, звернутись до органу місцевого самоврядування про визнання права власності на цю ділянку .

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, не дотримання норм матеріального та порушенням норм процесуального права .

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали у межах доводів апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які просять рішення скасувати з підстав викладених у скарзі, представника міської ради, яка вважає, що підстав для скасування рішення не має, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав .

Відмовляючи в позові, судом першої інстанції дано належну оцінку зібраним по справі доказам, що надано сторонами .

Так, судом встановлено, і не заперечується сторонами, що будинок № 19 по вул. А. Медвідь м. Вінниця належить на праві спільної часткової власності відповідно ОСОБА_1 - 20 / 100 ( 1 / 5 ), ОСОБА_3 - 49 / 100 ( 11/ 50 та 27 / 100 ) та ОСОБА_2 - 31 / 100 ( а. с. 9 ). Площа земельної ділянки, на якій розташовано зазначений будинок з господарськими будівлями становить по нормам 577 кв. м. ( а. с. 10, 14) .

З матеріалів вбачається, що між співвласниками будь - яких договорів, щодо порядку користування земельною ділянкою не укладалось. Даний порядок не визначено і з цього приводу є спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Крім того з схеми земельної ділянки вбачається, що її розмір становить 636 кв. м., що перевищує зазначену у технічному паспорті на індивідуальний житловий будинок ( а. с. 64 ).

Зі змісту ст. ст. 78, 81, 89, 90, 118 ЗК України випливає, що виділення частки земельної ділянки можливо лише в випадках коли вона є спільною власністю кількох осіб. З справи вбачається, що спірна земельна ділянка, на якій розташовано будинок, перебуває у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно ст. ст. 116, 118 ЗК України громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель державної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної адміністрації чи ради за місцем знаходження земельної ділянки. Як вбачається, ОСОБА_1 з такою заявою не зверталась .

Вирішуючи даний спір, ОСОБА_1 необхідно звернутись за вирішенням питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою та в подальшому подати заяву про визнання за нею права власності на відповідну частку .

Статтею 311 ЦГЖ України визначено підстави для скасування рішення суду першої інстанції і передачі справи на новий судовий розгляд, однак в апеляційній скарзі позивачкою таких підстав не наведено та не обгрунтовано .

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегіягія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити .

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниця від 21 січня 2010 року - залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .

Протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду України .

Судді :

З оригіналом згідно: