Справа № 22ц-3325 Головуючий у І-й інстанції Адамович М.Я.
Категорія: 57 Доповідач в 2-й інстанції - ОСОБА_1М
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області складі:

головуючого: Павлишина О.Ф.

суддів: Шандри М.М., Федоришина А.В.

при секретарі: Смалюх У.З.

розглянувши в порядку ч.1 ст. 304-1 ЦПК України в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 28 грудня 2009 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною постановою частково задоволено позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії, як дитині війни. Поновлено позивачу пропущений строк звернення з адміністративним позовом. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, а також з 01 січня 2009 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області здійснити нарахування та виплату позивачу щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, а також нарахувати та виплачувати таку допомогу з 01.01.2009 року у розмірі, визначеному ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» ( в редакції станом на 09.07.2007 року).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду оскаржило Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області. Просить постанову в частині задоволених позовних вимог скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у видаткову частину не були внесені, тому кошти на виплату підвищень в 2007 році були відсутні, а у 2008 році позивачу підвищення до пенсії нараховувалось та виплачувалось у відповідності до вимог законодавства, інших коштів на підвищення до пенсії по предмету спору не передбачено в бюджеті, законодавством не визначено мінімальної пенсії за віком, як розрахункової величини для підвищення пенсії.

Вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано не взяв до уваги доводи відповідача щодо безпідставності вимог про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та вимогу застосувати норми ст.ст. 99, 100 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до Положень про Пенсійний фонд України, про управління ПФУ в районах, містах і районах у містах, управління забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» такий застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Отже, при визначенні розміру підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повинен застосовуватися розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Поновлення порушених прав позивача з точки зору вимог Конституції України (ст.ст.8, 19, 22), не може залежати від фінансового становища відповідача та його неналежного фінансування з бюджету.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», від 28.12.2007 р. були внесені зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до цих змін було встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України і є неконституційними вищевказані зміни щодо розміру пенсії дітям війни.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

За таких обставин, правильним є висновок суду про те, що позивач має право на підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Висновок суду щодо поновлення позивачу строку звернення до суду не відповідає вимогам закону. Як вбачається з матеріалів справи, причина пропуску строку запізніле отримання із преси інформації про рішення Конституційного Суду України, якими відновлено права, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Однак незнання законів не може вважатися поважною причиною пропуску строку для звернення до суду, тому постанова суду в частині поновлення строку та задоволення вимог поза річним строком звернення до суду (позов подано в суд у травні 2009 року) підлягає скасуванню та слід ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог за пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.2, 309 ч.1.п.4, 314 ч.2, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області задовольнити частково.

Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 28 грудня 2009 року в частині задоволення вимог ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області провести нарахування та виплату позивачу щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 09.07.2007року по 31.12.2007 року скасувати та в задоволені цих вимог відмовити за пропуском строку звернення до суду. В решті постанову суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Шандра М.М.

ОСОБА_3