Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Яременко Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на самовільно збудоване житлове приміщення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на самовільні забудови, де вказав, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2008 року йому належить 9/25 частин домоволодіння № 13 по вул. Добролюбова в м. Дніпропетровську, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0748 га, що була надана попередньому власнику ОСОБА_3 на підставі договору забудови. На зазначеній земельній ділянці спадкодавець ОСОБА_4 при житі самовільно у 1975 році до житлового будинку літ. А-1 прибудувала тамбур а111-1, побудувала гараж Е, сарай С. В даний час в нього виникла потреба в оформленні правовстановлюючих документів на нерухоме майно, у звязку з чим він змушений звертатися з позовом до суду. Просив суд визнати за ним право власності на самовільно збудоване житлове приміщення, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Добролюбова, 13.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

ОСОБА_2 заперечень по справі не надав, у судове засідання не зявився.

Представник Дніпропетровської міської ради у судове засідання не зявився, заперечень по справі не надав.

Суд, вислухавши пояснення сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2008 року позивачу належить 9/25 частин домоволодіння № 13 по вул. Добролюбова в м. Дніпропетровську, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0748 га, що була надана попередньому власнику ОСОБА_3 на підставі договору забудови. На зазначеній земельній ділянці спадкодавець ОСОБА_4 при житі самовільно у 1975 році до житлового будинку літ. А-1 прибудувала тамбур а111-1, побудувала гараж Е, сарай С.

Самовільні забудови відповідно до чинного законодавства підлягають узаконенню та зведенню в експлуатацію.

Згідно ч.3 ст. 376 Цивільного Кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У відповідності до вимог ст.. 331 ЦК України, право власності на ново строєне нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту завершення будівництва створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється комісією і полягає у підтвердженні нею готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, комунікацій та споруд інженерної і транспортної інфраструктури, їх інженерно - технічного оснащення та забезпечення, пускових комплексів, черг будівництва( далі - закінчені будівництвом обєкти) відповідно до погодженої та затвердженої в установленому порядку проектної документації.

Приймальна комісія утворюється інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт на підставі письмової заяви замовника обєкта будівництва, форма якої затверджується в установленому порядку Мінрегіонбудом. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю свідоцтва.

Відповідно до п. 1.6 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 0.18.02.2002 року за № 157/6445 ( із змінами та доповненнями станом на 19.05.2005 року) « Реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці обєкти».

Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію.

Відповідно до ст. 301 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено ч.2 п.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно - технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Позивач до Дніпропетровської міськради та Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради з проханням оформити право власності та про видачу свідоцтва про право власності на самовільно збудоване нерухоме майно не звертався і не надав суду ні акту постійного користування земельною ділянкою ні договору оренди земельної ділянки.

Керуючись ст. 331, ч.3 ст. 376 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 14, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на самовільно збудоване житлове приміщення, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Добролюбова, 13 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Залімська