Комсомольський районний суд м.Херсона
РІШЕННЯ

іменем України

31 серпня 2010 року Комсомольський районний суд м.Херсона у складі:

судді Радченко Г.А.

при секретарі Колдуновій Ю.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника органів опіки і піклування ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, 3-і особи: Органи опіки і піклування Комсомольської районної в м.Херсоні ради, приватні нотаріуси ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання недійсними та скасування довіреності та договорів дарування та визнання права власності, а також за позовом Органів опіки і піклування Комсомольського району в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку та визнання права користування житлом,

встановив:

В березні 2010 року до суду звернулася з позовом ОСОБА_5, в якому просила визнати недійсною та скасувати довіреність від її імені на ОСОБА_6 на право дарування гр..ОСОБА_2 належну їй частину житлового будинку № 26 по вул.Чайковського від 29.09.2009 року, посвідчену нотаріусом ОСОБА_9, а також визнати недійсним та скасувати договір дарування від 24.02.2010 року ОСОБА_2 житлового будинку, посвідчений нотаріусом ОСОБА_10, визнавши за нею право власності на 15/100 частин вказаного будинку.

В обґрунтування позову посилалася на ту обставину, що ОСОБА_6 увійшла до неїув довіру, вмовила продати будинок, за виручені гроші купити для неї і її неповнолітнього сина інший, а різницю віддати їй. Вона, знаходячись під дією алкоголю та пігулок, підписала у нотаріуса ОСОБА_9 довіреність на ім»я Космяной на право дарування її частини будинку ОСОБА_2. Всі документи на будинок Космічна забрала. З 15.12.2009 року по 01.03.2010 року вона знаходилася під вартою до винесення вироку, а після звільнення з-під варти дізналася, що виписана разом з дитиною зі свого будинку, а будинок від її імені подарований ОСОБА_2 24.02.2010 року. Вказаний правочин суперечить нормам закону «Про охорону дитинства», а саме укладений без дозволу органів опіки та піклування, та порушує права її неповнолітньої дитини на користування житлом.

27 травня 2010 року ухвалою суду було об»єднано вказаний позов із позовом органів опіки і піклування, поданий до Комсомольського суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з такими ж вимогами та з тих же підстав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 неодноразово доповнювала та уточнювала позивні вимоги, остаточно просила визнати нікчемною та скасувати довіреність від ОСОБА_5 на ОСОБА_6 на право бути представником та право подарувати гр..ОСОБА_2 частину житлового будинку № 26 в м.Херсону по вул.Чайковського від 29.09.2009 р., засвідчену нотаріусом ОСОБА_13 з підстав невідповідності такої довіреності нормам закону «Про охорону дитинства» та «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також з тих же підстав визнати недійсним договір дарування серії ВМР № 371307 від 24.02.2010 року на користь ОСОБА_2 вказаного будинку, що посвідчений нотаріусом ОСОБА_10, визнати недійсними та скасувати договори дарування від 18.03.2010 року та 02.03.2010 року ОСОБА_2 по 15/200 частин вказаного будинку відповідно ОСОБА_14 та ОСОБА_8, посвідчені нотаріусом ОСОБА_11, визнати на нею право власності на 15/100 частин вказаного житлового будинку.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засіданні не з»явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином, згідно поштового повідомлення.

Третя особи приватні нотаріуси ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання також не з»явилися. ОСОБА_9 просив слухати справу у його відсутності.

Судом ухвалено слухання справ у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що ОСОБА_5 надала довіреність ОСОБА_6 на право дарування йому своєї частини будинку і в лютому 2010 року він став власником цього будинку, а згодом в свою чергу продав будинок іншим особам. Просив в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Представник відповідача також позов не визнав, пояснив, що на момент укладення договору дарування ОСОБА_6 на підставі довіреності від ОСОБА_5 на ім.»я його доверителя ОСОБА_2 ОСОБА_5 разом з дитиною виписалася з будинку до с.Кірово, тому вона і її неповнолітня дитина втратили право користування вказаним будинком і при укладені правочину порушень прав дитини не було. Просив в задоволені позову відмовити.

Відповідачі ОСОБА_14 та ОСОБА_8 в судовому засіданні також позов не визнали, пояснили, що купили у ОСОБА_2 по 15/200 частин будинку за вказаною адресою і є добросовісними набувачами, просили в задоволенні позову відмовити з цих підстав.

Представник органів опіки і піклування в судовому засіданні свій позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що до них звернувся неповнолітній ОСОБА_15 із заявою, що йому ніде проживати, оскільки мати продала будинок. Ними встановлено, що ОСОБА_5 розпорядилася будинком, в якому був прописаний та проживав її неповнолітній син без дозволу органів опіки і піклування, що є порушенням норм закону.

Як представник 3-ї особи за позовом самої ОСОБА_5 вважала, що позов останньої також підлягає задоволенню з тих же підстав. Пояснила, що факт виписки дитини на час укладення правочину з житлом не впливає на обов»язок отримання попередньої згоди органів опіки і піклування на його відчуження. Нотаріус, маючи документи, що в будинку проживала неповнолітня дитина, не міг посвідчити таких договір, оскільки це суперечить вимогам ст..ст.17,18 Закону України «Про охорону дитинства» та ст..12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей».

Суд, вислухавши пояснення сторін, позивача в якості свідка, дослідивши матеріали інвентарної та цивільної справи, вважає, що позови ОСОБА_5 та органів опіки і піклування підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою… ст..203 цього Кодексу.

Частина 1 ст.203 вказує, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ст..17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла… Згідно ст..18 вказаного закону діти члени сім»ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем, а органи опіки та піклування зобов»язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» зазначено, що для здійснення будь-яких право чинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки і піклування.

З розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у ч.5 п.5 Постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними» вбачається, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності… може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на підставі договору дарування була власником 15/100 частин будинку № 26 по вул.Чайковського в м.Херсоні та разом з неповнолітнім сином ОСОБА_12 1995 року народжен6ня була прописана та проживала в цьому будинку. Це підтверджується довідкою голови квартального комітету, ксерокопією паспорту та довідкою зі школу про місце проживання неповнолітнього ОСОБА_12.

З наданих суду свідчень з ВГРІФО Комсомольського ВМ вбачається, що за заявою ОСОБА_5 18.11.2009 року вона разом з дитиною була знята з реєстраційного обліку за вказаною адресою без вказівки адреси вибуття.

З пояснень ОСОБА_15, допитаної як свідка видно, що ОСОБА_2 знав про наявність у неї дитини, яка була прописана та проживала разом з нею в будинку та був присутнім при її знятті з реєстрації.

За договором дарування серії ВМР № 371307 від 24.02.2010 року ОСОБА_6, що діяла на підставі довіреності, подарувала ОСОБА_2 вказану частинку будинку, що посвідчив нотаріус ОСОБА_10

Вказаний договір укладений в порушення вимог Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» та Закону України «Про охорону дитинства» без дозволу органів опіки та піклування та є в силу ст..ст.203,215 ЦК України недійсним.

Заперечення представника відповідача ОСОБА_2 щодо відсутності у дитини права користування житлом, оскільки вона була виписана з будинку на час укладення угоди не ґрунтуються на законі, оскільки вищевикладені норми закону широко трактують право дитини на житло, і застережуть, що без дозволу органі опіки та піклування неможливо робити будь-які дії по відчуженню, обміну і навіть купівлі нового житла, в якому проживали неповнолітні діти.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 в свою чергу 18.03.2010 року та 02.03.2010 року уклав договори дарування по 15/200 частин вказаного будинку відповідно ОСОБА_7 та ОСОБА_8, договори посвідчені нотаріусом ОСОБА_11

Оскільки відповідачами вказані договори не оспорені і не встановлено інше, то їх пояснення щодо купівлі у ОСОБА_2 15/200 частин будинку судом не беруться до уваги.

Відповідно до вимог ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 незаконно набув право власності на спірний будинок, то він і не мав права його відчужувати.

За таких підстав і договори дарування ОСОБА_2 по 15/200 частин будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до вимог ст..215 ЦК є недійсними.

Згідно ст..216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторон зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають повернути по 15/200 частин будинку, які вони отримали в дар від ОСОБА_2, ОСОБА_5, а ОСОБА_5 повинна забезпечити право користування вказаним житлом свого неповнолітнього сина ОСОБА_12.

Що стосується заявлених в позовах вимогах про визнання недійсною довіреності та її скасування, то вони, на думку, суду не підлягають задоволенню, оскільки довіреність не є правочином, правові підстави виникнення та скасування її регламентується Главою 17 ЦК України «Представництво», яка передбачає лише можливість скасування довіреності особою, що її видала.

В решті позови не підлягають задоволенню з викладених підстав.

Керуючись ст..ст.10,11,60,88,213 ЦПК України, ст.ст..203,215,216,328 ЦК України, Законом України «Про охорону дитинства» Законом України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», суд

вирішив:

Позов ОСОБА_5 та Органів опіки і піклування Комсомольського району задовольнити частково.

Визнати недійсним договір дарування від 24.02.2010 року ОСОБА_5 ОСОБА_2 15/100 частин житлового будинку № 26 по вул.Чайковського в м.Херсоні, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_10

Визнати недійсним договір дарування від 18.03.2010 року ОСОБА_2 ОСОБА_16 ОСОБА_17 15/200 частин житлового будинку № 26 по вул..Чайковського в м.Херсоні, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11.

Визнати недійсним договір дарування від 02.03.2010 року ОСОБА_2 ОСОБА_18 ОСОБА_19 15/200 частин житлового будинку № 26 по вул..Чайковського в м.Херсоні, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11

Зобов»язати ОСОБА_20 та ОСОБА_7 повернути ОСОБА_5 по 15/200 частин житлового будинку № 26 по вулю.Чайковського в м.Херсоні.

Зобов»язати ОСОБА_5 поновити право користування вказаним житлом її неповнолітнього сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті позову відмовити за необґрунтованістю.

На рішення можуть бути подані апеляційні скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Комсомольський районний суд м.Херсона.

Суддя