Новокаховський міський суд Херсонської області
Справа № 2-429/10
РІШЕННЯ

іменем України

2липня 2010 року Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Чирського Г.М.,

при секретарі: Білоус Л.П.,

3участю позивача: ОСОБА_1,

захисника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача 1: ОСОБА_3,

відповідача 2: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ЛюбовМаксимівни до редакції незалежної регіональної газети «Ключі» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Новий день» (відповідач 1), ОСОБА_4 (відповідач 2) про захист честі, гідності, відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом посилаючись на те, що 30.09.2009 р. у газеті «Ключі» опубліковано статтю «ПОХОРОНЫ СПРАВЕДЛИВОСТИ», в якій було поширено недостовірну інформацію в частині змісту статті, що вона травила ОСОБА_5, тому остання перестала готувати дома їжу, не користується житлом, а ночує на стороні з причини перешкоджання нею користуватися житлом. В статті також зазначено, що вона пошкодила посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_5, що не відповідає дійсності. Відповідач недостовірно виклав факти і події з розгляду цивільних справ з приводу спору, що виник між нею і ОСОБА_5, така недостовірна інформація ганьбить її честь і гідність, завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 5000 грн. Просила суд визнати надруковану в незалежній регіональній газеті «Ключі» статтю «ПОХОРОНЫ СПРАВЕДЛИВОСТИ» від 30.09.2009 p. недостовірною та зобов»язати редакцію газети протягом тижня після набрання рішення суду чинності надрукувати це рішення на тому самому місці, де надрукована стаття, стягнути з редакції газети на її користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, пояснивши, що в зазначеній статті автор написав, не перевіривши достовірність того, що йому повідомили, а саме, що вона травила ОСОБА_5, кормила склом, порвала її документи учасника бойових дій, коли остання ніколи не приймала участі в бойових діях. Автор недостовірно виклав всі події, які вникли у стосунках між нею і ОСОБА_5, оскільки, на проживання у будинок ОСОБА_5 вона не просилась, переїхавши жити до ОСОБА_5 на прохання останньої, проживала з нею однією сім»єю, вона оплачувала комунальні послуги. ОСОБА_5 сама запропонувала їй укласти договір довічного утримання, на що вона погодилась. Автор статті звинуватив її, що вона вимагала 70000 грн. у ОСОБА_5, коли з нею ніяких розрахунків не вела, позов заявляла на суму 48448 грн. З рішеннями судів різних інстанцій автор статті не розібрався, свої судження у статті будував на одному рішенні суду, обізвав її негідницею, крадіжницею, плутівкою, вбивцею. Звинуватив її у тому, що вона підкладала до їжі ОСОБА_5 скло та отруюючи засоби, підтримавши свої позовні вимоги із зазначених вище підстав.

Представник відповідача 1 - головний редактор газети «Новий день» ТОВ «Редакція газети «Новий день», яке є засновником газети «Ключі» - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що у газеті при викладені фактів у статті прізвища позивача не називалось в

частині отруєння, розірвання посвідчення та інших дій, вказаних у позовній заяві. У статті автор статті не називав позивача негідницею, крадіжницею, плутівкою, вбивцею, не допускав стосовно позивача інших висловлювань, які могли б образити її честь та гідність, викладав лише оціночні судження та літературні порівняння в частині взаємовідносин між людьми та несправедливості, використавши своє право журналіста, передбачене ст. 47-1 Закону України «Про інформацію», тому вважає, що підстави для спростування інформації, надрукованої в статті та відшкодування моральної шкоди у позивача відсутні.

Відповідач 2 ОСОБА_4, який відповідно до інформації газети «Новий день» є автором статті «ПОХОРОНЫ СПРАВЕДЛИВОСТИ» від 30.09.2009 p., надрукованої у газеті «Ключі» під псевдонімом «Никита Катков» позовні вимоги не визнав, пояснивши, що у статті приведені факти, про які в ході розмови розповідала йому ОСОБА_5 в частині отруєння, а також того, що остання виявила у своїй їжі товчене скло, у зв»язку з чим не годується вдома, знайшла у кімнаті зіпсоване посвідчення учасника бойових дій. Але, у статті не йдеться мова, що саме позивач ОСОБА_6 це зробила, крім неї у будинку також проживає її чоловік, а двері у кімнатах не запираються. При написанні статті він брав відомості з рішень Новокаховського міського суду та апеляційної інстанції, інформацій з Відділу виконавчої служби, від ОСОБА_5 і ОСОБА_7 щодо визнання договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 недійсним, підтвердженими постановами про відмову у порушенні кримінальних справ, винесених працівниками Новокаховського MB УМВС, актом обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_5 У зв»язку з цим вважає інформацію, викладену у статті перевіреною із зазначенням джерела походження, інші вислови є оціночними судженнями його як автора статті з приводу соціально-суспільних відносин без зазначення конкретних осіб.

Заслухавши сторони, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_2»янець Н.М., ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Право кожного на повагу до його гідності визначено у ст. 28 Конституції України, статтею 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе, членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та/або членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Статтею 280 ЦК України встановлено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та/або моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Статтею 34 Конституції України проголошено право кожного на свободу думку і слова, на вільне виявлення своїх поглядів і переконань.

Таке право друкованих засобів масової інформації закріплено і в ст. 2 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», тому критична оцінка певних фактів та недоліків, які мали місце, не може визнаватись відомостями, що порочать особу і можуть бути спростовані в порядку, передбаченому цивільним законодавством.

Відповідно до статті 47-1 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Судом встановлено, що 30.09.2009 р. у газеті «Ключі» надрукована стаття під назвою «ПОХОРОНЫ СПРАВЕДЛИВОСТИ», що є предметом розгляду, автором якої є ОСОБА_4, який писав під псевдонімом «Никита Катков». У статті зазначено, що у 1996 році ОСОБА_5 познайомилась з ОСОБА_9, яка допомогла приватизувати будинок по вул. Калініна, 49/2, у якому проживала ОСОБА_5, а також, попросилася на три місяці пожити у квартирі на час покупки іншої квартири. Але, після придбання квартири сім»я ОСОБА_9 з»їжджати не збиралася, ОСОБА_5 опинилась під «довічним утриманням»у ОСОБА_9, що вдалося відмінити через суд у грудні 2003 року, але й після цього ОСОБА_9 з»їхати відмовлялась. «Вже два роки ОСОБА_5 живе на церковній паперті, збираючи подаяння, їй нема більше куди піти: зранку її виставляють за ворота власного будинку члени сім»ї ОСОБА_9. Любов (це романтичне ім»я носить хазяйка сім»ї) зачиняє ворота на ключ, виїжджаючи по своїм торговельним справам. Ввечері старушка, бувало, годинами у дощ, спеку або холод микається під калиткою, умовляючи впустити її до своєї кімнати. Саме одну кімнату залишила їй доки ОСОБА_9. Але в ній немає ні світла, ні газу, ні води. Як розповідають сусіди, які також пишуть у всі інстанції петиції на захист ОСОБА_10, іноді, не визвавши милість жильців, старушка бреде до сусідки, ночує під навісом у дворі. На паперті журналіст «Ключей» поговорив з ОСОБА_5, яка розповіла про інші моральні та сповна матеріальних приниженнях. Давно вона не харчується вдома - боїться. Якось, зваривши картоплю, відлучилась на хвилину зірвати з грядки помідори. А колиповернулась та почала їсти пюре, відчула на зубах скрип. Дослідивши зварене, виявила у ньому товчене скло... Був випадок, коли після пригощення у власному будинку її рвало та був кривавий понос. Як тільки вона не стала харчуватися вдома - всі симптоми хвороби пройшли... А ще на порозі своєї кімнати вона колись знайшла розірване на шматки посвідчення учасника бойових дій та в»язня концтаборів. Після цього паспорт та документи, що залишилися носить завжди при собі. ОСОБА_9 подають позов до суду проти бабусі та вимагають з неї близько 70 тис. грн. за прибудовані за цей час гараж та господарські будівлі. Суд другої інстанції скосив задану суму вполовину... Чим відрізняється негідник від законослухняного громадянина ? У першу чергу тим, що негідник готовий створити із законослухняним громадянином все, що завгодно: обікрасти, виселити з будинку, побити, вбити. Законослухняний громадянин при цьому буде лихоманно думати про те, де міліція, чому його не захищає клята держава і де справедливість, про яку кричать у всіх кутах політикани ? А негідник у цей час успішно закінчить свою справу».

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_4, вказана інформація отримана ним зі слів ОСОБА_5 та перевірена та підтверджена шляхом проведення бесіди з ОСОБА_7, який представляв останню під час судових розглядів по цивільним справам у судах, рішеннями судів Новокаховського міського суду та апеляційного суду Херсонської області, інформацією з ВДВС Новокаховського МУЮ, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_5, складеного спеціалістами соціальної служби, В іншій частині він не називав прізвища ОСОБА_6, не ображав її, не обвинувачував її, а виклав обставини, повідані йому у розмові з ОСОБА_5 Крім того, він виклав свої оціночні судження на соціально-суспільні відносини, які виникають у нашій державі, не беручи до уваги конкретні взаємовідносини між ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Оцінюючи правомірність дій відповідача суд виходить з наступного.

Відповідно до програмних цілей (основних принципів), тематичної спрямованості, газета «Ключі» згідно Свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації здійснює збір, творення, коригування, редагування та підготовку політичної, економічної, духовної, науково-технічної, соціальної, екологічної та іншої інформації до друку видання друкованого засобу масової інформації.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували але відомості в них не відповідають дійсності (неповні або перекручені) (п. 15)

По сутті, позивач зазначає у позові про надання відповідачем у публікації «ПОХОРОНЫ СПРАВЕДЛИВОСТИ» невірної оцінки минулим подіям, пов»язаним з правовідносинами та стосунками між ОСОБА_6 і ОСОБА_5, викладених у рішеннях судів, перекручування цих поглядів, що призвело до приниження її честі та гідності, та погіршенні репутації серед мешканців міста, її образ.

Суд вважає, що посилання позивача на перекручення інформації в статті є безпідставними. Так, згідно рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у цивільній справі № 3490/03 від 29.12.2003 р. за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання договору довічного утримання, яке вступило у законну силу, позов задоволено. Судом встановлено, що ОСОБА_6 у 1993-1994 році, працюючи у відділі приватизації Новокаховського міськвиконкому пропонувала ОСОБА_5 здійснити обмін належного їй будинку, на що позивачка відмовилася. Після смерті її чоловіка позивачка запропонувала ОСОБА_6 поселитись в неї на квартирі, на що та погодилась. В судовому засіданні з»ясовано, що відповідачка не виконувала обов»язки, взяті на себе за договором довічного утримання, укладеного між сторонами 17.05.1996 року належним чином, порушуючи умови договору. Як показала свідок ОСОБА_11, від сусідів вона дізналася, що ОСОБА_5 ходить до них митися або миється у своїй кімнаті, а також харчується окремо від ОСОБА_6, яка їй не готує, одежу, продукти харчування ОСОБА_5 купує сама,

підробляючи на ринку. Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 декілька разів ночувала у неї, оскільки відповідачка з чоловіком ображають її, не турбуються про неї - не купують продукти харчування, одяг, ліки. Дільничний інспектор Новокаховського MB УМВС ОСОБА_13, допитаний в якості свідка, пояснив, що ОСОБА_5 зверталася до міліції з заявою щодо ОСОБА_6 та її чоловіка. Перевіркою встановлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 постійно відбуваються сварки і ОСОБА_5 не бажає, щоб ОСОБА_6 з чоловіком жили з нею разом, оскільки останні не піклуються і не доглядають за нею. Дільничний інспектор Кисіль В.І. засвідчив, що ОСОБА_5 тієї ночі не ночувала вдома, а ночувала у сусідів. Рішенням суду встановлено, що факт неналежного виконання своїх обов»язків за договором довічного утримання з боку ОСОБА_6, окрім показань свідків, також об»єктивно підтверджується листами ОСОБА_5, написаними нею в лютому, вересні та листопаді 2003 року, що також спростовує доводи відповідачки про те, що зазначена проблема між сторонами виникла лише в серпні 2003 року після приїзду гостей ОСОБА_5. Наведене у своїй сукупностіоб»активно свідчить про те, що завада фактично не виконувала взяті за договором обов»язки щодо довічного

утримання ОСОБА_5, що є незаперечною підставою для задоволення позовних вимог та розірвання договору довічного утримання.

Допитана у справі свідок ОСОБА_5 підтвердила той факт, що вона розповідала відповідачу ОСОБА_4 про події, які відбувалися з нею, які він з її слів вірно виклав у статті «ПОХОРОНЫ СПР АВЕДЛИВОСТИ».

Свідок ОСОБА_7 підтвердив правдивість викладення у статті «ПОХОРОНЫ СПРАВЕДЛИВОСТИ» його суджень журналісту ОСОБА_4 щодо правовідносин, які склалися між ОСОБА_6 та ОСОБА_5., яку він представляв у суді та надання журналісту в якості підтверджень рішень судів та інформації з виконавчої служби.

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_5 вбачається, що при першому обстеженні у 2007 році та повторному у березні 2010 року умов проживання ОСОБА_5встановлено, що остання проживає без комунальних зручностей, якими не дає користуватись квартиранти ОСОБА_6, з висновком, що ОСОБА_5 потребує сторонньої допомоги, з боку осіб, що проживають у будинку вчиняються обмеження свобод ОСОБА_5 - людина не має доступу користуватися комунальною кухнею.

З копії посвідчення серії B-IV № 501413, виданого Новокаховським УПСЗН на ім.»я ОСОБА_5 від20.07.2000 р. вбачається, що вона має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників війни.

Таким чином, суд вважає, що перелічені у статті обставини, які оспорює позивач, викладені та описані вірно, відповідають фактичним обставинам справи, встановленим рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 29.12.2003 р., акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_5, з розповідей ОСОБА_5 та ОСОБА_7, використані при написанні статті автором ОСОБА_4

та не стосуються позивача в частині пошкодження посвідчення, знайдення скла в їжі та отруєння ОСОБА_5.

Оцінка автором статті поглядів на соціально-суспільні відносини є його правом на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань на ті чи інші події, є оціночними судженнями щодо соціально-суспільних відносин у державі, не стосуються позивача, тому не може розцінюватися як порушення особистих немайнових прав позивача.

В постанові від 27.02.2009 року № 1 Пленум Верховного суду України зазначив, що відповідно до ч. 2 ст.47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, євисловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що неможуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири, оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження,

думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи, вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положено ст.10 Конвенції, (п. 19).

З цих підстав, суд вважає, що оціночні судження, викладені автором статті ОСОБА_4 щодо соціально-суспільних відносин у формі використання мовних засобів , також застосовані ним літературні рівняння у частині «негідника та законослухняного громадянина» не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, оскільки не стосуються позивача, тому позов до

редакції незалежної регіональної газети «Ключі» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Новий день» заявлений безпідставно.

При цьому, суд також враховує, що в справах про захист честі гідності, ділової репутації позивач повинен довести, що внаслідок поширення інформації було порушено його особисті немайнові права, проте, на думку суду, цей факт позивачем не доведений, зокрема його твердження про погіршення репутації серед мешканців міста ОСОБА_14 є по суті його припущенням і не підтверджується жодним належним та допустимими доказами, як не підтверджується факт моральних страждань та заподіяння йому моральної шкоди.

Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_15»янець Н.М., ОСОБА_8 в частині виконання обов»язків ОСОБА_6 по утриманню ОСОБА_5, оскільки вони спростовуються рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області у цивільній справі № 3490/03 від 29.12.2003 р. про розірвання договору довічного утримання, яке вступило у законну силу.Викладені у статті обставини «вимоги близько 70000 грн.» ОСОБА_6 з ОСОБА_5 не підлягають спростуванню виходячи із наступного.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 06.08.2004 р. у справі № 2-1636/04 частково задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5, стягнуто з останньої на користь ОСОБА_6 37261грн. -вартість прибудови до квартири АДРЕСА_1. 26.07.2007 рвказаний будинок переданий позивачу в рахунок погашення боргу за актом ВДВС Новокаховського МУЮ,вартість якого оцінено у сумі 77013 грн., що підтверджується актом результатів перевірки ВДВСНовокаховського МУЮ від 08.10.2008 p., який був використаний відповідачем ОСОБА_4 при написанні статті.

Вказані обставини в частині зазначення суми суд вважає правдивими, тому як позивач фактично стала власником будинку вартістю 77013 грн. виходячи з первісних позовних вимог до ОСОБА_5, щопідтверджується витягом про реєстрацію права власності. При цьому, судвважає, що словосполучення«вимога» використано автором в якості мовного засобу, передбаченого ст. 47-1 Закону України «Про інформацію», виходить із фактичних правовідносин між ОСОБА_16 і ОСОБА_5 та не є таким, який принижує честь і гідність позивача.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 61, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_6 до редакції незалежної регіональної газети «Ключі» вособі Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Новий день» (відповідач 1), ОСОБА_4 (відповідач 2) про захист честі, гідності, відшкодування моральної шкоди -відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після її подачі,рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Г.М.Чирський