Справа № 22ц-3371/2010р. Головуючий у 1 інстанції: Копняк С.М.
Категорія 57 Доповідач: Мусіна Т.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Штефаніци Ю.Г.

Суддів: Мусіної Т.Г., Монастирецького Д.І.

При секретарі: Качмар М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 10 лютого 2010 року

встановила:

В червні 2009 р. ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Жовківської районної державної адміністрації Львівської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманих сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що є матірю малолітньного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до ч,1 ст.15 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми" має право на одержання щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Посилаючись на те, що такі виплати їй не проводились у розмірі, встановленому законом, просила поновити пропущений строк та зобовязати відповідача здійснити ці нарахування та виплату за період з липня 2007 р. по січень 2008 р. в розмірі 2045, 76 грн.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 10 лютого 2010 р. позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Жовківської районної державної адміністрації Львівської області щодо відмови нарахувати та виплатити заборгованість із допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з 09.07.20 07 року по 31.12.2007 року, в розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років, а в іншій частині позову - відмовити за безпідставністю.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Жовківської районної державної адміністрації Львівської області нарахувати та провести виплату недоплаченої допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трирічного віку з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в розмірах, які дорівнюють прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а в іншій частині позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права, зокрема, ч.2 ст.99 та ч.1 ст.100 КАСУ, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову у позові у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково: постанова суду в частині задоволення позовних вимог за 2007 рік підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у позові в цій частині виходячи з наступного.

Перегляд справи за апеляційною скаргою, поданою на рішення суду першої інстанції, яке було ухвалено до набрання чинності Законом № 1691-УІ від 18.02.2010р. здійснюється за правилами ЦПК України, проте перевірка процесуальних дій суду та осіб, які беруть участь у справі, проводиться з урахуванням дотримання ними норм КАС України, якими вони керувались при вчиненні цих дій.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист права щодо одержання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. в розмірі прожиткового мінімуму лише у червні 2009 р., причини пропущення річного строку звернення до суду та необхідність його поновлення повязував із незнанням закону, про порушення своїх прав дізнався з преси.

Оскільки частиною 2 статті 99 КАС України передбачений річний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, відповідач у письмовому запереченні на позов просив відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення позивачем річного строку звернення до суду (а с.13-14).

Задовольняючи позов за період 2007 р. суд виходив з того, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, виходячи з положень ч.4 ст.99 КАСУ про можливість досудового порядку вирішення спору, оскільки на її письмове звернення до відповідача від 16.04.2009 р. отримала відповідь 24.04.2009 р.

Колегія суддів вважає, що з такими висновками суду погодитись не можна оскільки вони знаходяться за межами позовних вимог, так як позивачка стверджувала про пропущення нею строку та просила його поновити, та не відповідають вимогам закону.

Зокрема, ст. 23 Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми не встановляє обовязкового досудового порядку вирішення спору з органом, що призначає і здійснює виплату державної допомоги та не встановлює інших строків звернення до суду, ніж в ч.2 ст.99 КАС, а передбачає можливість оскарження рішення у вищестоящий орган виконавчої влади, або в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка до вищестоящого органу виконавчої влади не зверталась, а з позовом в суд звернулась із значним пропуском річного строку.

Колегія суддів вважає, що позивачка мала реальну можливість дізнатись про порушення свого права в липні 2007 р., оскільки рішення Конституційного Суді України від 09 липня 2007 р. № 6-рн/2007 р. було оприлюднено у встановленомузаконом порядку і його дія безпосередньо поширювалась на позивачку, яка була субєктом відповідних правовідносин. Тому річний строк звернення до суду для неї починає перебіг з липня 2007 р., а не з фактичного ознайомлення позивачки з відповідними публікаціями у пресі в червні 2009 р. Наведені позивачкою причини його пропущення є неповажними.

З врахуванням зазначеного та положень ч.1 ст.100 КАС України згідно з якою пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову, якщо на цьому наполягає одна із сторін, у суду не було правових підстав для задоволення позову за період 2007 р.

Оскільки порушення судом норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи по позовних вимогах за період 2007 р., постанова суду у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Постанова суду в частині відмови у позовних вимогах за 2008 р. за безпідставністю відповідає вимогам закону, тому підстав для її скасування з мотивів апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жовківської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 10 лютого 2010 р. частково скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовківської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, стягнення недоотриманих сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. - відмовити за пропуском строку звернення до суду.

В решті постанову суду залишити без змін, апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 2-х місяців до Верховного Суду України.

Головуючий Штефаніца Ю.Г.

Судді Мусіна Т.Г.

ОСОБА_3