Апеляційний суд Черкаської області
Справа №22ц-153/10 Категорія: 2, 7
Головуючий по 1 інстанції Михайленко В.Г. Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Ювшина В.І.

суддів Сіренка Ю.В., Скіця М.І.,

при секретарі Наконечній М.М.

з участю:

прокурора Пащенка СМ.

третьої особи ОСОБА_2 1.1.

представників

третіх осіб ОСОБА_3,ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2009 року по справі за позовом прокурора м.Умані в інтересах держави до Уманської міської ради, міськрайонного управління Держкомзему у м.Умань та Уманському районі, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання надійсними та скасування рішень Уманської міської ради, рішення виконавчого комітету Уманської міської ради, визнання недійсними та скасування Державних актів на право приватної власності на землю, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

встановила:

В лютому 2009 року прокурор м.Умані звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах держави, посилаючись на те, що при проведенні перевірки з дотримання земельного законодавства при проведенні приватизації по вулиці Кулика, 7 м.Умані, встановлено, що в 1999 році співвласники вказаного домоволодіння провели між собою розподіл земельної ділянки загальною площею 0,3634 га та визначили їх частки: ОСОБА_9 - 0,0835 га; ОСОБА_7 - 0,0587 га; ОСОБА_5 - 0,0818 га; ОСОБА_8 -0,1051 га. Ділянка площею 0,0344 га залишилася у спільному користуванні. Цей розподіл затверджений рішенням виконкому Уманської міської ради від 9 грудня 1999 року № 553.

12 грудня 1999 року ОСОБА_8 відповідно до рішення виконкому міської ради № 554 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1054 га, в

в томук числі 0,0346 га для обслуговування жилого будинку та 0,0708 га - для ведення підсобного господарства,

ОСОБА_9 у червні 2003 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,083 га в тому числі 0,02 га - для обслуговування житлового будинку та 0,0635 га - для веденні особистого селянського господарства.

Рішенням Уманської міської ради від 18 вересня 2003 року № 14-23/24 передано ОСОБА_10 у власність земельні ділянки у власність площею 0,0818 га для обслуговування житлового будинку та площею 0,344 га, що знаходилась у спільному користуванні.

Цим же рішенням також передано у власність ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0587 га для обслуговування житлового будинку.

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у грудні 2003 року отримали державні акти на право власності на земельні ділянки площами відповідно 0,0587 га та 0,1162 га для обслуговування житлового будинку.

ОСОБА_8 та ОСОБА_5 приватизували земельні ділянки більшими площами, ніж визначено рішенням виконкому Уманської міської ради від 9 грудня 1999 року №553 відповідно на 0,0003 на та на 0,0344 га, тобто ОСОБА_5 оформила право власності і на ділянку спільного користування площею 0,0344 га.

ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_9 1.1, згідно договору дарування від 30 серпня 2006 року земельну ділянку площею 0,0835 га.

Уманська міська рада рішенням від 30 травня 2007 року № 3.15-20/5 затвердила ОСОБА_9 1.1, проект відведення земельної ділянки площею 0,0635 га по вулиці Кулика, 7 у м.Умань для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

У вересні 2007 року ОСОБА_9 1.1, отримала згідно з договором дарування від 30 серпня 2006 року і рішення міської ради від 30 травня 2007 року № 3.15-20/5 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0835 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд.

Рішенням Уманського міськрайонного суду від 5 травня 2008 року цей державний акт визнано недійсним та зобов'язано Уманську міську раду привести у відповідність плай встановлення меж користування земельною ділянкою площею 0,0835 га по вулиці Кулика, 7 до визначених розмірів меж землекористування, згідно договору дарування ділянки від 30 серпня 2006 року і рішення міської ради від ЗО травня 2007 року №3.15-20/5.

Посилаючись на вказані обставини прокурор просив задовольнити позов, оскільки особами, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично приватизовано для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,2295 га при максимально можливих 0,10 га, що є порушенням статті 67 діючого до 1 січня 2002 року Земельного кодексу України та статті 121 нині діючого Земельного кодексу України.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2009 року позов прокурора м.Умані задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення Уманської міської ради №14-23/24 від 18 вересня 2003 року в частині щодо передачі у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 818 кв.м для обслуговування житлового будинку ті площею 344 кв.м в спільному користуванні по вулиці Кулика, 7 в м.Умані.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану по вулиці Кулика, 7 в м.Умані площею 0,1162 га, виданого Уманським міським управлінням земельних ресурсів в особі його правонаступника міськрайонного улравління Держкомзему у м.Умань та Уманському районі 30 грудня 2003 року на ім'я ОСОБА_5.

Визнано недійсним та скасовано рішення Уманської міської ради № 14-23/24 від 18 серпня 2003 року в частині щодо передачі у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 587 кв.м для обслуговування житлового будинку по вулиці Кулика,7 в м.Умані.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану по вулиці Кулика, 7 м.Умані, площею 0,587 га, виданого Уманським міським управлінням земельних ресурсів в особі його правонаступника міськрайонного управління Держкомзему у м.Умань та Уманському районі ЗО грудня 2003 року на ім'я ОСОБА_7.

Визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 554 від 9 грудня 1999 року в частині про передачу в приватну власність присадибної земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 346 кв.м та ведення особистого підсобного господарства площею 708 кв. м ОСОБА_8 по вулиці Кулика, 7 в м.Умані.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розташовану по вулиці Кулика,7 в м. Умані площею 0,1054 га виданого 27 грудня 1999 року на ім'я ОСОБА_8.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку розташовану по вул.Кулика, 7 м.Умані площею 0,0181 виданого Управлінням земельних ресурсів у м.Умані Черкаської області в особі його правонаступника міськрайоного управління Деркомзему в м.Умані та Уманському районі 15 січня 2008 року на ім'я ОСОБА_6.

Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку розташовану по вулиці Кулика, 7 в м.Умані площею 0,0164 га виданого Уманським міським управлінням земельних- ресурсів в особі його правонаступника міськрайооного управління Держкозему у місті Умань та Уманському районі 9 січня 2008 року на ім'я ОСОБА_11.

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_5М та ОСОБА_12, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, порушують питання про скасування рішення суду та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами п.4 ч.І статті 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що задовольняючи позов прокурора та скасовуючи державні акти на право власності на земельні ділянки ОСОБА_5, ОСОБА_7 С, ОСОБА_8, ОСОБА_6 С, які були залучені до участі у даній справі третіми особами без самостійних вимог, суд вирішив питання про їх права обов'язки.

При цьому, на порушення правил статті 33 ЦПК України суд не з'ясував, хто є належним відповідачем (співвідповідачем) у справі та не вирішив питання щодо залучення цієї особи (осіб) до участі у справі зазначеною стороною.

За таких обставин колегія суддів не може визнати судове рішення законним і обгрунтованим, воно підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати висновки і мотиви, з яких скасовано рішення, повно і всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на

підставу своїх вимог та заперечень, і в залежності від установленого ухвалити законне і обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_13 задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2009 року у даній справі скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена S касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий : підпис

Судді: підписи