Вугледарський міський суд Донецької області
м. Вугледар 11 червня 2010 року
Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючої - судді Биліни Т.І., при секретарі Соколовій Л.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вугледарі цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» про стягнення моральної шкоди, спричиненої в наслідок пошкодження здоров'я на виробництві, -
Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті пошкодження здоровя на виробництві.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач більше 20 років пропрацював у шкідливих умовах, зокрема з 14.11.1991 року по 27.09.2009 рік в ДП Шахтоуправління Південнодонбаське № 1", та отримав професійне захворювання «хронічна вертеброгенна попереко-крижева радікулопатія», що підтверджено актом розслідування професійного захворювання від 04.09.2009 року. Рішенням медико-соціальної експертної комісії від 15 вересня 2009 року, позивача первинно визнано інвалідом 3 групи зі стійкою втратою професійної працездатності на 50 %, безстроково. Позивач просить суд стягнути з ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» моральну шкоду у сумі 50 000 грн.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, просив задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що позивач добровільно працював на підприємстві в шкідливих умовах праці та повинен був знати про вірогідність ушкодження здоровя.
Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено та ніким не спростовано, що позивач, пропрацював на підприємствах вугільної промисловості у шкідливих умовах більше 20 років, зокрема з 14.11.1991 року по 27.09.2009 рік в ДП Шахтоуправління Південнодонбаське № 1.
При виконанні трудових обовязків, отримав професійне захворювання «хронічна вертеброгенна попереко-крижева радікулопатія», яке підтверджено актом розслідування професійного захворювання від 04.09.2009 р. (а.с. 12 )
15 вересня 2009 року рішенням Медико-соціальної експертної комісії, позивач був визнаний інвалідом 3 групи через професійне захворювання зі стійкою втратою професійної працездатності на 50 %, безстроково.
Згідно з п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоровя тощо.
У відповідності до ч.3 ст.34 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (в редакції до 2007 року), моральна (немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, відшкодовується Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Відшкодування здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно від будь-яких інших страхових виплат. Сума страхової виплати за моральну шкоду визначається в судовому порядку. При цьому сума страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів заробітної плати, встановленої на день виплати.
Однак, Законом України «Про внесення змін до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності № 717 від 23.02.2007 року дія положень закону, які передбачали обовязок Фонду ССНВНВ відшкодовувати моральну шкоду потерпілім на виробництві - скасовано.
Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року встановлено, що скасоване право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Положеннями ст.173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З огляду на вище зазначене, вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», спричиненої в наслідок пошкодження здоров'я на виробництві, по якому йому первинно висновком МСЕК м. Донецька від 15.09.2009 року встановлено 50 % стійкої втрати працездатності, суд вважає обґрунтованими.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги принципи розумності, виваженості, домірності компенсації моральної шкоди з огляду на важкі наслідки пошкодження здоровя, ступінь втрати працездатності, негативні наслідки зміни укладу життя, особистих зв'язків та їх тривалий характер, прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 8000 грн.

Задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 50 000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди суд не находить можливим, оскільки така сума не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача, ступеню втрати ним професійної працездатності та законодавству чинному на момент виникнення правовідносин.

Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» судовий збір в сумі 8,50 грн.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України Про порядок оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ суд вважає за необхідне стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» витрати за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 15 грн.

На підставі викладеного, у відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, ст. ст.173, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 60, 209, 213-215 ЦГІК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на користь ОСОБА_2 одноразово 8000 (вісім тисяч) грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, спричиненої в наслідок пошкодження здоров'я на виробництві.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на користь держави судовий збір в сумі 8,50 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» витрати на інформаційно - технічне забезпечення в сумі 15 (п'ятнадцять) грн. 00 коп.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до Вугледарського міського суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату з цивільних справ Апеляційного суду Донецької області через Вугледарський міський суд протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Вугледарського

міського суду ОСОБА_3