Апеляційний суд Житомирської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Матюшенка І.В.

суддів: Малахової Н.М., Жизневської А.В.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Коростишівського райсуду Житомирської області від 17 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Студеницької сільської ради, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання заповіту нікчемним,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції, яким відмовлено у задоволені їх позову про визнання нікчемним заповіту від 08.07.2008 року на імя ОСОБА_6. Апелянти зазначають, що суд не врахував, що оспорюваний заповіт був посвідчений особою, яка не мала на це повноважень, при посвідченні заповіту були допущені порушення вимог п. п. 8, 27, 33 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України (далі Інструкція) та судом безпідставно застосовані положення ст. 1248 ЦК України. Із зазначених обставин апелянтами порушується питання про ухвалення нового рішення про задоволення їх позовних вимог.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 8 липня 2008 року ОСОБА_7 склав заповіт, згідно якого заповів усе його майно і все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право брату - ОСОБА_6. Вказаний заповіт був посвідчений сільським головою Студеницької сільської ради ОСОБА_8 (а.с.11). 6 серпня 2008 року ОСОБА_7 помер (а.с.10). 17 лютого 2009 року помер ОСОБА_6 Згідно повідомлення Першої Київської нотаріальної контори спадщину після смерті останнього прийняти відповідачі у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Загальні вимоги щодо форми заповіту визначені ст. 1247 ЦК України, а саме: заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем; заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Суд першої інстанції повно та обєктивно зясував обставини справи, вірно визначився з характером спірних правовідносин, дав належну оцінку представленим сторонами доказам та, з урахуванням положень ст. ст. 1247, 1251, 1257 ЦК України, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Доводи апелянтів щодо посвідчення заповіту сільським головою як не уповноваженою особою є безпідставними, оскільки за розпорядженням від 31.05.2008 року № 19 (а.с.58) секретар ради ОСОБА_9, яка згідно розподілу обовязків уповноважена вчиняти нотаріальні дії (а.с.75, 76), з 1 червня по 15 липня 2008 року перебувала у відпустці і виконання її обовязків покладалося на сільського голову. Виконання сільським головою Студеницької сільської ради обовязків секретаря ради під час відпустки останнього не є суміщенням професій (посад).

Чинне законодавство України не містить норми, яка б встановлювала заборону посадовій особі виконавчого комітету сільської, селищної, міської рад записати заповіт зі слів заповідача, а тому доводи апелянтів щодо порушення вимог п. 27 Інструкції при складанні та посвідченні заповіту та щодо безпідставного застосування судом положень ст. 1248 ЦК України є необґрунтованими.

Безпідставними є і доводи апелянтів щодо порушення вимог п. п. 8, 33 Інструкції, оскільки не зазначення у тексті заповіту даних про вчинення його за місцем проживання заповідача у звязку з хворобою останнього, та відсутність у тексті заповіту даних про дату та місце народження заповідача не є підставою для визнання заповіту нікчемним.

За таких обставин, коли рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Коростишівського райсуду Житомирської області від 17 серпня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді