Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-287/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

27.08. 2010 р.

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя Кривка В.П.,

при секретарі Гажук Н.В.,

з участю:позивача ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

співвідповідач: представник відділу Держкомзему ОСОБА_4

представників: з Міжгірської держнотконтори ОСОБА_5,

з відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Міжгірської РДА ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Міжгір'ї в райсуді справу за позовам ОСОБА_1 До ОСОБА_3, Міжгірської селищної ради , відділу Держкомзему в Міжгірському районі про визнання недійсним і скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_3 серія ЯД № 534267, і зобов'язання Міжгірської селищної ради передати ОСОБА_1 у власність земельні ділянки площами: 0,15 га для обслуговування житлового будинку № 25 по вул. Хустській в смт.Міжгір'ї і 0,10 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Хустській в смт.Міжгір'ї, -

В С Т А Н О В И В:

25.03.2010 р. позивачка звернулась у суд з указаним позовом, який умотивовано так.

28.04.1992 р. позивачка (до шлюбу ОСОБА_3М.) оформила свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок № 25 та сарай по вул. Хустській в смт.Міжгір'ї по заповіту померлого діда ОСОБА_3, який помер 22.08.1991 р. У 2007 р. позивачка зареєструвала це нерухоме майно в КП Міжгірське БТІ. Земельна ділянка, що обслуговує цей житловий будинок документально не визначена і не успадковувалась. У 2004 р. позивачка звернулась у Міжгірську селищну раду надати їй у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,15 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,10 га, оскільки цими ділянками за життя користувався спадкодавець. Селищна рада винесла рішення від 29.06.2006 р. , яким залишила в користуванні земельні ділянки, що знаходяться під будинком і сараєм, а відповідачу ОСОБА_3 надала земельну ділянку пл. 0,06 га в приватну власність в ур. Переділля для ведення особистого селянського господарства. Опісля селищна рада винесла рішення № 46 від 14.08.2006 р. , яким замінила вищевказане рішення, виправивши помилку щодо назви урочища і зміни площі ділянки на 0,0996 га. Окрім цього, рішенням № 43 від 15.06.2007 р. відповідачу ОСОБА_3 в ур. Рубань передано у власність земельну ділянку пл. 0,1596 га. Позивачка вважає, що селищна рада не взяла до уваги те, що вказаними ділянками раніше користувався дідо позивачки. Окрім цього, державний акт видано ОСОБА_3 з порушенням земельного законодавства, бо змінено підставу видачі державного акту (рішення Ради), не всі суміжні землекористувачі підписали акт суміжного землекористування в технічній документації, доданій до акту.

Позивачка і її представник указані вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 позов заперечив повністю і пояснив таке. Померлий ОСОБА_3 також йому доводився дідом. За життя він і його родина допомагали йому в обробленні земельних ділянок і веденні господарства. З дозволу діда ними для власних потреб використовувалась земельна ділянка, передана йому у власність селищною радою на яку претендує позивачка. Відповідач ОСОБА_3 вважає, що позивачка має достатньо земельної ділянки для обслуговування успадкованого за дідом житлового будинку, а також має земельні ділянки в інших місцях.

Міжгірська селищна рада позов заперечила повністю і позицію обгрунтувала так. Спадкодавець ОСОБА_3 не оформив за життя право власності на земельні ділянки, які використовував, у т.ч. й для обслуговування житлового будинку. Тому позивачка має право на оформлення у власність по спадкуванню тільки ті земельні ділянки, які знаходяться під будівлями, одержаними в спадщину. Натомість земельна ділянка більшої площі надається тільки за рішенням селищної ради, яка за законом, виступає розпорядником землі. Саме тому селищна рада надала відповідачу ОСОБА_3 у власність зазначену в державному акті земельну ділянку, яка межує в т.ч. із земельною ділянкою позивачки, яка може бути їй передана у власність для обслуговування житлового будинку. Селищна рада вважає, що позовні вимоги позивачки суперечать вимогам ст.ст. 12, 118 ЗК України.

Відділ Держкомзему в Міжгірському районі позов заперечив повністю, умотивувавши позицію тим, що відділ не є розпорядником землі. Технічна документація до державного акту, виданого ОСОБА_3, погоджена відповідними службами і установами, в т.ч. і висновком відділу без ознак грубого порушення земельного законодавства.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, висновки представників залучених судом державних органів, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задовольненню, виходячи з таких підстав і мотивів.

ОСОБА_1 - позивачка є власником житлового будинку № 25 по вул. Хустській в смт.Міжгір'ї, одержаного у власність по спадкуванню.

Згідно рішень Міжгірської селищної ради від 29.06.2006 р. , від 14.08.2006 р. № 46, від 29.03.2007 р. № 22, від 15.06.2007 р. № 43 відповідачу ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку пл. 0,1596 га в ур. Рубань в смт.Міжгір'ї за місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 для ведення особистого селянського господарства. Йому ж видано 25.01.2008 р. державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, що оспорюється позивачкою. Ця земельна ділянка межує із земельною ділянкою , яку фактично використовує позивачка для ведення особистого селянського господарства (площею 0,0576 га), а через дорогу для обслуговування успадкованого житлового будинку № 25 по вул. Хустській (площею 0,0946 га) а.с. 21, 34, 35.

Згідно висновків і пояснень у суді представників відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Міжгірської РДА, Міжгірської держнотконтори, - за будинком № 25 по вул. Хустській, володільцем якого до смерті був дідо сторін, земельна ділянка не обліковувалась і правоустановчих документів не було.

Ст. 12 ЗК України передбачено, що до повноважень селищної ради у галузі земельних відносин належить у тому числі: розпорядження землями територіальних громад, передача ділянок комунальної власності у власність, надання в користування. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок установлений ст. 118 ЗК України.

Рішення Міжгірської селищної ради № 43 від 15.06.2007 р. , що є підставою видачі оскаржуваного державного акту, не відмінено. Також чинними є і рішення цієї ж ради, які виносились по заявам ОСОБА_3 (щодо площі, уточнення місця розташування, розміру ділянки, цільового використання) .

Суд відхиляє доводи позивачки, що в техдокументації і на плані земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 є неточності в частині прізвищ суміжних землекористувачів, оскільки жоден з них (у т.ч.й допитані в суді) не пред'явив претензій щодо меж і всі підтвердили фактичне землекористування. Таке є предметом для внесення змін і виправлення помилок і не визнається судом підставою для визнання державного акту недійсним.

З обставин справи видно, що позивачка має право на одержання у власність земельних ділянок загальною площею 0,15 га, що прилягають до успадкованого нею житлового будинку з чим погоджується Міжгірська селищна рада як розпорядник землі.

Суд визнає, що вимоги позивачки не грунтуються на законі і повністю спростовані відповідачами.

Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задовольненні позову відмовити повністю.

Копію повного рішення надіслати відповідачу Міжгірській селищній раді.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Головуючий:/підпис/ ОСОБА_7

ВІРНО:

Суддя Міжгірського райсуду В.П.Кривка