Справа № 2-36/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2010 р.

Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Літвінова Л.Ф., при секретарі Москвіті Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Дніпропетровського обласного комунального підприємства "Межівський комунсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

До Межівського районного суду звернулось ДОКП "Межівський комунсервіс" з позовом про стягенння боргу за послуги водопостачання та водовідведення. Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначають, що 01 січня 2004 року з відповідачем був укладений договір про надання послуг водовідведення. Згідно з умовами договору позивач зобоязувався надавати відповідні послуги за які ОСОБА_1 зобов'язувалась своєчасно розраховуватись. Протягом 2004-2009 років позивачем надавались послуги з водовідведення. У квітня 2009 року позивач виявив самовільне приєднання ОСОБА_1 до системи централізованого водопостачання. Відповідачем були порушені «Правила користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», де в п.4.2 зазначено, що «забороняється будь-яке самовільне приєднання обєктів водопостачання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення. У разі самовільного приєднання розрахунок здійснюється згідно з зазначеними вище Правилами. Здійснивши перерахунок вартості послуг водопостачання та водовідведення 01.07.2009 року позивач направив на адресу відповідача претензію на суму в 6113,40 гривень для сплати заборгованості, але добровільно ОСОБА_1 заборгованість не сплатила.ГІросять стягнути вказану суму боргу та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач позов не визнала повністю. ОСОБА_1 надала суду заперечення з посиланням на те, що нею в жовтні 2004 року була придбана квартира по вул.Сонячна,6/1 в смт.Межова. Проживати у зазначеній квартирі було неможливо, оскільки у ній було відсутнє обпалення, електропроводка була у несправному стані, водопостачання та водовідведення не працювало. Після налагодження електропроводки позивачка почала жити у даній квартирі з весни 2005 року, але води у ній не було про що було відомо інспектору з ДОКП «Межівський комунсервіс». Воду позивачка носила з колядязя для побутових потреб. Інспектор при цьому поясняв, що принесена вода зливалась у централізоване водовідведення, тому їй виставляли за це рахунки, які ОСОБА_1 регулярно сплачувала.

У жовтні 2006 року позивачка придбала житловий будинок по вул.Леніна,85 в смт.Межова у якому з весни 2007 року почала проживати. За таких обставин у позивачки виникла необхідність продати квартиру, але без газу, каналізації та водопроводу зазначену нерухомість за нормальною ціною ОСОБА_1 продати не могла. У серпні 2008 року позивачка повністю замінила санвузол та труби на водопровід після чого написала заяву позивачу, щоб поставили лічильник. Після знаходження покупця ОСОБА_1 у березні 2009 року квартиру продала у якій була відсутня заборгованість. Наголошено, що договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення укладений 01.01.2004 року, а фактично позивачка придбала її у жовтні 2004 року. Вважає, що позов являється безпідставним.

Суд вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, шо у задоволенні позову слід відмовити.

В матеріалах справи дійсно мається договір про надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення №415~н власнику квартири розташованої по вул.Сонячна. 6 1 в смт.Межова Дніпропетровської області укладений між позивачем та ОСОБА_1. Строк дії договору з 01.01.2004 року по 01.01.2009 рік.

Судом встановлено, що відповідач по справі придбала зазначену вище квартиру в жовтні 2004 року, тобто після спливу девяти місяців як було укладено договір з ДОКП Межівський комінсервіс, а фактично ОСОБА_1 почала проживати у ній з квітня 2005 року. За таких обставин п. 1.1 договору про надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення №415-н не відповідає обставинам справи. У зазначеному пункті зазначено, що «постачальник зобовязується надавати Споживачеві-наймачеві (власнику) квартири, членам його сімї та іншим особам, які фактично проживають у квартирі, послуги з водопостачання та водовідведення (при наявності), а Споживач зобовязується своєчасно здійснювати оплату за спожиті послуги.

Окрім того посилання позивача на п.4.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення у населених пунктах України є необгрунтованим, оскільки ці правила є обовязковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні обєкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скиданні стічних вод. Вказані Правила застосовуються до правовідносин, які виникають між юридичними особами та субєктами госодарювання, а до правовідносин між фізичними особами споживачів цих послуг та постачальниками цих послуг не застосовуються.

Факт самовільного приєднання обєктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання позивачем не доведений.

Дані обставини знайшли своє підтвердження у свідченнях даних ОСОБА_2 та ОСОБА_3В, котрі неодноразово бували в квартирі належній ОСОБА_1 розташованій по вул.. Сонячній № 6 кв. і і їм було відомо про відсутність водовідведення та водопостачання, так як остання у їхній присутності приносила воду з колодязя загального користування.

Посилання позивача на п. п . 11.1.4 ; 11. 1. 5 Правила технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.95 № 30 та Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 піддає справедливій критиці оскільки дані правила не затверджені Міністерством юстиції України.

У судовому засіданні відповідачем доведено незаконність вимог позивача та їх необгрунтованість.

Згідно з п.5 ч.І ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові Дніпропетровського обласного комунального підприємства "Межівський комунсервіс" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення.

Заяву про апеляційне оскарження рішення Межівського районного суду може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів після його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_4