Бородянський районний суд Київської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2010 року Бородянський районний суд

Київської області в складі:

головуючого- судді Додатко В.Д. ,

при секретарі Клочко Т.С., Крупіної Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Бородянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Клавдієво-Тарасівської селищної ради, третьої особи ДП КОР Бородянське БТІ, Бородянської державної нотаріальної контори, про визнання житлового будинку спільною власністю подружжя, визнання права на ? частини житлового будинку та усунення перешкод в користуванні будинком,

в с т а н о в и в :

До суду з вказаною позовною заявою звернувся ОСОБА_1 мотивуючи її тим, що з 1965 року він проживав в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 і 24.08.1966 році у них народилася спільна дочка-Бугаєнко ОСОБА_4.

12 лютого 1972 року між ним та його дружиною ОСОБА_3 було офіційно зареєстровано шлюб.

Рішенням Клавдієво-Тарасівською селищною радою від 26.12.1968 року ОСОБА_3 під забудову було виділено земельну ділянку площею 700 кв.м. по вул.. Франко, 66-а в смт. Клавдієво.

Позивач зі своєю дружиною майже 15 років спільно будували будинок та господарські споруди.

10 жовтня 1994 року він зі своєю дружиною офіційно розлучився, але після розірвання шлюбу проживали спільно та спільно вели домашнє господарство до 2002 року. Через її складний характер він в 2002 році перейшов проживати до другої жінки і мав намір свою частину будинку подарувати своїй дочці , яка проживала в його частині будинку. Він не встиг своїй дочці-Бугаєнко С.В. подарувати свою частину будинку, так як вона 13 січня 2007 року померла.

Після смерті доньки він з бувшою дружиною розпочав вирішувати питання про розділ спільного будинку, але в неї поселився племінник- відповідач по справі ОСОБА_5, який почав чинити йому всякі перешкоди, щодо розділу будинку і виганяв його з подвіря та поховав всі документи на будинок.

Коли він розпочав збирати документи, щоб звернутися до суду про розділ майна то 08.07.2008 року померла його бувша дружина- ОСОБА_3.

Відповідач по справі ОСОБА_5 продовжує йому чинити перешкоди і він не може користуватися своює частиною будинку.

А тому, відповідно до ст.ст. 316, 317, 328, 355, 368 ЦК України, ст.ст. 60, 68, 70 СК України, ст. ст. 16, 17 Закону України „ Про власність, позивач просить суд: визнати житловий будинок № 66-а по вул.. І.Франко, в смт. Клавдієве Бородянського району Київської області спільною власністю подружжя, а саме його та померлої 08.07.2008 року ОСОБА_3; визнати за позивачем право власності на ? частину житлового будинку №66-а по вул.. І.Франка, в смт. Клавдієве Бородянського району Київської області та забовязати відповідача ОСОБА_5 не чинити йому перешкоди в користуванні ? частиною житлового будинку № 66-а по вул. І.Франка в смт. Клавдієве.

Позивач уточнив позовні вимоги і просив суд визнати житловий будинок №66-а по вул. І.Франка в смт. Клавдієве Бородянського району Київської області спільною сумісною власністю його та покійної ОСОБА_3; визнати частково недійсним заповіт складений 08 квітня 2008 року ОСОБА_3 на імя ОСОБА_5 в частині ? частини житлового будинку №66-а по вул. Франка ; визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку №66-а та визнати за померлою ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку №66-а; визнати за ОСОБА_5 право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на ? частину житлового будинку №66-а та зобовязати ОСОБА_5 не чинити йому перешкод в користуванні 1/2частини житловлого будинку.

Позивач заявлений позов підтримав і викладене підтвердив, зазначивши,що він з 1965 по 1972 року проживав в цивільному шлюбі з ОСОБА_3П.З 12 лютого 1972 року по 19 жовтня 1994 року шлюб розірвали і продовжували жити в цивільному шлюбі. За спільні кошти в 1969 році вони купили каркас фінського будинку і отримали наряд на 10 000 шт. цегли і розпочали будівництво будинку за № 66-а по вул.. І Франка. Будувалися довго, а в 1972 році, коли, ще не закінчили будувати будинок то заселилися проживати в одну кімнату, яка була придатна для життя, так як в інших кімнатах не було підлоги та стіни не були поштукатурені. Після того як він в 2002 році пішов з дому, то забрав частину свого майна,- частину одягу, старий автомобіль та пішов проживати до іншої жінки маючи наміру подарувати свою частину будинку своїй ще тоді живій дочці ОСОБА_6 Проживаючи з другою жінкою він продовжувати доглядати за будинковолодінням № 66-а по вул.. Франка в смт. Клавдієве, зробив ворота у 2004 році, в 2006 році перекрив гараж та замінив на франтоні двері, кожен рік розчищав сад та влітку зкошував в саду траву та збирав урожай, яким ділився з ОСОБА_3 та дочкою.

На даний час ситуація змінилася бувша дружина померла, яка своїм заповітом заповіла майно, яке їй не належало. Він не хоче, щоб його частина будинку належала племіннику, а не йому особисто, так як він той будинок будував і на старості років залишився фактично без свого власного житла. ОСОБА_5 не допускає його до будинку №66-а, погрожує йому та після смерті дочки ОСОБА_7В взимку 2007 року всі його речі, які залишалися в будинку викинув у подвіря співмешканки і повішав замки на двері, чим перешкоджає йому в користуванні його частиною будинку..

Відповідач по справі ОСОБА_2заявлений позов не визнав, так як його померла тітка ОСОБА_3 при житті склала заповіт, що все її майно вона заповідала після своєї смерті йому, яка без участі ОСОБА_1 збудувала будинок, ще до реєстрації шлюбу з ним. Після розірвання шлюбу вони розділили майно, ОСОБА_1 забрав свій автомобіль і свій одяг і перейшов жити до іншої жінки залишивши свою частку своїй ще живій дочці, після смерті якої ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті їх дочки ОСОБА_6.

Вислухавши сторони, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що уточнююча позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що за договором про виділення в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з рахунком кімнат від однієї до пяти включно від 22 квітня 1969 року ОСОБА_3та головою Клавдієвською селищною радою ОСОБА_8 був укладений договір на будівництво житлового будинку та надвірних будівель, який був зареєстрований в 5-їй нотаріальній конторі м. Київа за реєстром №14862.

Згідно до витягу з реєстру на право власності на нерухоме майно за № 19237952 від 19.06.2008 року за ОСОБА_3 за реєстроційним номером № 23680019 рахується будинковолодіння №66-а по вул. Франка в смт. Клавдієво -Тарасове на підставі договору про надання у бестрокове користування земельної ділянки (453) 22.04.1969 року посвідченого Макарівською державною нотаріальною конторою.

З архівного витягу протоколу засідання виконкому Клавдієво-Тарасівської селищної ради від 26.12.1968 року вбачається, що за заявою ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка в 700 кв.м. під забудову по вул. І.Франка №66-а за рахунок землі ОСОБА_9М.( а.с.7 )..

Згідно з висновку експертної оцінки майна ринкова вартість будинковолодіння по вул. І.Франка № 66а смт. Клавдієво становить 498 663,00 гривень, ? його частина становить 249,331,50 грн, ? його частина становить 124 665,75 грн..

З паспорта ОСОБА_1Ф.( а.с.8) вбачається, що ОСОБА_1 з 16.02.1972 року був прописаний на проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, а знявся з прописки 05.09.2002 року.

Як вбачається з довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області за №332-03-57 від 08 липня 2008 року ОСОБА_3 померла 13 травня 2008 році, у віці 85 років ( а.с. 10).

Згідно довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області за №3-57-230 від 23 травня 2007 року , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком записаний ОСОБА_1 , а матір ОСОБА_10.( а.с.11 ).

З свідоцтва про смерть ( а.с.14 ) вбачається, що ОСОБА_6 померла 16 січня 2007 року.

Як вбачається з довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області за №333-03-57 від 08 липня 2008 року актовим записом №5 від 12 лютого 1972 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у виконкомі Клавдієво-Тарасівської ради був зареєстрований шлюб, який актовим записом № 172 від 19 жовтня 1994 року був розірваний. ( а.с.12,13).

З заповіту ОСОБА_3 складеного 8 квітня 2008 року, вбачається, що вона перебуваючи в лікарні, все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що вона за законом матиме право і що буде належати їй майнові права та обовязки на час смерті заповіла її племіннику ОСОБА_5.( а.с.26 ).

Як вбачається з ухвали від 17 вересня 1999 року судді Бородянського районного суду Стасенка Г.В. Карачук М.П. від свого позову до ОСОБА_1 про визнання його втратившим право на користування жилим примішенням відмовилася, а він в свою чергу відмовився від зустрічної позовної заяви про визнання частково недійсним договору на забудову і визнання права власності на частину будинковолодіння ( а.с. 31 ).

З спадкової справи вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в шестимісячний строк звернулися в Бородянську державну нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3. ( а.с.96, 100 ).

Свідок ОСОБА_11 в суді засвідчила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 приїхали проживати в смт. Клавдієве в 1966 році, які вдвох зняли квартиру в будинку № 71 по вул.. Франка і будувалися 3 роки, а в 1972 році переселилися в незакінчений будинок. Коли ОСОБА_1 розлучився з ОСОБА_3 він продовжував жити в будинку та доглядати за будинком. Майно вони не ділили ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в суді підтвердили свідчення свідка ОСОБА_11 зазначивши, що в спірному будинку в ОСОБА_1 було дві власні кімнати в меншій кімнаті проживала його дочка, свою частку будинку він говорив їм, що хоче переписати на свою дочку.

Свідок ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в суді засвідчили, що ОСОБА_1 після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 продовжував в спірному будинковолодінні жити та займатися господарськими роботами, як ремонтував гараж, огорожу та виконував інші роботи по господарству.

Свідок ОСОБА_16М.в суді засвідчила, що спірний будинок фактично був розділений між ОСОБА_3 та її дочкою ОСОБА_6В.з якою вона дружила і коли їй були потрібні гроші на лікування, то її батько ОСОБА_1 продав мотор з автомобіля і передав їй кошти на ліки.

Свідок ОСОБА_17 в суді засвідчила, що спірний будинок спільно будували ОСОБА_18 та ОСОБА_1 під час спільного шлюбного життя.

Свідок ОСОБА_15 в суді засвідчила, що ОСОБА_19користується мебелю, яку ще купили разом ОСОБА_1 та бувша його дружина ОСОБА_3. ОСОБА_5на фіртку, ворота поставив замки і завів двоє собак одна з них вівчарка не пускаючи нікого на подвіря, так як вони відвязані.

Свідок ОСОБА_20 в суді засвідчила, що з 1966 року знала ОСОБА_1 та його дружину, які спільно будували будинок і проживали на квартирі в будинку ОСОБА_21, які в 1968-1970 роках частково збудували будинок і переселилися до нього

Суд вважає, що сторони під час спільного шлюбного життя збудували житловий будинок №66а по вул. І.Франка в смт. Клапвдієве, Бородянського району Київської області.

Згідно зі ст. 16 і 17 Закону України „ Про власність передбачається, що коли будівництво будинку велося подружжям у період шлюбу- житловий будинок у звязку з цим є їх спільною сумісною власністю

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку ( доходу ).

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 до 2002 року продовжував проживати однією сімєю з ОСОБА_3 володіти та користуватися спільним майном.

Відповідно до ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 17 вересня 1999 року ОСОБА_3 відмовилася визнавати , що ОСОБА_1 втратив право на користування жилим приміщенням, а ОСОБА_1 відмовився визнавати частково недійсним договору на забудову і визнання права власності на частину будинковолодіння.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ст.72 СК України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності, якщо шлюб між ними не розірвано.

Згідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі, або в будь якому іншому шлюбі, майно набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не пропустив трьохрічний строк звернення до суду з позовом, так як, ОСОБА_1 19 жовтня 1994 року офіційно розлучився з ОСОБА_3П,.

5 вересня 2002 року виписався з будинку №66-а по вул. І.Франка і цього ж дня зареєструвався на проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, який продовжував володіти та користуватися домоволодінням доглядати за будинком, ремонтував гараж, огорожу, розчищав сад, косив траву в саду поки ще була жива дочка ОСОБА_6, яка померла 13 січня 2007 року, поки відповідач не поставив замки на фіртці не завів двох собак в подвірї і не викинув речі ОСОБА_1 до нової співмешканки.

Оцінюючи дослідженні докази, свідчення свідків ОСОБА_11, ОСОБА_22, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_23, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 суд вважає, що житловий будинок №66-а по вул. І.Франка в смт. Клавдієве Бородянського району Київської області являється спільною власністю ОСОБА_1 та померлої 13 травня 2008 року ОСОБА_3, а тому заповіт складений 08 квітня 2008 року ОСОБА_3 на імя ОСОБА_5 являється частково недійсний в частині ? частини житлового будинку №66-а по вул. І.Франка в смт. Клавдієве, так як спадкодавиця не мала право складати заповіт на майно спільної сумісної власності,яке належало її колишньому чоловіку. Визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку №66-а та визнати за померлою ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку №66-а; визнати за ОСОБА_5 право на спадщину за після смерті ОСОБА_3 на ? частину житлового будинку №66-а .

В іншій частині позовних вимог- зобовязати ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_1перешкод в користуванні 1/2частини житловлого будинку необхідно відмовити, так як в ОСОБА_1 не встановлена в натурі його частка.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 316, 317, 328, 355 ЦК України, ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України ( 1969 р.), ст. 60,68,70 СК України, ст. 16,17Закону України „ Про власність) ст. ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати житловий будинок №66-а по вул. Франка в смт. Клавдієве Бородянського району Київської області спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та покійної ОСОБА_3.

Визнати частково недійсним заповіт складений 08 квітня 2008 року ОСОБА_3 на імя ОСОБА_5 в частині 1/2частини житлового будинку №66-а по вул. І.Франка в смт. Клавдієве Бородянського району Київської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2частину житлового будинку №66-а по вул. І.Франка в смт. Клавдієве Бородянського району Київської області.

Визнати за покійною ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового

будинку №66-а по вул. І.Франка в смт. Клавдієве Бородянського району Київської області.

Визнати за відповідачем ОСОБА_5 право на спадщину за заповітом після смерті 13 травня 2008 року ОСОБА_3 на ? частину житлового будинку №66-а по вул. І.Франка в смт. Клавдієве Бородянського району Київської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського обласного

Апеляційного суду через Бородянський районний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

ОСОБА_24Додатко