Оболонський районний суд міста Києва
Справа № 2 -2536/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

при секретарі Воіновій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» до ОСОБА_1 про стягненнязаборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, є споживачем електричної енергії на її ім'я відкрито особовий рахунок одержувача електроенергії N27.

Станом на січень 2010 року заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 1271,50 грн.

У зв'язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1271,50 грн., а також судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, просила застосувати річний строк позовної давності, який рахувати з 10.02.2010 року. Вказала також, що визнає позовні вимоги частково, оскільки показники лічильника, які зняті працівниками компанії «Київенерго» відрізняються від тих, що були зафіксовані нею, відповідно до яких вона здійснювала платежі. Також вважає, що неможливо встановити правильність нарахування виплат за 2003-2006 роки, оскільки квитанції, згідно яких вона здійснювала платежі нею збережені не були у зв'язку з закінченням строку їх зберігання. Не може вказати, яку саме суму має нею бути сплачено, оскільки їй не зрозуміло порядок нарахування цих сум позивачем. Зазначила також, що є ветераном військової служби та має право на 50-ти відсоткову знижку плати за користування житлом та плати за комунальні послуги, в тому числі за електричну енергію, дана пільга нею використовувалась при обчисленні належним до сплати сум.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідачка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

За адресою, де проживає відповідач, на ім'я ОСОБА_1 позивачем відкрито особовий рахунок одержувача електроенергії №7.

Згідно ст.З Закону України «Про електроенергетику», відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням та використанням енергії, регулюються цим законом та іншими нормативно-правовими актами.

Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами-споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунку за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року.

Судом встановлено, що між сторонами існують взаємовідносини, тобто виникнення Цивільних прав і обов'язків, що підтверджується діями сторін: позивач здійснює постачання електричної енергії до помешкання відповідача, а відповідач має здійснювати оплату спожитої електроенергії.

За період з січня 2003 року по січень 2010 року заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 1271,50 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості поособовому рахунку, одержувача електроенергії (а.с.10-11).

Відповідно до вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги», електропостачання за своїм функціональним призначенням відносить до житлово-комунальних послуг, а згідно ч.З ст.20 цього ж Закону, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п.п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил, вносити сплату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Споживач несе відповідальність за просрочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Статтею 258 ЦПК України, спеціальна позовна давність для позовних вимог про стягнення заборгованості не встановлена.

Крім того, згідно ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу, враховуючи те, що відповідачем періодично з 2003 року по 2010 рік були вчинені дії по частковому погашенню заборгованості, про що свідчить відповідний розрахунок, наданий позивачем (а.с.10-11), що вказує на визнання відповідачем свого боргу, суд вважає, що підстави для застосування строків позовної давності відсутні у зв'язку з його перериванням.

Доводи відповідачки щодо нерозуміння нею порядку зняття показників з лічильників і не можливість визначення суми боргу, у зв'язку з відсутністю у неї платіжних доручень про проведення виплат за 2003-2006 роки, були досліджені судом та суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що доводи відповідача в цій частині є необгрунтованими, оскільки розрахунок заборгованості, що міститься в матеріалах справи (а.с.10-11) містить відображення всіх оплат, що здійснювались відповідачем в цей період, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, а саме 51 грн. - сплаченого судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 257, 264, 526, 611 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» (р/р №1 в ГУ по м.Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, ) суму боргу у розмірі 1 271 (одна тисяча двісті сімдесят одна) грн. 50 коп. та 81 (тридцять) грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заявупро апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦГ1К Украіни, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається до Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва.

Суддя: А.М.Майбоженко