Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
№ 2- 8117
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2010 року Жовтневий районний суд

г. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка А.А.

при секретарі Ткаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про виключення з актового запису відомостей про батьківство, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 листопада 2009 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про виключення з актового запису відомостей про батьківство. Позивач у своєму позові та в судовому засіданні посилався на те, що з 1999 року перебувають в шлюбі і мають двох неповнолітніх дітей. З 2004 року відносини з відповідачем погіршилися і з листопада 2008 року шлюбні відносини було припинено, а з січня 2009 року вони стали мешкати окремо. В серпні 2009 року відповідачка народила дитину дочку ОСОБА_3, записавши батьком цієї дитини позивача. Виходячи з обставин їх взаємовідносин та мешкання, він впевнений, що батьком цієї дитини він не є, але питання про виключення з актового запису його як батька вирішується тільки в судовому порядку. Відповідач зараз не заперечує проти позову. Просив виключити із актового запису № 1162 від 09 вересня 2009 року, зробленого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції батьківство ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_4, народженої ОСОБА_2 29 серпня 2009 року в м. Дніпропетровську, задовольнивши позов.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, підтвердивши викладені в ньому та поясненнях позивача обставини і не заперечувала проти винесення рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Представник третьої особи Жовтневого відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив; в письмовому зверненні до суду вказав на відсутність заперечень проти позову і про можливість слухання справи за відсутності їх представника та винесення рішення за наявними матеріалами справи на розсуд суду. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутністю представника цієї третьої особи згідно ст. 169 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача і відповідача, оцінивши надані та добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 03 липня 1999 року зареєстрували шлюб, від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2004 року відносини між сторонами погіршилися, в листопаді 2008 року між ними припинено шлюбні відносини, а з січня 2009 року сторони перестали мешкати разом. 29 серпня 2009 року відповідачка народила дитину дочку ОСОБА_3 і в свідоцтві про народження дитини вказала батьком позивача. Виходячи з обставин взаємовідносин сторін, позивач впевнений, що батьком цієї дитини він не є, але питання про встановлення батьківства або виключення з актового запису про батьківство вирішується в судовому порядку, так як добровільно писати заяву про не визнання позивача батьком вказаної дитини відповідач відмовилася.

Згідно висновку експерта № 39 ОКЗ «Бюро судово-медичних експертиз» від 16 квітня 2010 року встановлено, що ОСОБА_1 не може біологічним батьком дитини ОСОБА_4, народженої 29 серпня 2009 року ОСОБА_2.

Згідно ст. 128 Сімейного Кодексу України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст. 136 Сімейного Кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні з пояснень сторін та висновку експерта встановлено та визнано відповідачем, що ОСОБА_1 не може біологічним батьком дитини ОСОБА_4, народженої 29 серпня 2009 року ОСОБА_2

Суд приймає до уваги також і ті обставини, що сторони цілком погоджуються з вищезазначеними обставинами і не потребують інших доказів на підтвердження чи спростування вимог, зустрічні позовні вимоги не заявлено, позов відповідачем (а отже і всі викладені в ньому обставини) відповідачем визнано в повному обсязі.

При таких обставинах суд вважає доведеними ті обставини, що позивач не є батьком народженої відповідачем дитини, а тому можливо виключити із актового запису № 1162 від 09 вересня 2009 року, зробленого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції батьківство позивача ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_4, народженої ОСОБА_2 29 серпня 2009 року в м. Дніпропетровську.

Таким чином, позовні вимоги знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового засідання, позов обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 19, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 128, 136 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Виключити із актового запису № 1162 від 09 вересня 2009 року, зробленого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції батьківство ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_4, народженої ОСОБА_2 29 серпня 2009 року в м. Дніпропетровську.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя