Справа №2-о-25/10 17.11.2010 17.11.2010 17.11.2010
Провадження №22-ц-6977/10
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:
головуючого: Вовненко Г.Ю.,
суддів: Буренкової К.О., Кушнірової Т.Б.,
при секретарі судового засідання: Величковській В.С.,
за участі: заявника та представника заінтересованої особи - Кравця О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу
за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1
на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2010 року за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття участі в бойових діях,
встановила:
У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту прийняття участі в бойових діях, заінтересовані особи - управління праці та соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації та ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій вказав, що в період з серпня 1968 по січень 1969 років проходив понадстрокову службу в складі військової частини НОМЕР_1 , що перебувала на території Чехословаччини і приймала участь у бойових діях. А тому він має право на соціальні пільги як учасник бойових дій.
В травні 2009 року він звертався до комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про встановлення йому статусу учасника бойових дій, але рішенням від 28 травня 2009 року йому відмовлено у встановленні даного статусу на відсутність підтвердження факту його участі у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ.
Посилаючись на наведене, заявник просить суд встановити факт його участі в бойових діях в період з 20 серпня 1968 року по 01 січня 1969 року на території Чехословаччини.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2010 року заяву ОСОБА_2 задоволено.
В апеляційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_2 просить рішення суду скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду наявним у справі доказам.
Апеляційна скарга не піхіягає задоволенню із наступних підстав. Із копії військового білету ОСОБА_2 видно, шо він проходив понадстрокову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 6 вересня 1967 р. по 6 вересня 1969 р.
Справа №22ц-6977/10
Судом встановлено, що згідно довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 13 квітня 2009 р. військова частина НОМЕР_1 з 24 серпня 1968 р. погрудень 1968 р. дислокувалася на території Чехословаччини і разом з іншими частинами та з`єднаннями країн Варшавського договору виконувала інтернаціональний обов`язо:- В цій же довідці зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №195 від 25 липня 1968 р. значиться, що молодшого сержанта ОСОБА_2 зараховано на котлове забезпечення, а з 29 листопада 1968 р. його виключено з особового складу у зв`язку із достроковим звільненням в запас.
Зазначені обставини також підтверджені показами свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які разом з заявником проходили військову службу в частині НОМЕР_1 вересня по грудень 1968 р. на території Чехословаччини.
Постановою Кабінету Міністрів №63 від 8 лютого 1994 р. «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що бойові дії на території Чехословаччини проходили з 20 серпня 1968 р. по 1 січня 1969 р.
Встановивши наведені обставини, суд на підставі ч.2 ст. 256 ЦПК обґрунтовано встановив факт участі ОСОБА_2 у бойових діях на території Чехословаччини період з 24 серпня 1968 р. по листопад 1968 р. та правильно визнав, що встановлення даного юридичного факту має для нього юридичні наслідки, а саме: право на соціальні пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення безпідставні, оскільки спростовуються матеріалами справи.
Зазначення в мотивувальній і резолютивній частинах рішення про участь ОСОБА_2 у бойових діях на території Чехословаччини по 1 січня 1969 р., тоді як його виключено з особового складу військової частини НОМЕР_1 з 29 листопада 1968 р. у зв`язку із достроковим звільнення в запас, хоча і є помилковим, але не впливає на правильність висновку суду по суті заявлених вимог.
Враховуючи наведені обставини, колегія приходить до висновку, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст.306, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів
ухвалила:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 відхилити, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2010 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає чинності після її проголошення, але на протязі 20 днів може бути оскаржена до касаційної інстанції.
Головуючий
Судді