Справа № 2-227/10
Провадження № 2-227/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року Жовківський районний суд Львівської області у складі головуючого судді Зеліско Р. Й., при секретарі Мамедовій Г.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Львівобленерго» , Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» , ОСОБА_2 сільської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди

встановив:

Представник позивача - ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 до ВАТ «Львівобленерго», ОСОБА_2 сільської ради, ДП «НЕК «Укренерго» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди. Представником позивача неодноразово позовні вимоги уточнювались та змінювались. Відповідно до уточнених позовних вимог заявою від 01.10.2010р., з врахуванням заяви від 10.10.2010р. про доповнення позовних вимог та заяви від 21.11.2010р. про відмову та зменшення позовних вимог, позивач просить суд постановити рішення, яким зобовязати ВАТ «Львівобленерго» винести за межі земельної ділянки позивача високовольтну лінію електропередач (ВЛЕП-10 кВ № 112- 03), побудовану у 2006 році, зобовязати ДП «ПЕК «Укренерго» зняти обмеження прав власника на земельну ділянку в межах захисної зони ВЛЕП-220 кВ та забезпечити можливість використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, стягнути з ВАТ «Львівобленерго» в користь позивача 30 000 грн. матеріальної шкоди, стягнути з ОСОБА_2 сільської ради в користь позивача 5 000 грн. моральної шкоди, відшкодувати судові витрати з ВАТ «Львівобленерго».

Представник позивача в обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 18 січня 2006 року через приватизовану земельну ділянку позивача, яка має цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ділячи її наполовину, самовільно, без згоди власника, проведено нову високовольтну лінію електропередач 10 кВ № 112-03, яка має охоронну зону 21 метр. При цьому, працівниками ВАТ «Львівобленерго» було розірвано дротяну сітку огорожі, пошкоджено крону яблуні шляхом зрізання її бокової гілки і встановлено похилу опору на городі на віддалі 4 метри від межі з порушенням структури верхнього шару грунту. При розробленні, погодженні та підписанні проекту будівництва нової ВЛЕП головою ОСОБА_2 сільської ради були перевищені його посадові повноваження, а саме погоджено такий без згоди позивача. При підготовці проекту будівництва ВЛЕП та його реалізації, відповідачами допущено порушення прав позивача, як власника земельної ділянки. Представник позивача звергався до голови ОСОБА_2 сільської ради припинити незаконне будівництво ВЛЕП, який підтвердив факт встановлення похилої опори та прокладення ВЛЕП без згоди позивача, про що дав довідку, крім цього, було складено відповідний акт за участі депутатів. Голова ОСОБА_2 сільської ради пообіцяв компенсувати заподіяні збитки та шкоду від обмежень у використанні за цільовим призначенням земельної ділянки у захисній зоні ВЛЕП шляхом виділення в іншому місці земельної ділянки одному з внуків позивача. Однак, в подальшому ОСОБА_2 сільською радою було відмовлено позивачу у виділенні земельної ділянки її внуку для індивідуальної забудови в іншому місці в порядку компенсації обмежень прав власника земельної ділянки та самовільного захоплення її частини для будівництва ВЛЕП. На звернення представника позивача, ВАТ «Львівобленерго» дозвільних документів на прокладення ВЛЕП не надало.

ВАТ «Львівобленерго» заподіяло позивачу матеріальну шкоду на суму 19930 грн.. з яких 15000 грн. недоотримана вигода по вартості яблук з пошкодженої яблуні за 50 років по 50 кг в рік по ціні 6 грн. за кг яблук, 1600 грн. додаткових витрат по обрізанню 8 фруктових дерев в захисній зоні протягом 4 років по 50 грн. витрат на 1 дерево щорічно, 1930 грн. вартості недоотриманого врожаю з цих 8 дерев по 10 кг яблук в рік протягом 4 років по ціні 6 грн. за кг яблук, 900 грн. за роботи по заміні огорожі, з яких 800 грн. вартість 40 м огорожі, яка пошкоджена та потребує заміни і 100 грн. - вартість робіт по її заміні та 500 грн. заподіяних збитків пошкодженням структури верхнього шару ґрунту, кореневищ садових дерев та плодово-ягідних кущів. Крім цього, відповідно до доповнених вимог заявою від 10.10.2010р., ВАТ «Львівобленерго» заподіяло позивачу додатково матеріальну шкоду в розмірі 21582 грн. як плату за незаконне користування земельною ділянкою та обмеженнями з 2006р., з яких 17134 грн. за земельну ділянку під опорою з розрахунку 12% від нормативної оцінки землі (167 грн. за м2) 20,04 грн. за м2 х 15 м2 х 57 місяців =17134 ірн. га 4448 грн. за незаконно накладені обмеження на земельну ділянку, з розрахунку 12% від нормативної оцінки землі (6,5 за м2) 0,74 грн. за м2 х 378 м2 (ділянка 18 м на 21м) х 57 місяців = 15944 грн. (за розрахунком позивача 4448 грн.). При цьому, для розрахунків нормативна оцінка землі позивачем береться на підставі довідки міського голови Дублян про нормативну оцінку землі на території Дублянської міської ради, хоча земельну ділянка позивача розташована на території ОСОБА_2 сільської ради.

Разом ВАТ «Львівобленерго» заподіяло позивачу матеріальну шкоду в розмірі 41 512 грн. (19930 грн. + 21582 грн.). Заявою від 21.11.2010р. представник позивача вказані позовні вимоги до ВАТ «Львівобленерго» зменшив до ЗО 000 грн., пояснивши в судовому засіданні, що зменшив їх розмір пропорційно по кожній сумі вимог (відповідно до розміру оплаченого ним мита в 300 грн.). Так, представник позивача уточнив, що просить стягнути з ВАТ «Львівобленерго» в користь позивача 14349 грн. (замість 19930 грн.), в т. ч. 10800 грн. (замість 15000 грн.), 2541 грн. (замість 3540 грн.). 648 грн. (замість 900 грн.), 360 грн. (замість 500 грн.), а також 15651 грн. (замість 21582 грн.) в т. ч. 12449 грн. (замість 17134 грн.) та 3202 (замість 4448 грн.), а всього ЗО 000 грн. матеріальної шкоди.

Від вимог до ОСОБА_2 сільської ради про відшкодування 300 000 грн. матеріальної шкоди у вигляді упущеної вигоди від знецінення земельної ділянки представник позивача заявою від 21.11.2010р. відмовився.

Отже, остаточно позивач просить суд зобовязати ВАТ «Львівобленерго» винести за межі земельної ділянки позивача ВЛЕП-10 кВ № 112-03, зобовязати ДП «ПЕК «Укренерго» зняти обмеження прав власника на земельну ділянку в межах захисної зони ВЛЕП-220 кВ та забезпечити можливість використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд (як правову підставу наводить п.п. «б» п. 2 ст. 102 ЗК України), стягнути з ВАТ «Львівобленерго» в користь позивача ЗО 000 грн. матеріальної шкоди, стягнути з ОСОБА_2 сільської ради в користь позивача 5 000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок зневажливого відношення до її прав, незаконного посягання на її земельну ділянку, публічного осуду її права на оскарження дій, що призвело до порушення нормального укладу життя, переживань, зневіри до верховенства права та справедливості, підвищення емоційної напруги та погіршення здоровя, відшкодувати судові витрати з ВАТ «Львівобленерго».

В судове засідання позивач не зявилась подала суду заяву, в якій повідомляє, що згоду на будівництво ВЛЕП не давала, представляти свої інтереси в суді не може за віком та станом здоровя, тому доручила це своєму зятю ОСОБА_3 В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, надав суду пояснення аналогічні фабулі позову, просив позов задоволити. Представники відповідача ВАТ «Львівобленерго» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні предявлений позов заперечили з міркувань, аналогічних в письмових запереченнях, поданих суду, просили в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, сільський голова надав суду письмове заперечення, в якому позов заперечив, просив в його задоволенні відмовити. Представник відповідача ДП «НЕК «Укренерго» в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, оглянувши відмовні матеріали перевірки прокуратури Жовківського району Львівської області за зверненням ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії II- ЛВ № 006606 від 11 грудня 1995 року, ОСОБА_1, яка мешкає в с. Малехів вул. Нова, 70, на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів від 17.12.1993 р. за № 13, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,143 га в межах згідно з планом, для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Згідно плану земельної ділянки в цьому державному акті, земля під опорою ЛЕП 220 кВ. площею 0,008 га, що на цій земельній ділянці в приватну власність не передана.

Відповідно до ч. З ст. 76 ЗК України, уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони. Серед обов'язків власників земельних ділянок, передбачених в статті 91 ЗК України, передбачено обов'язок дотримуватися обмежень, пов'язаних з встановленням охоронних зон. Охоронні зони створюються в т. ч. і уздовж ліній електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України (ст. 112 ЗК України). Пунктом 5 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 04.03.1997р. встановлено охоронні зони електричних мереж уздовж повітряних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення для повітряних ліній напругою до 20 кВ на відстань 10 метрів, 220 кВ - 25 метрів. Цими ж Правилами встановлені заборони та обмеження в охоронних зонах електричних мереж.

Згідно плану території земельної ділянки № 001, виготовленого ПП «ЄвроЛьвів» через земельну ділянку позивача проходять дві повітряні лінії електропередач: 220 кВ ДП «НЕК «Укренерго» та 10 кВ ВАТ «Львівобленерго». На плані території земельної ділянки нанесені охоронні зони цих ліній електропередач. Охоронна зона ВЛЕП 10 кВ на території земельної ділянки позивача поглинається охоронною зоною ВЛЕП 220 кВ. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Тому, суд погоджується з доводами представників відповідача, що додаткових обмежень для позивача побудована ПЛ 10 кВ за собою не потягла.

Законність проходження траси ВЛЕП 220 кВ на земельній ділянці позивача не оспорюється. За наведених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про зобовязання ДП «НЕК «Укренерго» зняти обмеження прав власника на земельну ділянку в межах захисної зони ВЛЕП-220 кВ та забезпечити можливість використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, оскільки ці обмеження встановлені Правилами охорони електричних мереж, а власники земельних ділянок, відповідно до ст. 91 ЗК України, зобовязані дотримуватися обмежень, пов'язаних з встановленням охоронних зон.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про електроенергетику», до повноважень місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у відносинах із суб'єктами електроенергетики належить погодження питань розміщення на підпорядкованій їм території об'єктів електроенергетики виходячи з інтересів територіальної громади. Згідно рішення ОСОБА_2 сільської ради № 4 від 04.10.2005р. Про повторний розгляд колективної заяви мешканців про незадовільний стан електромережі в с. Малехів по вул. Новій, затверджено договір № 191 від 29.08.2005р., укладений між ОСОБА_2 сільською радою та ЗАТ «ПВНДКТІ «Укрзахіденергопроект» про реконструкцію і будівництво вуличного освітлення в с. Малехові Жовківського району Львівської області. Відповідно до цього проекту у 2005-2006 роках ВАТ «Львівобленерго» збудувало повітряну лінію електропередач напругою 10 кВ № 112-03 взамін підземної кабельної лінії на прохання ОСОБА_2 сільської ради з метою забезпечення надійності електропостачання в електроустановки с. Малехів та з метою забезпечення технічної можливості будівництва ОСОБА_2 сільською радою вуличного освітлення в с. Малехів.

Свою вимогу про зобовязання ВАТ «Львівобленерго» винести ВЛЕП-10 кВ за межі земельної ділянки представник позивача обґрунтовує фактично лише тим, що позивач не давала згоди на її прокладення через її земельну ділянку, інших доводів в обгрунтування цієї вимоги не наводить. Письмової згоди позивача на прокладення ВЛЕП 10 кВ по її земельній ділянці відповідачі суду не надали. Зібраними матеріалами по справі доводиться відсутність заперечень чи перешкод при будівництві ВЛЕП 10 кВ зі сторони позивача, яка постійно проживає в будинку, розташованому на цій же земельній ділянці.

Суд критично оцінює довідку № 796 від 15.06.2009р., видану ОСОБА_2 сільською радою про те, що прокладена високовольтна лінія через земельну ділянку позивачки без її згоди, оскільки опитаний по відмовних матеріалах голова ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_6 пояснив, що цю довідку він видав на вимогу та зі слів ОСОБА_3 через те, що останній приходив часто і скандалив та казав, що таку довідку йому потрібно для представлення її в ВАТ «Львівобленерго» з метою укладення договору оренди на землю, зайняту опорою. Водночас, згідно довідки № 651/02-20 від 14.12.2009р., виданої ОСОБА_2 сільською радою, за проханням мешканців вул. Нова та виходу з ладу існуючого кабелю було негайно замінено згідно проекту лінію електропередач 10 кВ та трансформатор. Під час будівництва ніяких заперечень з боку мешканців вул. Нова, в т. ч. гр. ОСОБА_1, не поступало.

Згідно інформації ОСОБА_2 сільської ради від 20.01.2010р. № 11/02-13. заяви ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_1, щодо відшкодування за земельну ділянку, де встановлено електроопору по вул. Новій, 70 є безпідставними. Історія із заміною лінії десятки тягнеться ще з 2004 року, відколи погіршилась якість напруги в електромережі за рахунок старої електролінії, постійного аварійного відключення світла в будинках мешканців вул. Нової села. Мешканці, потерпаючи від перебоїв у подачі електроенергії, неодноразово звертались і в ВАТ «Львівобленерго» і в сільську раду. Нарешті з 2005 року розпочались роботи по заміні лінії електропередач. Жоден мешканець вул. Нової, на ділянці якого проводились будь-які роботи із будівництва лінії електропередач, за час проведення робіт з приводу якихось збитків не звертався, оскільки люди задоволені якістю напруги, яка стала після проведення заміни електрокабеля. Лише в 2008 році гр. ОСОБА_3 звернувся із заявою від імені ОСОБА_1 про виділення земельної ділянки для її онука, як компенсації за завдані збитки. З інформації ради також вбачається, що дана вимога ОСОБА_3 є неприпустимою, так як роботи по заміні лінії електропередач були проведені для покращення умов з отримання електричної енергії мешканцями с. Малехів, зокрема вул. Нової і безпосередньо ОСОБА_1 Згідно протоколу загальних зборів мешканців вул. Нової та Південної с. Малехів Жовківського району Львівської області від 20.12.2009р., де в присутності жителів та депутатів ради обговорено позов гр. ОСОБА_1 вбачається, що гр. ОСОБА_1 жодного заперечення при будівництві спірної лінії електропередач не висловлювала, а це значить погодилася на прокладення цієї лінії.

Голова ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_6, опитаний по відмовних матеріалах, спростував доводи ОСОБА_3 та пояснив, що ОСОБА_1 при будівництві лінії електропередач не мала жодних претензій до будівництва лінії та до місця розташування опор лінії. Зять ОСОБА_1

ОСОБА_3, приблизно через два місяці після монтування лінії, почав приходити в раду з претензіями, що ніби то без згоди його тещі на її земельній ділянці було встановлено опору лінії електропередач, що не відповідає дійсності. У всіх жителів вул. Нової с. Малехів було відібрано згоду на заміну старої лінії електропередач, яка йшла в землі, на нову, оскільки старий кабель часто виходив з ладу, і тому жителі вулиці, в т. ч. і ОСОБА_1 залишалися без електрики. ОСОБА_1, як інтелігентна жінка, вчителька, надала згоду членам вуличного комітету та депутатам ради і не мала ніяких претензій. ОСОБА_3, очевидно переслідуючи власні інтереси, взяв доручення в тещі ОСОБА_1 та почав стверджувати, що опору поставили без згоди.

Опитаний по відмовних матеріалах землевпорядник ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_7, також спростував доводи ОСОБА_3 та давши свідчення аналогічного характеру що й ОСОБА_8 ОСОБА_9 іншого ствердив, що всі жителі вулиці Нової с. Малехів без виключення, в тому числі ОСОБА_1 надали згоду на встановлення лінії електропередач. Під час монтування лінії ніхто претензій не висував, в т. ч. ОСОБА_1 Претензії має ОСОБА_3, так як хоче щоб йому таким чином надали земельну ділянку.

Опитаний по відмовних матеріалах майстер Жовківського РЕМ ВАТ «Львівобленерго» ОСОБА_10 пояснив, що на проекті будівництва та реконструкції лінії електропередач, він як відповідальний на той час за будівництво поставив свій підпис. Тоді сільський голова та депутати провели серед населення розяснювальну роботу, і від громадян жодних претензій з приводу встановлення на їх земельних ділянках опор лінії електропередач не було. ОСОБА_10 точно стверджує, що від ОСОБА_1 чи від зятя ОСОБА_3 скарг ні під час проведення робіт ні після цього до нього не надходило.

Опитаний по відмовних матеріалах головний інженер Жовківського РЕМ ВАТ «Львівобленерго» ОСОБА_11 пояснив, що дійсно погоджував робочий проект реконструкції та будівництва ЛЕП по вул. Новій в с. Малехів, тому, що наділений такими повноваженнями. Опора за № 20 була встановлена на межі ділянки гр. ОСОБА_1, оскільки є кутовою, її підперто було відкосом, який встановлено на ділянці ОСОБА_1 Майстер дільниці ОСОБА_10 не повідомляв ОСОБА_12 про наявність в кого-небудь претензій по вказаному факту.

В процесі проведення перевірки працівниками Жовківського ГУМВСУ у Львівській області спростовуються доводи ОСОБА_3 наявними в матеріалах перевірки поясненнями депутатів ОСОБА_2 сільської ради - ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 ОСОБА_9, які стверджують, що здійснили обхід жителів вул. Нової Малехів і стверджують, що ОСОБА_1, як і інші жителі вулиці, одиозная надала згоду на встановлення на її городі підкосу від опори електропередач, та вїзд у звязку з цим транспортних засобів і не висловлював жодних заперечень.

Опитаний по відмовних матеріалах депутат ОСОБА_2 сільсь» ради ОСОБА_17 серед іншого пояснив, що він є головою земель комісії ради. Наскільки йому відомо, письмові підписи в гр. ОСОБА_1. і в інших жителів вул. Нової с. Малехів збирав вуличний комітет і йс невідомо де зберігаються ці підписи. ОСОБА_3 прямим текстом вимагає в сільської ради аби йому надали земельну ділянку взамін того, що на земельні ділянці ОСОБА_1 поставлена підпора до опори лінії електропере: ОСОБА_1 сама ніколи претензій щодо встановлення на її ділянці підпори ніколи не мала і на даний час не має. Ситуацію навколо обумовленого питання нагнітає зять ОСОБА_1 - ОСОБА_3, заборонивши ОСОБА_1 давати будь-кому та будь-які пояснення з цього приводу.

Згідно рапорту на імя прокурора Жовківського району Львівської області від 22.01.2010р. помічника прокурора Бенько М. М., Кучевська А. Є. чітко пояснила, що їй особисто нічого не потрібно, а тому з питань що стосуються встановлення опори лінії електропередач та з інших питань просила спілкуватися тільки з її зятем ОСОБА_3 Від будь-яких письмових пояснень, в тому числі письмового засвідчення про відмову від дачі пояснень згідно ст. 63 Конституції України, ОСОБА_1 категорично відмовилась.

В заяві про уточнення позовних вимог від 02.12.2009р. позивач зазначає, що 24.11.2008р. зверталась до ВАТ «Львівобленерго» із вимогою укладення договору земельного сервітуту щодо експлуатації лінії електропередач 10 кВ та про те, що її не влаштували запропоновані ВАТ «Львівобленерго» умови проекту договору земельного сервітуту щодо експлуатації лінії. Ці дії доводять факт попереднього погодження позивачем проходження траси ПЛ 10 кВ через її земельну ділянку.

Постановою помічника прокурора Жовківського району Бенько М. М. від 19.03.10. про відмову в порушенні кримінальної справи встановлено, що ОСОБА_18 як і інші жителі с. Малехів однозначно надала згоду на встановлення на її городі підкосу від опори лінії електропередач, та вїзду у звязку з цим транспортних засобів і не висловлювала жодних заперечень.

З пояснень представників ВАТ «Львівобленерго» вбачається, що винести за межі земельної ділянки позивача ВЛЕП 10 кВ не має технічної можливості.

Оцінюючи зібрані по справі докази, їх взаємний звязок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що доводи представника позивача про відсутність згоди ОСОБА_1 на прокладення лінії електропередач 10 кВ по її земельній ділянці та підкосу опори під час проведення цих робіт не знайшли свого обєктивного підтвердження. За цих обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про зобовязання ВАТ «Львівобленерго» винести за межі земельної ділянки позивача ВЛЕП-10 кВ № 112-03.

Відповідно до ст. 156 ЗК України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, неодержання доходів, в т. ч. і за встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок. Як передбачено ст. 157 цього ж Кодексу, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993р. Відповідно до цього Порядку, розміри збитків визначаються комісіями, створеними зокрема районними державними адміністраціями, на території яких знаходяться земельні ділянки. До складу комісій включаються представники районних державних адміністрацій, власники землі, яким заподіяні збитки, представники підприємств які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Відповідно до пунктів 14 та 25 постанови Пленуму Верховного Суду України» про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004р., розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам визначаються за згаданим Порядком, а належним доказом цього буде акт відповідної комісії, створеної Київською, Севастопольською міськими, районною державною адміністрацією чи виконавчим комітетом міської (міст обласного значення).

Суд критично оцінює акт проведення обстеження виконання робіт з встановлення опори лінії електропередач на приватизованій присадибній земельній ділянці громадянки ОСОБА_1, який, як встановлено в судовому засіданні, виготовлений ОСОБА_3, без дати, в ньому від підпису відмовилась депутат ОСОБА_15, не підписав акт депутат ОСОБА_14 Землевпорядник ОСОБА_19, хоча акт підписав, однак, опитаний по відмовних матеріалах, повідомив, що при зрізанні гілки та розкручуванні огорожі не був. Аналогічні пояснення надані й депутатами ОСОБА_16 та ОСОБА_13

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Наданий суду представником позивача власний розрахунок матеріальної шкоди суд не бере до уваги, оскільки розмір збитків повинен бути підтверджений відповідними актами комісій, а згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях. Тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення з ВАТ «Львівобленерго» в користь позивача 30 000 грн. матеріальної шкоди та плати за незаконне користування земельною ділянкою слід відмовити за недоведеністю.

Не підлягає до задоволення і позовна вимога про стягнення з ОСОБА_2 сільської ради в користь позивача 5000 грн. моральної шкоди, оскільки доказів спричинення такої суду не надано.

Розглядаючи даний спір, суд прийшов до переконання, що під розглядуваними позовними вимогами прихована інша мета представника позивача, що не заперечує він сам, а саме: спонукати ОСОБА_2 сільську раду виділити позивачу чи її внуку (його сину) іншу земельну ділянку, а розглядуваний позов спрямований не на захист охоронюваних законом прав та інтересів позивача, а є фактично способом впливу для отримання земельної ділянки чи компенсації її вартості. Задоволення таких вимог суперечило б завданням цивільного судочинства, задекларованих в ст. 1 ЦПК України таких як, справедливий і неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом не встановлено порушення охоронюваних законом прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову по суті позовних вимог повністю.

Судом встановлено, що правовідносин , які виникли між сторонами регулюються ст. 10 Закону України «Про електроенергетику», ст. ст. 76, 91, 112. 156, 157 ЗК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, Правилами охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 04.03.1997р.. Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993р.

Керуючись ст. 10,60,209, 214,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ВАТ «Львівобленерго» про зобов»язання винести високовольтну лінію електропередач (ВЛЕП ПЛ-10 кВ) за межі земельної ділянки ОСОБА_1 , яка знаходиться в с. Малехів , вул..Нова ,70 Жовківського району Львівської області - відмовити.

В позові ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про зобов»язання зняти обмеження прав власника на земельну ділянку ОСОБА_1 . яка знаходиться в с. Малехів , вул..Нова ,70 Жовківського району Львівської області в межах захисної зони ВЛЕП 220 кВ шляхом винесення високовольтної лінії електропередач (ВЛЕП 220 кВ) за межі земельної ділянки ОСОБА_1 , яка знаходиться в с. Малехів , вул..Нова ,70 Жовківського району ,Львівської області - відмовити

В позові ОСОБА_1 до ВАТ «Львівобленерго» про стягнення 30 000 грн. матеріальної шкоди та плати за незаконне користування земельною ділянкою - відмовити.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про стягнення 5 000 грн. моральної (немайнової) шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Зеліско Р. Й.