Справа № 2-1656/2010
"28" квітня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Чех Н.А.
при секретарі Кузьменко А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ТОВ «Україна житло сервіс» про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 25.10.2006 року вони з відповідачем отримали свідоцтво про право власності на житло, згідно якого двокімнатна квартира № 24. в будинку № 16, по Харківському шосе, в м. Києві належала їм на праві приватної, спільної сумісної власності. 14.12.2007 року відповідач подарував 1/3 спірної квартири ОСОБА_1 Даний договір було зареєстровано 29.05.2008 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна. 12.01.2008 року шлюб між відповідачем та ОСОБА_1 був розірваний та видано свідоцтво про розірвання шлюбу. З жовтня 2007 року відповідач не проживає з ними в спірній квартирі, місце перебування його невідоме, але їм доводиться щомісячно сплачувати за нього квартплату та комунальні послуги. Відповідач не проживає в квартирі добровільно, про що свідчить відсутність скарг на порушення його житлових прав до ЖРЕО № 417, домовленостей щодо користування спірною квартирою між ними ні усних ні письмових не має. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали суду заяву з проханням про розгляд справи у їх відсутність з постановленням заочного рішення в разі неявки відповідача по наявним у справі документам.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомляв, про день та час розгляду справи сповіщався за останньою відомою адресою.
Третя особа в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомляла, про день розгляду справи сповіщалася належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
В суді встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.10.2006 року квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 (сторонам по справі) в рівних долях. Відповідно до договору дарування укладеного 14.12.2007 року, зареєстрованого в БТІ м. Києва 29.05.2008 року, записано в реєстрову книгу № д 1780-168 за реєстровим № 4804, відповідач подарував позивачці ОСОБА_1. належну йому 1/3 частину квартири № 24, що розташована по вулиці Харківське шосе, 16, в м. Києві. Таким чином, з травня 2008 року власниками спірної квартири є позивачі по справі. 12.01.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано шлюб та видано свідоцтво про розірвання шлюбу. З актів від 15.07.2009 року, 15.09.2009 року, 18.11.2009 року, 06.02.2010 року, затверджених начальником ЖРЕО № 417 та підписаних сусідами позивачів, встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі з жовтня 2007 року, його особистих речей не виявлено. З довідки, виданої ЖРЕО № 417 встановлено, що відповідач ОСОБА_3 з заявами про чинення йому перешкод в проживанні в спірній квартирі не звертався.
Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів сімї.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник квартири має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В суді встановлено, що відповідач не являється членом сім»ї позивачів, оскільки шлюб між позивачкою ОСОБА_1В та відповідачем розірвано 12.01.2008 року та останній не проживає в спірній квартирі з жовтня 2007 року.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 71,72 ЖК України, ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223,224-228, 233, 294 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування квартирою № 24, в будинку № 16, по вулиці Харківське шосе, в м. Києві.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Суддя: