Справа № 2-179/10 Провадження № 22-3004/2010Головуючий в суді першої інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2010 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької

області в складі:

Головуючого Вавшка B.C.,

суддів: Колоса С.С., Іващука В.А.,

при секретарі: Андреєвій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2010 року про залишення позовної заяви без руху у частині визначення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Піщанської районної державної адміністрації про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою,

установила:

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2010 року зазначену позовну заяву залишено без руху.

Надано ОСОБА_1 до 21 травня 2010 року час для усунення недоліків позовної заяви: визначення предмету, підстав та змісту позовних вимог; викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, чи наявності підстав звільнення від доказування; звернутись до суду з вимогою про стягнення невиплачених сум в позовному провадженні та оплатити позовну заяву у сумі 47 грн. 60 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи за доданими до ухвали реквізитами.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху у зазначеній справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам п.п. З, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, а саме, назва заяви, прохання про звільнення від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на підставі п.5 ч. 4 ст. 81 ЦПК України, сума сплаченого судового збору та прохальна частина позовної заяви про зобовязання відповідача вчинити певні дії свідчать про наявність в позовній заяві трьох різних вимог: позовної вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної органом місцевого самоврядування, його посадовою або службовою особою; скарги на неправомірні дії органів державного управління і службових осіб, що ущемляють права громадян:зобов'язання відповідача вчинити певні дії, які не становлять собою цілісне, обґрунтоване відповідними доказами та мотивоване звернення до суду у встановленому ЦПК порядку.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати названу ухвалу та прийняти нову ухвалу, якою направити справу для подальшого розгляду по суті, посилаючись порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Колегією встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

З матеріалів позовної заяви вбачається (а.с. 1), що ОСОБА_1 сплачено судовий збір (державне мито) у розмірі 3 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією № NООDR45769 від 19 квітня 2010 року.

Відповідно до підпункту б пункту 1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 „Про державне мито ставка державного мита встановлюється у розмірі 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (3 грн. 40 коп.) із скарг на неправомірні дії органів державного управління і службових осіб, що ущемляють права громадян.

У даному випадку спір виник з приводу призначення, обчислених, перерахунку, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообовязкові державним соціальним страхуванням, а тому позивачкою при зверненні до суду вірно сплачений судовий збір у розмірі 3 грн. 40 коп.

Згідно п.5 ч. 4 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду у справах про відшкодування шкоти завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

Таким чином, ОСОБА_1 на підставі п.5 ч. 4 ст. 81 ЦПК України звільнена від оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2010 року скасувати, а питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: