Київський районний суд м. Полтави
Справа № 2-140/10
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

10 серпня 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Залєвській Я.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про визнання недійсним рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, стягнення страхового відшкодування, неустойки та понесених витрат, третя особа ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 10 лютого 2009 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, неустойки та понесених витрат.

В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що 11 вересня 2007 року між ВАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_2 укладений договір добровільного страхування транспортного засобу, 25 жовтня 2007 року сталася дорожньо-транспортна пригода, а 11 серпня 2008 року відповідач прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, з яким позивач не погоджується.

В позовній заяві позивач просив суд визнати недійсним рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування в сумі 64 729 грн. 90 коп., неустойку в сумі 11278 грн. 96 коп. та 2000 грн. збитків, повязаних з оплатою проведення дослідження.

В подальшому позивач неодноразово змінював свої позовні вимоги.

В судовому засіданні 10 серпня 2008 року представник позивача просив суд стягнути страхове відшкодування в сумі 67 729 грн. 90 коп., 31739 грн. 15 коп. неустойки станом на час вирішення справи, 2000 грн. збитків. Посилався на викладені в поданих до суду заявах обставини.

Представник відповідача в судове засідання 10 серпня 2010 року не зявився, будучи повідомлений судом про час та місце розгляду справи. В попередній судових засіданнях позовні вимоги не визнавав.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подавав заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником транспортного засобу LEXUS RX 400Н, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 104).

11 вересня 2007 року між ОСОБА_3 та ВАТ НАСК «Оранта» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 158, згідно якого сторони застрахували транспортний засіб LEXUS RX 400Н, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та вигодонабувачем за договором визначили позивача ОСОБА_2 (а.с. 19-22).

Строк дії договору встановлено з 12 вересня 2007 року по 11 вересня 2008 року.

Також встановлено, що ОСОБА_4 25 жовтня 2007 року в 01 год. 00 хв. в м. Полтава по вул. Ш.Алейхема, керуючи автомобілем LEXUS RX 400Н, державний номер НОМЕР_2, не вибрала небезпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла наїзд на перешкоду, а саме на бордюрний камінь. Внаслідок пригоди автомобіль отримав технічні пошкодження.

Також судом встановлено, що постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2007 року ОСОБА_2 по справі № 3-7354/07 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України і на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому суд вважає доведеними обставини щодо наявності відповідних дій, вчинених позивачем ОСОБА_2, які встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення.

Також судом встановлено, що 25 жовтня 2007 року позивачем ОСОБА_2 до відповідача ВАТ НАСК «Оранта» було подано заяву про виплату страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору.

Як встановлено судом, згідно страхового акта № 28-12-07К1 (а.с. 136) зазначена дорожньо-транспортна пригода визнана відповідачем ВАТ НАСК «Оранта» страховим випадком, прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 48955,67 грн. Зазначена сума страхового відшкодування була виплачена ОСОБА_2 29 грудня 2007 року згідно видаткового касового ордеру (а.с. 31).

Відповідно до розрахунку (а.с.137), зазначена сума страхового відшкодування була розрахована виходячи з вартості відновлювального ремонту, визначеного в звіті № 19-11-07КЗ дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 19 листопада 2007 року (а.с. 138-142), яке проводилося в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Також встановлено, що 13 грудня 2007 року позивачем подано до відповідача ВАТ НАСК «Оранта» заяву про виплату страхового відшкодування, в якій позивач, посилаючись на пункт 2.12.4.1. договору страхування, просила вплатити страхове відшкодування в сумі 69752 грн. 57 коп., з яких 68252 грн. 57 коп. вартість відновлювального ремонту, 1500 грн. витрати за проведення огляду транспортного засобу.

При визначеної зазначеної вартості відновлювального ремонту позивач виходив з результатів висновку спеціаліста № 2-12 від 10 грудня 2007 року, що залучений до матеріалів цивільної справи.

Згідно з даним висновком, вартість відновлювального ремонту автомобіля LEXUS RX 400Н, державний номер НОМЕР_2, визначалася згідно з протоколом огляду транспортного засобу, складеного 04 грудня 2006 року спеціалістом ОСОБА_5

Також встановлено, що спеціалістом ОСОБА_5 14 травня 2008 року надано додатковий висновок спеціаліста № 02-12/01, який залучений до справи, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля LEXUS RX 400Н, державний номер НОМЕР_2, додатково до визначеної в висновку спеціаліста № 02-12 від 10 грудня 2007 року після додаткового огляду та спеціальної компютерної діагностики складає 45 433 грн.

Згідно з нормами ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, зокрема, у разі подання страхувальником неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, а також на підставах, встановлених договором страхування.

Відповідно до п. 2.4.3. Договору добровільного страхування від 11 вересня 2007 року № 158 сторони передбачили, що страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування якщо обсяг і характер пошкодження застрахованого транспортного засобу не відповідають причинам і обставинам заявленої події; з причини здійснення страхувальником без письмового дозволу страховика розбору або ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу до його огляду страховиком (представником страховика), або до остаточного узгодження із страховиком розміру страхового відшкодування та/або вартості відновлювального ремонту.

Як вбачається є висновку спеціаліста № 02-12 від 10 грудня 2007 року та додаткового висновку спеціаліста № 02-12/01 від 14 травня 2008 року, відомості про пошкодження, які прийняті були спеціалістом при визначенні вартості відновлювального ремонту, включають пошкодження додаткового глушника (резистора) та захисного екрану паливного баку.

Згідно з висновком № 461 спеціаліста-автотехніка, складеного 26 червня 2008 року, пошкодження додаткового глушника (резистора) та захисного екрану паливного баку не могли виникнути під час даної дорожньо-транспортної пригоди, а виникли при контакт з предметом обмеженої форми та розмірів в інший проміжок часу, який не відноситься до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Також встановлено, що згідно з 1.5. договору страхування укладеного між сторонами, передбачено, що вартість відновлювального ремонту визначається за варіантом 1, який згідно з п. 2.12.4.1. встановлюється на підставі висновків аварійного комісара страховика або спеціаліста узгодженої зі страховиком експертної організації, виконаних відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_2, в порушення вимог п. 2.12.4.1. договору, оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля LEXUS RX 400Н, державний номер НОМЕР_2, згідно висновків № 02-12 від 10 грудня 2007 року та № 02-12/01 від 14 травня 2008 року здійснено без узгодження особи спеціаліста з ВАТ НАСК «Оранта».

У звязку з цим, суд приходить до висновку, що відповідачем ВАТ НАСК «Оранта» правомірно відповідно до пунктів 2.4.3., 2.4.3.4., 2.4.3.8. договору страхування було 11 вересня 2007 року прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування з приводу дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 25 жовтня 2007 року. Тому позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, стягнення страхового відшкодування, неустойки та понесених витрат є безпідставними та не підлягають задоволенню.

При вирішенні справи судом критично оцінюється посилання представника позивача на те, що висновок № 461 спеціаліста-автотехніка від 26 червня 2008 року складений на підставі вихідних даних, що не відповідають дійсності, а тому не може бути прийнятий до уваги. Як встановлено дослідженими в справі доказами, зазначені в висновку спеціаліста від 26 червня 2008 року вихідні дані дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25 жовтня 2007 року, зазначені ті, що встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення та зазначені в особистій заяві ОСОБА_2 (а.с. 23 ), з якою позивач зверталася до страхової компанії.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст.209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про визнання недійсним рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, стягнення страхового відшкодування, неустойки та понесених витрат відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий (підпис) Н.Л.Яковенко

10.08.2010