УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року червня 21 дня колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Петричка П.Ф.

Суддів Зверхановської Л Д., ОСОБА_1

при секретарі: Глинському О.А.

з участю представників позивача ОСОБА_2,

ОСОБА_3, представника ЖБК-253 ОСОБА_4, представника ОКП „БТІ та ЕО

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_6 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 22 грудня 2009 р. по справі за позовом ОСОБА_6 до житлово-будівельного кооперативу № 257 (ЖБК-257), Дператаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, ЗАТ „Проектно-будівельне об'єднання „Львівміськбуд", обєднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) „Ініціатива, з участю третьої особи - ОКПЛОР „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, про визнання недійсними рішення зборів у частині виключення із членів кооперативу, відновлення в членах кооперативу, визнання відсутності контролю за діяльністю ЖБК-257, визнання права спільної сумісної власності на будинок,

встановила:

Оскаржуваним рішенням частково задоволені позовні вимоги, визнано незаконним рішення зборів ЖБК-257 від 31 липня 2003 р. у частині виключення позивачки з членів кооперативу.

З відповідача стягнено в користь позивачки 59,50 грн. понесених нею судових витрат та з позивачки в дохід держави 1640,50 грн. несплаченого судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вважаючи частково незаконним рішення, в апеляційній скарзі позивачка вказала на безпідставне стягнення з неї в користь держави 1640,50 грн. несплаченого судового збору, оскільки при уточненні позовних вимог щодо визнання права на 155/10000 ідеальних часток на будинок № 25 на вул. Скрипника у м. Львові розраховувалась частка на підставі внесеного паю 10560 грн. із врахуванням інфляції складала 47799,68 грн., що є ціною позову, а державне мито мало б складати 477 грн. відповідно до ст. З Декрету Кабінету Міністрів України.

У мотивувальній частині рішення бездоказово зазначено, що кошти, які були зняті з рахунку ЖБК, поступили на рахунок матері позивачки ОСОБА_7

Суд безпідставно відмовив у задоволенні вимоги щодо визнання відсутності контролю відповідачів за діяльністю ЖБК, що привело до безпідставного виключення позивачки з членів кооперативу.

Суд безпідставно зазначив, що позивачка не має жодних прав на часткову власність на будинок, хоча кошти позивачки були використані на спорудження будинку.

Просила скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні її позовних вимог та задоволити їх, залишивши без змін іншу частину рішення і поклавши судові| витрати на відповідачів.

Заслухавши доповідача, пояснення представників позивача у підтримання) скарги, заперечення представників відповідачів, позицію представника третьої особи, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

У відповідності з положеннями ст. 11 ЦПК України, розглядаючи спір у межах позовних вимог, ухвалюючи рішення і частково задовільняючи позовні вимоги, суд підставно врахував внесення позивачкою, як членом кооперативу пайових внесків у 1994 98 p.p., а обґрунтовуючи рішення і визнаючи незаконним рішення зборів ЖБК від 31.07.2003 р. про виключення її з членів кооперативу, вірно визначив, що позивачка має право на повернення суми пайових внесків, взявши до уваги, що фактично таке визнав відповідач - ЖБК-257, вимагаючи у позивачки визначитись з розрахунковим рахунком, ні який можливо перерахувати кошти.

Виходячи із позовних вимог щодо визнання права власності на 155/10001 ідеальних часток в спорудженому кооперативом будинку, зазначених у додаткові позовній заяві, враховуючи інформацію ОКП „Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки щодо його вартості у 23936075 грн., колегія суддів вважає неспроможними доводі апелянта щодо стягнення судом суми несплаченого судового збору в дохід державні І порядку ст. 88 ЦПК України.

Відмовляючи в задоволенні цих уточнених позовних вимог про визнання прав: І власності на 155/10000 ідеальних часток в будинку кооперативу, суд правильно керувавсі ст.384 ЦК України, оскільки позивачка не володіла, не користувалася, не розпоряджалася квартирою та не викупляла такої.

Правильно визначивши межі повноважень відповідачів - Департамент) житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, ЗАТ „Проектно будівельне об'єднання „Львівміськбуд щодо діяльності ЖБК-257, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні вимоги про визнання відсутності контролю з боку названих організацій, що спростовує доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно і обєктивно зясованих обставинах відповідає вимогам ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212-215 ЦПК України, ст.324, 328 ЦК України ст.147 ЖК України, доводи апеляційної скарги його не спростовують, тому підстав для скасування рішення нема.

Керуючись ст.ст. 303-305, 307ч. 1 п. 1, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегії

суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 22 грудня 2009 р. залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу мохи бути оскарженою в касаційному порядку протягом двох місяців подачею касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді

з