Справа № 2-190/2010 р.
РІШЕННЯ

іменем України

29 липня 2010 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря Мартиновської І.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рогатині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області про визнання дій незаконними, зобовязання перерахувати та виплатити державну та додаткову пенсію ОСОБА_3, як потерпілому від Чорнобільської катастрофи і допомогу на поховання в розмірі двохмісячної пенсії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з цивільним позовом до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі, в якому просила визнати дії відповідача незаконними, зобовязати УПФ в Рогатинському районі перерахувати та виплатити їй раніше призначену державну та додаткову пенсії ОСОБА_3 за період з 01 січня 2009 року по 28 лютого 2010 року виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, виплату яких передбачено статтями 50,54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-12 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і допомогу на поховання в розмірі двомісячної пенсії до вимог статей 50,54 даного Закону.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є вдовою ОСОБА_3, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, повязаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його було визнано інвалідом третьої групи. З 01 січня 2009 року по день смерті ОСОБА_3 відповідач нараховував та виплачував ОСОБА_4 пенсію відповідно до вимог статей 50,54 Закону №796-12 із змінами, внесеними Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів Україні від 28.12.2007 року (далі Закон №107-17). Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року (№10-рп/2008) зміни, внесені підпунктами 12,15 пункту 28 розділу другого Закону №107-17 щодо внесення змін до статей 50,54 Закону №796-12, визнано такими, що не відповідають Конституції України. Просила зобовязати відповідача перерахувати та виплатити їй як вдові, спадкоємиці ОСОБА_3 раніше призначену державну та додаткову пенсії ОСОБА_3 за період з 01 січня 2009 року по 28 лютого 2010 року виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, виплату яких передбачено статтями 50,54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-12 «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та двох пенсій на поховання, виходячи із розміру, передбаченого ст.ст.50,54 даного Закону.

Відповідач направив на адресу суду письмові заперечення. Представник відповідача позову не визнав. Заперечення проти позову обґрунтовував тим, що ОСОБА_3 отримував пенсію як інвалід третьої групи, щодо якого встановлено зв'язок Чорнобильською катастрофою. Частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-12 було передбачено, що розмір пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по третій групі інвалідності як 6 мінімальних пенсій за віком. В цій же статті зазначено, що порядок обчислення пенсії їм інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрі України. Так Постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року №1 встановлено, що розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Закону №796 проводиться виходячи із мінімального розміру пенсії 19,91 грн. Статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2004 року, передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом, а тому не може застосовуватися при обчисленні пенсій, призначених за іншими законами. Постанову Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року №1 не змінено і не відмінено. Крім цього, Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зокрема, обчислення мінімальних розмірів пенсій та додаткової пенсії проводиться у відсотках від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та перераховуються при зміні прожиткового мінімуму. А Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижче як для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС по третій групі інвалідності - 870,00 гривень, а з 01 грудня 2009 року основний розмір пенсії становив 1280,34 грн. ОСОБА_3 нараховувалася та виплачувалася також додаткова пенсія відповідно до статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №107-17 в розмірі 85,95 гривень. Крім того, оскільки ОСОБА_3 08 лютого 2010 року помер його дружина ОСОБА_1 не має права згідно чинного законодавства звертатися за проведенням перерахунку пенсії від його імені. Позивачці по справі виплачена 18 лютого 2010 року допомога на поховання в сумі 2700 гривень. Отже, підстав для проведення перерахунку і виплати пенсії немає. Просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши і перевіривши всі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Внаслідок захворювання, повязаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії, його було визнано інвалідом третьої групи.

Положеннями статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» його було віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 49 Закону №796-12 передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-12, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по третій групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону інвалідам третьої групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі статтею 28 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Судом встановлено, що позивач отримував пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону №796-12 та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі статті 50 цього ж закону.

Однак розрахунок пенсії ОСОБА_4 в 2009 -2010 роках відповідач здійснював виходячи із встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» розміру, що становить 19 гривень 91 копійка.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523. Ця постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статей 50,54 закону України №796. Пунктом 2 постанови від 3 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», всупереч положень статей 50, 54 Закону №796 Кабінет Міністрів України встановив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому, що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, суд приходить до висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону України №1058-ІУ не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Підпунктами 12 та 15 пункту 28 розділу II закону України від 28.12.2007 року №107 УІ було внесено зміни в статті 50 та 54 Закону України №796.

Вищезазначені зміни Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. А тому з 22 травня 2008 року норми Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», які визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, втратили чинність.

Відповідно до порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону У крани „Про загальнообовязкове пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року №1566/11846 заява про призначення (перерахунок ) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Таким чином, суд приходить до висновку про незаконність дій управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі, щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці с. Помонята Рогатинського району Івано-Франківської області у проведенні перерахунку та виплати допомоги на поховання ОСОБА_3 в розмірі двох пенсій як інваліду третьої групи, щодо якої встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою.

Не підлягає задоволенню позовна вимога ОСОБА_1 в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»» за період з 01 січня 2009 року по 28.02.2010 року .

В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. та судовий збір в розмірі 68 гривень 52 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19,46,152 Конституції України, ст.ст.49,50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-12 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 4, 8, 10, 11, 15,209, 212-214, 215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі щодо відмови провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги на поховання в розмірі двомісячної пенсії належної ОСОБА_3 як інваліду третьої групи, щодо якого було встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительці с. Помонята Рогатинського району Івано-Франківської області перерахунок та виплату допомоги на поховання, як особі, яка здійснила поховання особи, яку було віднесеної до категорії 1, інваліда третьої групи внаслідок захворювання, повязаного з аварією на Чорнобильській АЕС у розмірі двохмісячної пенсії, належної ОСОБА_3 у розмірі, встановленому частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-12 » з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ та виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано- Франківської області на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. та судовий збір в розмірі 68 гривень 52 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

У разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана

у строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано- Франківської області може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Рогатинський районний суд.

Головуючий: Лошак О.О.