Справа № 22ц-3252/2010 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А
Категорія: 57 Доповідач: Мусіна Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Штефаніци Ю.Г.

Суддів: Мусіної Т.Г., Монастирецького Д.І.

При секретарі: Качмар М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Сокальської райдержадміністрації

на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 22 грудня 2009 року

встановила:

У серпні 2009 р. ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сокальської райдержадміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманих сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до ст.43 Закону України „Про загальнообовязкове соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням має право на одержання щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Посилаючись на те, що такі виплати їй не проводились у розмірі, встановленому законом, просила визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з нього недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 р. до 30.11.2007 р. в розмірі 2146,7 грн.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 22 грудня 2009 р. адміністративна позовна заява ОСОБА_1 задоволена частково.

Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сокальської районної державної адміністрації Львівської області щодо виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною додосягнення нею трирічного віку у заниженому розмірі за період з 09 липня 2007 по листопад 2007 р.

Зобовязано відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення неї трирічного віку за період з 09 липня 2007 р. по 30листопада 2007 р. включно виплатити її у розмірі, визначеному ст.15 Закону України „Про державну допомої сімям з дітьми (в редакції станом на 09.07.2007 р.).

В інших позовних вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального права та відсутність бюджетних коштів, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в процесі розгляду справ в суді першої інстанції не покликався на застосування положень ч.2 ст.99 та ч.1 ст.100 КАС України як підстави для відмови в позові у звязку з пропущенням позивачкою строку звернення до суду, не покликається на це в апеляційній скарзі як підставу для скасування постанови.

Судом встановлено, що позивачка є матірю малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захист населення як застрахована особа і відповідно до ст.43 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням„ від 18.01.2001 р. № 2240-14 має право на допомогу по догляду за дитиною ді досягнення нею трирічного віку в межах прожиткового мінімуму для дітей віком 6 років.

Законом України „Про державний бюджет на 2007р.„ (абзац третій, частина друга, статті 56) встановлено нові умови та розмір надання цієї допомоги. Зокрема, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного вію виплачується в розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупно доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахована осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р. визнано неконституційним вищенаведені положення пункту 14 статті 71 та абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік.

Зазначене рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим крім того, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. спірні відносини регулюються відповідно до ст.43 Закону № 2240-14 в редакції, яка діяла до прийняття абзацу третьої частини другої статті 56 ЗУ „Про державний бюджет на 2007 рік.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача щомісячно виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком до 6-ти років, визначеного 4.1 ст.62 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік є обґрунтованими.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування виплат передбаченої Законом України „Про державну допомогу сімям з дітьми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може бути причиною невиконання покладених на Управління праці та соціального захисту населення зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязана з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виконання спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлено у залежність від бюджетних асигнувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та встановлених обставин справи.

Керуючись ч.1, 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1691 від 18.02.2010 р. „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315, 319 ЦК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Сокальської районної державної адміністрації - відхилити.

Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 22 грудня 2009 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 2-х місяців до Верховного Суду України.

Головуючий Штефаніца Ю.Г.

Судді Мусіна Т.Г.

ОСОБА_3