АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Максюта Ж.І., Козлова С.П.

при секретарі - Бецман І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги Виконуючого обов*язки прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська Нероди ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2010 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування шкоди та зобов*язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_5О, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії та просили суд визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку № 38/1 по вул. Дорожній у м. Дніпропетровську, визнати за ними право власності на будинок, зобов'язати відповідні органи приватизувати земельну ділянку під будинком, визнати недійсним договір дарування будинку, за яким останній перейшов у власність відповідачки ОСОБА_5, у відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної неправомірним заволодінням спірним жилим будинком, стягнути з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_5 на їх користь по 1 594 240, 50 грн., та додатково 72 000, 00 грн. в доход держави, стягнути з відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на їх користь 1 594 240, 50 грн.

Ухвалою суду від 10 вересня 2010 року провадження у справі в частині позовних вимог про визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку, визнання за позивачами права власності на зазначений будинок, визнання недійсним договору дарування зазначеного будинку, за яким останній перейшов у власність відповідачки ОСОБА_5 було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі Виконуючого обов*язки прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська Нероди ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення по справі.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставлять питання про скасування рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги, згідно вимог ст. 308 ЦПК України, підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у листопаді 1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 і ОСОБА_7 був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу будинку № 38 по вул. Дорожній у м. Дніпропетровську та здійснений розрахунок, але укладення угоди у належній формі та реєстрація права власності за ОСОБА_3 не відбулося.

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2003 року, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2005 року, залишеним без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 29 листопада 2005 року та ухвалою суду касаційної інстанції Верховного Суду України від 29 серпня 2007 року, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2006 року, яке набрало законної сили, встановлено що між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_5, батьком відповідачки ОСОБА_5, склалися відносини позики, в межах яких ОСОБА_3 22 вересня 1998 року отримав у борг 24 000,00 доларів США.

У забезпечення боргових зобов'язань ОСОБА_3 на його прохання ОСОБА_8 і ОСОБА_7 оформили на ім'я відповідача ОСОБА_5 довіреність на право розпорядження спірним будинком. Оскільки ОСОБА_5 в обумовлений строк суму позики від ОСОБА_4Ф не отримав, то на підставі вищезазначеної довіреності здійснив розпорядження спірним майном, передавши його у власність відповідачки ОСОБА_5 за договором дарування від 02 вересня 1999 року, тим самим погасивши заборгованість позивача за договором позики.

Спір між сторонами з цього приводу був врегульований вищезазначеним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2005 року, яким було відмовлено як у задоволенні позову ОСОБА_5 про стягнення суми боргу з ОСОБА_3, так і у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку № 38/1 по вул. Дорожній у м. Дніпропетровську, визнання за ними права власності на зазначений будинок, визнання недійсним договору дарування зазначеного будинку, за яким останній перейшов у власність до ОСОБА_5

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції було обґрунтовано зазначено, що раніше ухваленими у спірних правовідносинах судовими рішеннями, яки набрали законної сили, були детально досліджені фактичні обставини взаємовідносин сторін та цим правовідносинам надана належна правова оцінка.

Зокрема встановлено, що спірне нерухоме майно правомірно перейшло у власність відповідачки ОСОБА_5, і порушення прав позивачів при цьому не відбулося, а отже в діях відповідачів не вбачається як вини, так і ознак неправомірності, що виключає відшкодування будь-якої шкоди позивачам.

Посилання позивачів на заподіяння їм матеріальної та моральної шкоди, яка нібито мало місце, являються безпідставними.

Колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

В апеляційних скаргах не наведено доводів, яки б спростовували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги Виконуючого обов*язки прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська Нероди ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: