Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа №2-359/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 в складі: головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Вакареско Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, 3-тя особа: Запорізька регіональна філія Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 звернулася до Ленінського районного суду ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, 3-тя особа: Запорізька регіональна філія Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельних ресурсах по визначення порядку користування земельною ділянкою.

В позові позивачка зазначила, що вона, проживає у житловому будинку № 5 по вул. Дніпродзержинська у м. Запоріжжі. Даний будинок належить їй на праві приватної власності згідно технічного паспорту на житловий будинок від 23.10.2007 року. Він розташований на відповідній земельній ділянці площею 0.0187 гектарів за адресою м. Запоріжжя, вул. Дніпродзержинська. б. 5.

Власниками іншої частини будинку є відповідачі по справі, а саме: ОСОБА_3 (розмір частки, що їй належить - 1/3 частка власності): ОСОБА_4 ( 1/3 частка власності); ОСОБА_5 (61/300 часток власності); ОСОБА_6 (61/300 часток власності); ОСОБА_7 (61/300 часток власності); ОСОБА_8 (39/100 часток власності); ОСОБА_9 (1/3 часток власності).

На теперішній час між співвласниками вказаного будинку виник спір про порядок користування земельною ділянкою. Сусіди - відповідачі по справі, не дають можливості користуватися належній їй земельною ділянкою, оскільки поставили паркан і тепер вона не маю можливості потрапити на свою ділянку. Намагаючись вирішити це питання, позивачка звернулася до компетентних органів, які на підставі геодезичних вимірів запропонували два варіанти можливого встановлення межі для виділення їй земельної ділянки. Тому позивачка просить визначити порядок користування земельною ділянкою домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпродзержинська, 5 згідно розподілу земельної ділянки ТОВ «Проект-комплекс» (Варіант-1) та виділити їй - ОСОБА_10 в користування земельну ділянку площею 0,0180 гектарів за адресою м. Запоріжжя, вул. Дніпродзержинська, б. 5.

У судовому засіданні позивачка суду пояснила, що між нею та відповідачами досягнута угода щодо розподілу земельної ділянки. Так, вони домовилися, що земельна ділянка площею 0,0180 гектарів, буде виділена їй у користування, відповідно до схеми меж земельної ділянки.

В свою чергу позивачка довила, що калитка „1" та прохід 0,9 м., буде встановлена біля стіни будинку для Вільного обслуговування вікон та газової труби. Встановлена калитка буде з двосторонньою фіксацією. Вільний доступ до вікон „2", газової труби та стелі буде у будь-який час. Також з її боку не буди ніяких забудівель, які б могли зачиняти вікна та їх зовнішній вигляд. Ніяких забудівель, які б могли прилягати до стіни будинків № 4, № 5, з проходом 0.9 м.. Крім того, не зважаючи на товщу паркану „З" та його конструкції, паркан не повинен бути виходити за кордон кута будинків № № 4,5.

Відповідачі проти наданої позивачем пропозиції не заперечували, просили суд задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

Вислухав пояснення позивачки, а також дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до Земельного законодавства, а саме ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право (у даному випадку користування) на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10, ( позивач), проживає у житловому будинку № 5 по вул. Дніпродзержинська у м. Запоріжжя, який належить їй на праві приватної власності згідно Технічного паспорту на житловий будинок від 23.10.2007 року, та який розташований на відповідній земельній ділянці. Позивач є власником земельної ділянки площею 0.0187 гектарів за адресою м. Запоріжжя, вул. Дніпродзержинська. б. 5.

Власниками іншої частини будинку є відповідачі по справі, а саме: ОСОБА_3 (розмір частки, що їй належить - 1/3 частка власності): ОСОБА_11 ( 1/3 частка власності); ОСОБА_5 (61/300 часток власності); ОСОБА_6 (61/300 часток власності); ОСОБА_7 (61/300 часток власності); ОСОБА_8 (39/100 часток власності); ОСОБА_12 (1/3 часток власності).

У відповідності з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані позбавленням права володіння земельною ділянкою. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування розпоряджання своїм майном.

Однак, у судовому засіданні сторонами доведено, що між ними досягнута угода щодо землекористування між співвласниками.

Відповідно до ст.. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, аналізуючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 88. 105. 120, 152, 158 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_10 у користування земельну ділянку площею 0,0180 гектарів, яка розташована за адресою: ОСОБА_1, вул.. Дніпродзержинська будинок № 5.

Зобов"язати ОСОБА_10 встановити калитку „1" та прохід 0,9 м., біля стіни будинку для вільного обслуговування вікон та газової труби.

Встановити калитку з двосторонньою фіксацією.

Надавати вільний доступ до вікон „2", газової труби та стелі буде у будь-який час.

Не встановлювати ніяких забудівель, які б могли зачиняти вікна та їх зовнішній вигляд.

Не встановлювати ніяких забудівель, які б могли прилягати до стіни будинків № 4, № 5, з проходом 0.9 м..

Не встановлювати паркан таким чином, щоб, не зважаючи на товщу паркану „З" та його конструкції, паркан не повинен бути виходити за кордон кута будинків №№4,5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя