Справа № 2-126/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2010 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллах до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про внесення змін до кредитного договору, графіку погашення кредиту, про зобов"язання зарахувати кошти на рахунок, про визнання певних обставин,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 22.12.2006 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк», в особі начальника відділення №837 цього банку ОСОБА_2 був укладений договір «Про надання споживчого кредиту №0» на суму 139 000 доларів США. Вказані кошти були перераховані на поточний рахунок №9900, відкритий на його імя, однак він їх не отримав, так як вони були зняті з цього рахунку іншою особою. Згідно п.1.5 вказаного кредитного договору кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника №9900 для подальшого використання за цільовим призначенням. Оскільки у нього (позивача) не було доказів порушень, допущених банком під час оформлення документів за кредитним договором, то він вимушений був виконувати свої зобовязання щодо погашення кредиту та відсотків, не отримавши кредитних коштів. Він сплачував кошти на рахунок №876, як визначено пунктом 1.2.2 кредитного договору. З наданих відповідачем банком копій документів, які оформлялися за кредитним договором, він дізнався про існування документів, на яких здійснені підписи від його імені, але він їх не підписував, що й стало причиною подальшого непогашення кредиту. На момент припинення погашення кредиту він сплатив банку, згідно довідки останнього від 14.12.2010 року, наступні суми: кредитну заборгованість 26 351 долар 15 центів США; нараховані відсотки 33 127доларів 49 центів США. Висновком судової почеркознавчої експертизи від 18.08.2010 року №4098/10-11 встановлено, що з усіх документів для оформлення кредиту та отримання коштів, під якими поставив свій підпис він (позивач), були тільки договір «Про надання споживчого кредиту №0» від 22.12.2006 року, а також нотаріально посвідчений Договір іпотеки №40512 від цієї ж дати. Всі інші документи підписані не ним. Крім того, аналогічний висновок експерта є в кримінальній справі №50-5495, порушеній стосовно ОСОБА_3 Абдолалі за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190, ч.ч.1, 3 ст.358 КК України, та стосовно бувшого начальника відділення №837АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Таким чином, на сьогоднішній день встановлені та існують докази, що вказують про істотне порушення банком вимог законодавства під час оформлення кредитних відносин з ним (позивачем), а саме Постанови Правління НБУ №492 від 12.11.2003р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за № 1172/8493 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» із змінами, а саме - пунктом 6 цієї Постанови, де зазначено, що відкриття поточного рахунку здійснюється в такому порядку: «фізична особа пред'являє уповноваженому працівнику банку паспорт або документ, що його замінює. Фізичні особи-резиденти додатково мають пред'явити документ, виданий органом державної податкової служби, що засвідчує присвоєння їм ідентифікаційного номера платника податків;уповноважений працівник банку ідентифікує фізичну особу, яка відкриває рахунок, та підтверджує здійснення ідентифікації копіюванням вищезазначених документів у порядку, установленому пунктом 2.3 цієї Інструкції;фізична особа заповнює заяву про відкриття поточного рахунку (додаток 5) та картку із зразками підписів (додаток 4). Зразки підписів засвідчуються підписом уповноваженого працівника банку; між фізичною особою і банком укладається договір банківського рахунку». Таким чином вбачається, що відповідач - банк завідомо, ще на стадії підготовки та оформлення документів по кредитному договору, позбавив його можливості отримати належні йому кошти по цьому договору з поточного рахунку №9900. Враховуючи пояснення сторони відповідача, він (позивач) усвідомив необхідність уточнити свої позовні вимоги в порядку ст.31 ЦПК України, оскільки розпорядитися коштами, якщо вони будуть зараховані на поточний рахунок №9900, може тільки особа, що відкрила даний рахунок або особа за довіреністю власника рахунку. З його (позивача) пояснень та висновку експерта №4098/10-11 вбачається, що він (позивач) не укладав договору №210399 банківського рахунку від 21.12.2006 року, а тому надавати розпорядження банку, у відповідності до ст.1066 ЦК України, щодо коштів на рахунку №9900 не може. Згідно ст.1066 ЦК України, банк зобовязаний приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. У відповідності до п.6 Постанови Правління НБУ №492 від 12.11.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за № 1172/8493 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», «між фізичною особою і банком укладається договір банківського рахунку». Йде мова про особу власника рахунку. У звязку з викладеним вбачається необхідність у відкритті для нього (позивача) в цьому ж відділенні №837 ПАТ «УкрСиббанк» іншого поточного рахунку, на який би були перераховані кредитні кошти по договору «Про надання споживчого кредиту №0» від 22.12.2006 року. Для цього 08.12.2010 року він (позивач) у відділені №837 ПАТ «УкрСиббанк» (місто Київ, вулиця Перова, 24) уклав договір №9901 USD «Про відкриття та обслуговування банківського поточного рахунку фізичної особи» в доларах США, номер цього поточного рахунку 9901. У відповідності до ч.2 ст.1067 ЦК України, банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунку, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. У відповідності до ч.3 ст.1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Таким чином, він (позивач), у випадку задоволення позову, може розпоряджатися коштами, що надійдуть за договором «Про надання споживчого кредиту №0» від 22.12.2006 року на особисто ним відкритий поточний рахунок №9901. Умови кредитування під 11,8% річних та десятирічний термін погашення кредиту з відсотками є прийнятними для нього (позивача). Приймаючи до уваги, що він (позивач), не дивлячись на виявлені істотні порушення зі сторони банку, хоче отримати кредитні кошти, відновити погашення кредиту, то виникла необхідність впорядкувати його відносини з банком в частині графіку погашення кредиту, оформленого у вигляді додатку №1 до договору «Про надання споживчого кредиту №0» від 22.12.2006 року. З цього додатку вбачається, що термін погашення кредиту завершується 22.12.2016року, тобто, розрахований на 10 років. У відповідності до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Для впорядкування відносин просив задовольнити його позовні вимоги та: 1) визнати дії ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллаха у правовідносинах з Банком за договором «Про надання споживчого кредиту №0» від 22 грудня 2006 року такими, що не надають підстав останньому для розірвання даного Договору; 2) визнати рахунком позичальника за договором «Про надання споживчого кредиту №0» від 22 грудня 2006 року поточний рахунок №9901 в доларах США, відкритий ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллахом 08 грудня 2010 року у відділенні №837 ПАТ «УкрСиббанк»; 3) зобовязати Банк зарахувати на поточний рахунок №9901 позичальника ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллаха грошові кошти в сумі 139000,00 доларів США за договором «Про надання споживчого кредиту №0» від 22 грудня 2006 року та видати вказані кошти на вимогу цього позичальника; 4) внести зміни до графіку погашення кредиту, оформленого додатком №1 до договору «Про надання споживчого кредиту №0» від 22 грудня 2006 року, продовживши строки погашення кредиту на термін, який визначається моментом припинення ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллахом погашення кредиту та моментом зарахування Банком на поточний рахунок №9901 кредитних коштів; 5) визнати кошти в сумі 59 478,64 (пятдесят девять тисяч чотириста сімдесят вісім) доларів 64 центи США, сплачені ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллахом в ПАТ «УкрСиббанк» за договором «Про надання споживчого кредиту №0» від 22 грудня 2006 року, частково виконаним зобовязанням щодо погашення кредиту за цим договором; 6) визнати, що у ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллаха за договором «Про надання споживчого кредиту №0» від 22 грудня 2006 року перед Банком є поточні зобовязання щодо погашення кредиту і немає заборгованості щодо погашення кредиту.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Пояснили, що позовні вимоги є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 22.12.2006 року між позивачем -ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллахом та АКІБ «УкрСиббанк», в особі начальника відділення № 837 цього банку ОСОБА_2 був укладений «Договір про надання споживчого кредиту №0» на суму 139 000,00 доларів США, відповідно до умов якого банк надав позивачу кредит, а позивач зобов'язувався повернути кредит в порядку, на умовах та у строки, встановлені кредитним договором. Зазначене позивачем в уточненій позовній заяві про те, що оскільки він не мав доказів порушень, допущених банком під час оформлення документів за кредитним договором, то він був вимушений виконувати свої зобов"язання щодо погашення кредиту та відсотків згідно п.1.2.2. договору, не отримавши кредитних коштів, - вважають безпідставним та суперечливим, так як в указаному пункті договору зазначено, що позичальник зобов"язаний саме повернути, а не просто так сплачувати. Якщо позивач неначе б то не отримав кредитні кошти, то про які ще «докази порушень, допущених Банком» може йти мова як про причину усвідомлення ним (відповідачем) факту порушення свого права? У випадку неотримання кредиту ніхто і ніщо не могло «вимусити» позивача повертати кошти. А він це робив, робив добровільно, оскільки реально користувався кредитними коштами. Отже, фактично позивач свідомо перекручує обставини і вводить суд в оману, посилаючись на те, що він неначе б то «не знав», що не отримав кредитні кошти, в той же час повертаючи їх, ці кошти банку. Це абсурдно. Якщо повертав, то однозначно - отримував. Вказане позивачем те, що на сьогодні встановлені та існують докази, що вказують про істотне порушення банком вимог оформлення кредитних відносин з ним є наміром позивача видати бажане за дійсне, оскільки це розбивається вщент рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанцій, в яких чітко встановлено факт виконання в повному обсязі банком умов кредитного договору в частині надання кредитних коштів позивачеві. Безпідставним є і посилання позивача на те, що банк завідомо ще на стадії підготовки та оформлення документів по кредитному договору позбавив його можливості отримати належні йому кошти по цьому договору з поточного рахунку 9900. Якщо хтось і позбавив позивача «завідомо, ще на стадії підготовки та оформлення документів» можливості отримати належні йому кошти, то тільки та особа, яка мала на руках особисті документи (тимчасове посвідчення на право проживання та ін.) позивача. Але в судовому засіданні позивач заявив, що нікому їх, ці документи не передавав, вони завжди були у нього і під його постійним контролем. Тобто цей «хтось» - сам позивач - ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллах. Крім того, в кредитному договорі, на момент підписання його позивачем, вже був зазначений рахунок, на який за його згодою банк мав перераховувати кредитні кошти - № 9900. Позивач не міг не знати про існування цього рахунку принаймні ще з 22.12.2006 року. Отже, твердження позивача про те, що хтось винен в тому, що він неначе б то був кимсь позбавлений можливості отримати кредит, абсолютно безпідставні. Таким чином наявні умови, передбачені ст. 616 Цивільного кодексу України, яка зазначає: «Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення». Безпідставними є і вимоги позивача про визнання його дій такими, що не дають їм банку підстав для розірвання кредитного договору. Банк не має наміру розривати зазначений договір, навпаки, чекає від позивача його добросовісного виконання, по-друге, банк вже як-небудь сам визначиться у випадку необхідності, є в нього підстави розривати договори чи немає. Відкриття нового рахунку в їх банку - є правом позивача, ніхто жодним чином не перешкоджав і не перешкоджає позивачеві відкрити в будь-якому відділенні хоч десять рахунків. Більше того, банк міг би перерахувати ці кошти на будь-який рахунок в будь-якому банку на території України за бажанням позивача, але ж він, позивач, в кредитному договорі зазначив саме той, куди банк і перерахував кредитні кошти. На їх думку, абсолютно протиправно заднім числом змінити номер рахунку, на який банк вже одного разу перерахував кредитні кошти. При висуванні цієї вимоги позивач не навів жодної правової норми, на підставі якої була б можлива така заміна. Безпідставна і вимога про внесення змін до графіку погашення кредиту, оскільки такий графік вже є, це додаток № 1 до договору, і його треба просто дотримуватись позивачу або сплачувати санкції за його порушення. Ніхто, принаймні банк, в цьому позивачеві не перешкоджав і не перешкоджає. Зазначили, що позивач, висловлюючи вимогу про визнання, що у нього за кредитним договором перед банком є поточні зобов 'язання щодо погашення кредиту і немає заборгованості щодо погашення кредиту, суперечить сам собі. Зобов'язання позивача перед банком повертати кредит і сплачувати проценти існують, цього ніхто не заперечує, врешті решт це зрозумів і сам позивач. Виникли ці зобов'язання в день перерахування банком коштів по кредитному договору, але вони, ці зобов'язання прострочені позивачем. Оскільки виконання банком своїх зобов'язань по кредитному договору підтверджено рішенням суду апеляційної інстанції та ухвалою Верховного Суду України, визнано самим позивачем, то вважають, що у суду є всі правові підстави винести рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову, в силу відсутності підстав та належних доказів для задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

В суді встановлено, що 22.12.2006 року між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ "УкрСиббанк"), в особі начальника відділення №837 цього банку ОСОБА_2, був укладений договір «Про надання споживчого кредиту №0» на суму 139 000 доларів США. Згідно п.1.5 вказаного кредитного договору кредит надається шляхом зарахування Банком коштів на поточний рахунок позичальника №9900 для подальшого використання за цільовим призначенням. Цього ж 22.12.2006 року між цими ж сторонами було укладено і договір іпотеки, відповідно до якого позивач передав відповідачу в забезпечення вказаних кредитних зобов"язань в іпотеку нерухоме майно чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві приватної власності. Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи №4098/10-11 від 18.08.2010 року, складеного за ухвалою суду КНДІСЕ, встановлено, що з усіх документів для оформлення кредиту та отримання коштів, під якими поставив свій підпис позивач ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллах, були тільки договір «Про надання споживчого кредиту №0» від 22.12.2006 року, а також нотаріально посвідчений Договір іпотеки №40512 від цієї ж дати. Згідно даного висновку:

«Підписи від імені ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллах:

- в графі «Підпис платника» в заяві на переказ готівки №11 від 22 грудня 2006р. (а.с.214),

- в графі «Підпис платника» в заяві на переказ готівки №2 від 25 грудня 2006р. (а.с.215), а також підписи від імені ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллаха, електорофотографічні зображення яких містяться:

- в графі «Підпис отримувача» в заяві на видачу готівки №14 від 22.12.2006р., наданій для дослідження у вигляді електрофотокопії (а.с.87);

- в графі «Підпис отримувача» в заяві на видачу готівки №3 від 25.12.2006р., наданій для дослідження у вигляді електрофотокопії (а.с.86);

- в графах «Зразок підпису власника рахунку» в двох картках із зразками підписів від 21.12.2006р., наданих для дослідження у вигляді електрофотокопій (а.с.68, 84);

- в графі «(підпис власника рахунку. . .)» в заяві про відкриття поточного рахунку 5900 у доларах від 21.12.2006р., наданій для дослідження у вигляді електрофотокопії (а.с.69);

- в графі «(підпис власника рахунку. . .)» в заяві про відкриття поточного рахунку 5900 у гривнях від 21.12.2006р. в двох примірниках, наданих для дослідження у вигляді електрофотокопії (а.с.70, 85);

- в графах «Клієнт» на кожній сторінці Договору №210399 банківського рахунку від 21.12.2006р., наданому на дослідження у вигляді електрофотокопії (а.с.81-83);

- в графі «Клієнт» в Додатку до Договору №210399 банківського рахунку від 21.12.2006р., наданому на дослідження у вигляді електрофотокопії (а.с.80) виконав не ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллах». Крім того, аналогічний висновок експерта є в кримінальній справі №50-5495, порушеній стосовно ОСОБА_3 Абдолалі за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190, ч.ч.1,3 ст.358 КК України, та стосовно бувшого начальника відділення №837АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Таким чином, в суді встановлено та доведено, підтверджено висновком судової експертизи те, що позивач особисто кредитні кошти - в сумі 139 000 доларів США не отримував. Будь-яких даних чи доказів того, що позивач уповноважував будь-кого отримати за нього вказані грошові кошти суду не було надано. Не заперечним є факт того, що банк перерахував кредитні грошові кошти на поточний рахунок №9900, відкритий на імя позивача, однак позивач їх не отримав, так як вони були зняті з цього рахунку іншою особою. Пунктом 1.1 кредитного договору, укладеного між сторонами 22.12.2006 року, передбачено, що банк зобов"язується надати позичальнику позивачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 139 000 грн. Враховуючи викладене вище, слідує, що відповідач - банк дане зобов"язання не виконав, кошти (кредит) позивачу стороні кредитного договору, не надав. Безпідставним є посилання сторони відповідача на те, що кредитні кошти могли бути передані особі, схожій на позивача, чи особі, яка була разом з позивачем за вказівкою останнього, так як, так як, по перше це є припущення, а по друге - припустивши такі варіанти, слідує, що працівники банку грубо порушують діюче законодавство, не перевіряють належним чином особу, якій видаються кошти. Безпідставне є і посилання на те, що сплата позивачем частини суми кредиту та відсотків деякий період згідно умов кредитного договору, свідчить про те, що позивач отримував кошти - кредит, так як це є припущення, яке судом не може бути прийняте до уваги. Крім того, дані посилання, припущення спростовуються висновком судової експертизи, якою встановлено, що позивачем не було підписано жодного фінансового документу, який би свідчив про отримання останнім суми кредиту. Судом не може бути враховано і посилання сторони відповідача на наявність судових рішень між цими ж сторонами, так як дані рішення стосуються інших обставин, предмету спору, підстав.

Встановлено, що позивач сплатив банку по кредитному договору від 22.12.2006 року, згідно довідки останнього від 14.12.2010 року, наступні суми: кредитну заборгованість 26 351 долар 15 центів США; нараховані відсотки 33 127доларів 49 центів США. Суд приймає до уваги пояснення сторони позивача стосовно того, що позивач, не отримавши суму кредиту, частково виконував свої зобов"язання по кредитному договору, до отримання доказів в підтвердження того, що він не підписував документи на отримання кредиту, тому, що ним був підписаний кредитний договір, згідно якого він прийняв на себе певні зобов"язання, і невиконання цих зобов"язань могло потягнути за собою реалізацію його власності квартири. яку він передав у заставу, договір якої підписаний також ним.

Викладене вище свідчить про те, що позивач приступив до виконання умов кредитного договору, має намір і далі продовжувати його виконання. Враховуючи це, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов"язання відповідача банку зарахувати кошти в сумі 139 000 доларів США на рахунок позивача, тобто зобов"язати банк виконати належним чином свої обов"язки по кредитному договору, сама назва якого "Про надання споживчого кредиту", підлягає задоволенню. Вимога про визнання рахунком позичальника нового рахунку та зарахування даних коштів на новий рахунок, відкритий позивачем на даний час у відповідача, також підлягає задоволенню, оскільки рахунок, зазначений в кредитному договорі вже був використаний за участю сторонніх осіб. Крім цього, враховується і те, що розпорядитися коштами, якщо вони будуть зараховані на поточний рахунок №9900 (вказаний в кредитному договорі), може тільки особа, що відкрила даний рахунок або особа за довіреністю власника рахунку, а з пояснень позивача та висновку експерта №4098/10-11 вбачається, що позивач не укладав договору №210399 банківського рахунку від 21.12.2006 року, а тому надавати розпорядження відповідачу - банку, у відповідності до ст.1066 ЦК України, щодо коштів на рахунку №9900 не може. Згідно ст.1066 ЦК України, банк зобовязаний приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Враховуючи те, що кредитний договір має додаток графік погашення кредиту, строки погашення кредиту, та враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що до графіку погашення кредиту мають бути внесені зміни, а саме: термін погашення кредиту має бути продовжений на термін, який визначається моментом припинення позивачем погашення кредиту та моментом зарахування відповідачем - ПАТ "УкрСиббанк" на поточний рахунок №9901 кредитних коштів. Підлягає задоволенню і вимога про визнання коштів в сумі 59478,64 доларів США, сплачених позивачем відповідачу за кредитним договором від 22.12.2006 року, частково виконаним зобовязанням щодо погашення кредиту за цим договором.

Стосовно позовних вимог про визнання дії позивача у правовідносинах з відповідачем за кредитним договором від 22.12.2006 року такими, що не надають підстав останньому для розірвання даного договору та про визнання, що у позивача за кредитним договором від 22.12.2006 року перед відповідачем є поточні зобовязання щодо погашення кредиту і немає заборгованості щодо погашення кредиту суд приходить до наступного. Вказані вимоги, враховуючи викладене вище щодо вимог, які підлягають задоволенню, є тотожними, оскільки зобов"язання відповідача зарахувати на рахунок позивача кредитні кошти, свідчить про те, до відповідачем не виконані свої зобов"язання по кредитному договору, які є першочергові, такими, що мають бути виконані взагалі до початку виконання позивачем своїх зобов"язань, що в свою чергу свідчить про відсутність у відповідача підстав ставити питання про розірвання кредитного договору із-за невиконання позивачем своїх зобов"язань. Ці ж обставини свідчать і про те, що позивач не має заборгованості щодо погашення кредиту, а має лише обов"язок погашати кредит після зарахування відповідачем на рахунок позивача суми кредиту, після внесення змін до графіку погашення кредиту, враховуючи сплачену ним суму.

Відповідно до ч.2 ст.1067 ЦК України банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Частиною 3 ст.1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. По даній справі встановлено, що невиконання відповідачем банком свого обов"язку, що прямо передбачено договором та діючим законодавством щодо надання позичальнику кредиту (грошових коштів), є грубим та істотним порушенням договору.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлене законом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 651, 1066, 1067, 1068, 1073 ЦК України, ст.ст.60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати рахунком позичальника за договором "Про надання споживчого кредиту №0" від 22.12.2006 року поточний рахунок №9901 в доларах США, відкритий ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллахом 08.12.2010 року у відділенні №837 ПАТ "УкрСиббанк".

Зобовязати ПАТ "УкрСиббанк" зарахувати на поточний рахунок №9901 позичальника ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллаха грошові кошти в сумі 139 000,00 доларів США за договором "Про надання споживчого кредиту №0" від 22.12.2006 року та видати вказані кошти на вимогу позичальника.

Внести зміни до графіку погашення кредиту, оформленого додатком №1 до договору "Про надання споживчого кредиту №0" від 22.12.2006 року, продовживши строки погашення кредиту на термін, який визначається моментом припинення ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллахом погашення кредиту та моментом зарахування ПАТ "УкрСиббанк" на поточний рахунок №9901 кредитних коштів.

Визнати кошти в сумі 59 478,64 доларів США, сплачені ОСОБА_1 Фірузджайє Ходжатоллахом в ПАТ "УкрСиббанк" за договором "Про надання споживчого кредиту №0" від 22.12.2006 року, частково виконаним зобовязанням щодо погашення кредиту за цим договором.

В інших частинах позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: