23.03.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-730 Головуючий в І інстанції
Категорія 46 Доповідач Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2010 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Херсонської області у складі :

головуючого Колісниченка А.Г.,

суддів Капітан І.А.,

ОСОБА_2,

при секретарі Пасько Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 25.01.2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, тертя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору про поділ спільного майна подружжя та визнання права спільної сумісної власності на майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25.01.2010 року позов ОСОБА_4 задоволено. За позивачкою визнано право власності на ? частину нежитлових приміщень, розташованих по вул. Радянській,46 у м. Херсоні. ОСОБА_3 у задоволенні зустрічного позову відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов та відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог.

Представник апелянта, у судовому засіданні, на задоволенні апеляції наполягали, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення,а також дана неправильна оцінка доказам по справі.

ОСОБА_4, у судовому засіданні, проти задоволення апеляції заперечувала, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Треті особи до суду не з'явились, про причини неявки не повідомили, тому колегія суддів визнаючи причину неявки третіх осіб неповажною вважає на можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, що з'явились до судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, у межах, визначених цивільно-процесуальним законом, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 10.10.1992 року. У шлюбі 19.11.1996 року у них народилась донька Владислава, яка проживає з ОСОБА_3 У період шлюбу подружжя придбало жилий будинок № 63 по вул. Молодіжній у м. Херсоні, жилий будинок № 9 по пров. 1-Бузькому у м. Херсоні, земельну ділянку площею 0,499 га за тією ж адресою, автомобіль «Мазда» 2006 року випуску державний номер НОМЕР_1, автомобіль «Рендж-Ровер» 2008 року випуску державний номер НОМЕР_2. Вказане майно було поділено між сторонами у добровільному порядку, що закріплено нотаріально посвідченим договором від 29.04.2009 року. Також під час шлюбу, на ім'я ОСОБА_3 були придбані нежитлові приміщення першого поверху дослідно-експериментальної бази площею 380,3 кв. м та поверху І-а площею 141,2 кв. м, приміщення складу-магазину площею 627,7 кв. м, приміщення підвалу площею 258,6 кв. м, частина першого поверху площею 267,7 кв. м. Окрім того, На ОСОБА_3 оформлено приміщення площею 21,2 кв. м та надбудова(антресоль) площею 199,7 кв. м. Всі вказані нежитлові приміщення розташовані по вул. Радянській,46 у м. Херсоні.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є приватними підприємцями, обидва здійснювали підприємницьку діяльність і на доходи, одержані від цієї діяльності були придбані спірні нежитлові приміщення по вул. Радянській,46 у м. Херсоні.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів вважає правильним та погоджується із висновком суду про визнання вказаного нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ на підставі ст.ст.60,61,70 СК України.

Окрім того, колегія суддів вважає правильним висновок суду про необґрунтованість вимог зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про поділ спільного майна подружжя, який було укладено 29.04.2009 року.

Так, вимоги зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання договору від 29.04.2009 року недійсним обґрунтовувались помилкою з його боку щодо обставин, які мають істотне значення, зокрема щодо реальної вартості майна (ч.1 ст.229 ЦК України), обманом з боку ОСОБА_4Л.(ч.1 ст.230 ЦК України), а також укладення ним договору під впливом тяжких обставин (ст.233 ЦК України), зокрема через неможливість спілкування із донькою. Однак, заявлені позивачем за зустрічним позовом підстави визнання правочину недійсним виключають одна одну, а крім того ОСОБА_3 належним чином не доведено обставин, на які він посилався на обґрунтування свого позову.

Доводи апелянта колегією суддів перевірені та до уваги не приймаються, як такі, що не спростовують висновків суду.

Зважаючи на наведене, підстав для скасування чи зміни рішення суду, а відтак і для задоволення апеляції не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 25.01.2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий Колісниченко А.Г.

судді Капітан І.А.

ОСОБА_2