Справа №2-1806/09 08.04.2010 08.04.2010 08.04.2010
Провадження №22ц-611/10
Справа №22ц-611/10 Суддя першої інстанції Богатирчук Г.А.
Категорія 48 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Довжук Т.С., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі судового засідання Голубкіній О.О.,

за участю: позивачки ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 грудня 2009 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И Л А :

16 січня 2006 р. ОСОБА_2 подала в суд позов до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Справа розглядалась судами неодноразово. Останнім рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 грудня 2009 р. позов задоволено. Постановлено стягувати щомісячно з відповідача на користь позивачки кошти (аліменти) на утримання доньки Світлани, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову й до повноліття дитини. Також з відповідача стягнуто в доход держави судові витрати. Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів за один місяць.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, просив оскаржене рішення змінити, зменшивши розмір аліментів до ? части всіх видів його заробітку за місяць.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, в межах заявлених позовних вимог, дослідив обставини справи і дійшов вірного висновку, що відповідно до ст. ст. 180 - 182 СК України та роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України ,,Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 р. (з наступними змінами), батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. За рішенням суду аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач постійного місця роботи не має. В зв'язку з чим, контролювати та перевіряти правильність відрахувань аліментів у частці з його заробітку державні виконавці не в змозі.

Тому не викликає заперечень висновок місцевого суду про покладення на відповідача обов'язку щомісячної сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі.

Водночас, ст. 182 СК України зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, всупереч указаним вимогам ст. 182 СК України, визначаючи розмір аліментів, які підлягають щомісячному стягненню з відповідача, місцевий суд не в повній мірі врахував зазначені вище обставини щодо матеріального становища відповідача, а тому встановив розмір аліментів у більшому ніж він спроможний сплачувати, оскільки на звернув увагу на стан здоровя відповідача та знаходження на його утриманні старої матері.

В зв'язку з чим, оскаржене рішення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає зміні в бік зменшення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313 - 316 ЦПК України року, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 грудня 2009 р. в частині розміру аліментів, які підлягають щомісячному стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, змінити, зменшивши розмір стягнення з 1500 (однієї тисячі пятсот) грн. до 400 (чотирьохсот) грн. щомісячно.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: