ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-957/10
провадження № Б/н 1297
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києві в складі

головуючого судді: Шкоріної О.І.

при секретарі: Телегіній Н.О.

прокурора: Возовик О.О., Лиховид О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що останній , будучи батьком їх неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1997 року самоухилився від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дочки, не спілкувався з дівчинкою, не цікавився життям дитини, не брав участі у вихованні дитини, не піклувався про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не надавав дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляв інтересу до внутрішнього світу дочки, не створював умови для отримання останнью освіти. Вихованням та фактичним утриманням неповнолітньої ОСОБА_4 займається вона. Оскільки відповідач же надає матеріальну допомогу, то просила стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь..

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, пояснили, що після того, як відповідач залишив сім»ю, останній ніколи не цікавився життям, здоров»ям, успіхами дитини. На даний час вихованням її дочки займається вона та чоловік, з яким вона перебуває у фактично шлюбних стосунках. Жодного разу батько дитині не телефонував, гроші та подарунки не передавав, взагалі дитиною не цікавився. Крім того, пояснила, що у неї виникають певні труднощі з оформленням виїзду дочки за кордон, оскільки для цього потрібен дозвіл батька, якого дуже важко розшукати.

Відповідач позовні вимоги не визнав і просив в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що він ніколи не відмовлявся від дочки, але у зв»язку з певними обставинами, повинен був в 2001 році виїхати за межі України і протягом шести років знаходився за кордоном нелегально. Підтвердив, що 3 2000 року він матеріально позивачці не допомагав, гроші на утримання дочки не передавав. Також з пояснив, що він ніколи не звертався до Органів опіки а піклування з заявами про неможливість спілкуватися з дочкою. Проти стягнення з нього аліментів не заперечував..

Представник третьої особи органа опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що орган опіки та піклування, розглянувши матеріали справи про позбавлення батьківських прав гр.ОСОБА_3 щодо неповнолітньої ОСОБА_4 та врахувавши думку дитини, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

Суд вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи , вислухавши висновок прокурора, який вважав за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав, який не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини.

ухиляється від виконання батьківських обовязків, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1 листопада 1996 року /а.с.5/. Від шлюбу народилася дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/.

Шлюб між сторонами розірваний 27.06.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м.Києві /актовий запис № 353 від 27.06.2000 року /а.с.7/.

Судом встановлено з пояснення сторін, що приблизно з кінця 1997 року сім»я сторін розпалася, дочка залишилася проживати разом з матір»ю, яка піклувалися про дитину, виховувала її.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, , що вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач фактично з кінця 1997 року не приділяє дочці належної уваги, не приймає участі у виховання дитини, не цікавиться фізичним та духовним розвитком дівчинки, не надавав матеріальної допомоги на утримання останньої..

Данні обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_5 показав, що він фактично з 2000 року займається вихованням ОСОБА_4, з матір»ю якої перебуває у фактично шлюбних стосунках. Дівчинка називає його батьком і між ними склалися дуже теплі, рідні стосунки. Відповідач ОСОБА_3 ніколи не вітав дівчинку з днем народження, матеріально не допомагав. Майже кожного року, починаючи з 2000, у них виникали проблеми з отриманням дозволу від батька дитини на виїзд за кордон, як на відпочином, так і разом з класом на екскурсії.

Свідок ОСОБА_6 показала, що вона як класний керівник 8-Г класу, в якому навчається ОСОБА_4, знайома з батьками останньої ОСОБА_2 та ОСОБА_5, як сімейною парою, яка виховує дівчинку. Батьки дуже допомогають в організації в школі, де навчається ОСОБА_4, приймають участь в житті класу. Дівчинка називає батьком ОСОБА_5, про що зазначила і в анкеті, яку заповнювали в класі. ОСОБА_3 вона взагалі ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_4 їй доводиться онукою, вихованням якої вона займалася з самого народження дівчинки, тим самим допомагаючи своїй дочці, у якої вже була старша дочка. Відповідач ОСОБА_3 ніколи їм не телефонував, не цікавився життям онуки, матеріально не допомагав.. Приблизно тоді, коли онуці виповнилося два роки, в житті її дочки з»явився чоловік ОСОБА_5, який і займається вихованням ОСОБА_4, онука останнього називає татом.

Свідок ОСОБА_8 показала, що вона дуже довгий час знаходиться в дружніх стосунках з старшою сестрою ОСОБА_4, батька ОСОБА_9 по справі вона бачила тоді, коли сім»я проживала на вул..Горького, ОСОБА_10 була дуже маленька. Потім, ОСОБА_3 виїхав і більше вона ніколи його не бачила. ОСОБА_10 називає татом ОСОБА_5, який і займається вихованням дівчинки.

Про те, що у відповідача відсутній інтерес до процесу навчання дочки свідчить і довідка Скандинавської гімназії м.Києва, з якої вбачається, що ОСОБА_3, який записаний батьком у свідоцтві про народження малолітньої ОСОБА_4 за весь період навчання дитини у старших класах гімназії, починаючи з вересня 2005 року жодного разу не звертався до навчального закладу та взагалі не цікавився навчальним процесом та життям малолітньої.

Крім того, з довідки дитячого дошкільного закладу № 764 м.Києва також вбачається, що ОСОБА_3 за період з жовтня 1998 року по червень 2000 року включно жодного разу не звертався та взагалі ніколи не цікавився малолітньою ОСОБА_4, будь-якої участі у дошкільному житті дитини не брав.

Також ОСОБА_4 навчалася з вересня 2002 року по травень 2005 року у загальноосвітньому навчальному закладі «Навчально-виховний комплекс дитячий садок - шкода «Гармонія» і також відповідач жодного разу до садка-школи не звертався.

Не цікавився відповідач і станом здоров»я дочки ОСОБА_10, про що свідчать довідки Дитячої поліклініки Дарницького району, з яких видно, що за весь час перебування на дільниці станом здоров»я дитини опікувалася мати дитини, а також її чоловік ОСОБА_5

Оцінюючи покази свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12 в тій частині, що мати ОСОБА_4 не бажала спілкування своєї дочки з родичами ОСОБА_3, який тривалий час знаходився за кордоном, а на даний час також перешкоджає зустрічам батька з дитиною, суд вважає такими, що не грунтуються на будь-яких письмових доказах, оскільки жодного разу відповідач ОСОБА_3 не звертався до відповідних органів з заявами, в яких би повідомляв про створювані йому перешкоди в спілкуванні з дочкою, з вимогами вирішити питання щодо встановлення таких зустрічей.

Крім того, сам відповідач також не заперечує, що він не приймав участі у житті дочки, матеріально не допомагав, зустрітися не намагався.

Слід також зауважити, що свідок ОСОБА_11 показала, що приблизно в 2002 - 2003 роках ОСОБА_3 передавав гроші, продукти, речі в м.Полтава, де проживає його перша дружина з дітьми.

Таким чином, можна зробити висновок, що відповідач мав можливість будь-яким чином приймати участь в утриманні інших дітей, але жодного разу до часу звернення позивачки до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, не спробував допомогти дочці.

Згідно до висновку Органу опіки та піклування Дарницького району м.Києва № 7268/09 від 27.10.2009 року , в ході розгляду питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 на неповнолітню ОСОБА_4 було встановлено, що батько дитини з моменту народження дитини не приділяв їй належної уваги, а з часу фактичного припинення сімейних відносин, припинив взагалі приділяти увагу дитині та цікавиться її розвитком, з 1997 року батько з дитиною не спілкується, не проявляє до неї батьківської турботи, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її виховання, що свідчить про свідоме ухилення батька від виконання батьківських обовязків, а тому з метою захисту майбутнього та інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дочки. Зазначений висновок в судовому засіданні підтримала і представник Служби в справах неповнолітніх Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про позбавлення батьківських прав відповідача щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_4 можуть бути задоволені, оскільки відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню, піклуванню про здоровя, забезпечення здобуття дитиною освіти для її становленні як особистості та гармонійного розвитку.

Крім того, таке рішення буде відповідати інтересам самої ОСОБА_4.

Відповідно до ст.. 166 СК України особа , позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку на утримання малолітньої дочки, а тому суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача в такому розмірі.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 208, 212,213,215 ЦПК України, 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України ,

Суд,

ВИРІШИВ :

Позов - задовольнити .

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2,громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3 кв.З аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 /4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, починаючи з 7.08.2009 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 державне мито в сумі 51 грн. на користь держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржене шляхом подачі протягом десяти днів заяви до Дарницького районного суду м. Києва про апеляційне оскарження рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів до Дарницького районного суду м. Києва з часу подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: