АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-6220/10 Головуючий у 1-й інстанції Сировєтнік Т.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської

області в складі:

головуючого Гальонкіна С.А.

суддів Бондаревської С.М.

ОСОБА_1

при секретарі Амеліній М.В.

прокурора адвоката позивача

представника позивача відповідача

представника відповідача

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 8 квітня року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 а та ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення немайнової (моральної) шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування ля дійсним та перереєстрацію його,

Колегія суддів, заслухавши доповідь судці - доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 8 квітня 2010 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного . усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення немайнової ) шкоди задоволено частково.

Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_4 автомобілем АУДІ-4 1986 року випуску, двигун NKU ZZ44ZGА076239 державний номер Е 11-89 IX, власником якого він є.

Витребувано автомобіль АУДІ 4 1986 року випуску, двигун NKU ZZ44ZGА076239 державний номер Е 11-89 IX, з користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зобов»язано їх передати його в користування ОСОБА_4.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 з кожного по 5000 грн. моральної шкоди, по 221 грн. 15 коп. державного мита, по 15 грн. витрат на ІТЗ, та солідарно 3000 грн. за надання юридичної допомоги 300 грн. за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування автомобіля АУДІ - 4 1986 року випуску, двигун ІМКИ 224420А076239 державний номер Е 11-89 IX, дійсним та перереєстрацію його відмовлено.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в апеляційній скарзі ставлять питання про скасуванні рішення місцевого суду в зв»язку з тим, що воно постановлене в порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважають, що справа не підсудна Автозаводському районному суду м. Кременчука та не повно встановлені обставини по справі. Апелянти просять рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до місцевого суду з врахуванням правильної підсудності.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч. І п.п.3,4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Місцевим судом правильно встановлено про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 8 червня 1994 року по 1998 рік.

ОСОБА_4 4 червня 1994 року відповідно до договору купівлі-продажу № 1906 придбав автомобіль АУДІ-44 у ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого 19 вересня 2002 року, власником спірного автомобіля з 4 червня 1994 року значиться ОСОБА_4 (а.с. 38,84).

Під час перебування у шлюбі, 17 червня 1998 року був укладений договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_4 подарував автомобіль АУДІ-4 1986 року випуску, двигун МТШ 224420А076239 державний номер Е 11- 89 IX дружині ОСОБА_2. Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 11 квітня 2005 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено за безпідставністю.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав наміру на відчуження автомобіля своїй дружині та залишився його законним власником.

Цим же рішенням у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування автомобіля неукладеним відмовлено за пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2005 року рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 11 квітня 2005 року залишено без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 2 липня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилено, а рішення місцевого суду від 11 квітня 2005 року та ухвала апеляційного суду Полтавської області від 18 серпня 2005 року залишені без змін (а. с. 6-8).

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_4 є власником спірного автомобіля та що 17 червня 1998 року при укладанні договору дарування не передав даний автомобіль дружині, продовжив ним користуватися до 2004 року. Згідно довідки з МРЕВ ДАІ спірний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_4 з 1994 року. З приводу перереєстрації автомобіля в органи МРЕВ ДАІ ОСОБА_2 не зверталася.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 3 травня 2007 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання за нею права власності на автомобіль НОМЕР_1, 1986 року випуску, та про визнання недійсною державної реєстрації вказаного автомобіля в органах МРЕВ ДАІ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області на ім»я ОСОБА_4 відмовлено.

Відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аналізуючи судові рішення, якими встановлено та зазначено в їх тексті, що за наявності договору дарування від 17 червня 1998 року, належним власником спірного автомобіля є ОСОБА_4. Ці встановлені обставини місцевий суд і брав за основу при відмові у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль.

Вище наведені рішення вступили в законну силу та є чинними. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 11 квітня 2005 року встановлена обставина, що власником автомобіля АУДІ 4 1986 року випуску, двигун ИКИ 224420А076239 державний номер Е 11-89 IX є ОСОБА_4.

Місцевий суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що належним власником спірного автомобіля є ОСОБА_4 Відповідачі утримують у себе спірний автомобіль, чого не заперечують. Тому позовні вимоги ОСОБА_4 обгрунтовано задоволені судом.

Також судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування автомобіля дійсним та перереєстрації автомобіля з вище зазначених та встановлених місцевим судом підстав.

Відповідно до ч. І ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред»являються в суд за місцем її проживання.

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_6 з відповідачів, а саме ОСОБА_3 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, що є територією Автозаводського району м. Кременчука. Тому доводи апелянтів про те, що справа розглянута місцевим судом з порушенням правил підсудності безпідставні та не грунтуються на матеріалах справи.

Стаття 15 ЦК України вказує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів особи.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно до ч. З ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Судом правильно встановлено, що внаслідок порушеного права власності на автомобіль ОСОБА_4 тривалий час, з 2004 року був позбавлений можливості належним чином користуватися автомобілем, в зв»язку з чим переніс фізичні та моральні страждання.

Встановивши такі обставини місцевий суд прийшов до вірного висновку про те, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн., місцевий суд не врахував характер та обсяг моральних страждань, тяжкість вимушених змін у його житті, а також те, що в порядку відшкодування моральної шкоди може бути стягнута така сума, що можлива в обігу між сторонами.

З цих підстав рішення місцевого суду підлягає зміні із зменшенням розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди до 6 000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Колегія суддів зазначає про те, що діюче законодавство не передбачає стягнення судових витрат, зокрема витрат на правову допомогу та проведення судових експертиз, в солідарному порядку. Тому в цій частині рішення підлягає скасуванню.

Інші доводи , викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись 303, 304, ч. І п.4 ст. 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 частково задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 8 квітня 2010 року в частині стягнення моральної шкоди, витрат за проведення експертизи та за юридичну допомогу скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кожного на користь ОСОБА_4 витрати за проведення експертизи по 150 грн., за надання юридичної допомоги по 1500 грн.. та на відшкодування моральної шкоди по 3000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.

Головуючий Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: /підпис/