Справа № 2-3062/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 28.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та відповідачкою було укладено кредитний договір № СL-005/133/2008, за яким відповідачці надано кредит в розмірі 28 000 доларів США. Відповідно до договору відповідачка зобовязалася прийняти, належним чином використати та повернути кредитні кошти. Згідно з п. 1.5 частини 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. В звязку з тим, що відповідачем не було дотримано умов договору, відповідно до п. 1.9 частини 2, було здійснено вимогу дострокового виконання відповідачем його зобовязання в повному обсязі. Досудова вимога № 22-2/103097 від 08.09.2009 року про погашення заборгованості за кредитним договором була відправлена відповідачу 14.09.2009 року. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом тридцяти календарних днів з дня її отримання, але до цього часу вимога не виконана. Станом на 19.05.2010 року заборгованість відповідача по кредиту складає 215 523,77 грн., що еквівалентно 27 192,34 доларів США та 91 301,45 грн. Станом на 19.05.2010 року залишок заборгованості відповідача складає 199 384,42 грн., що еквівалентно 25 156,06 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості. Згідно з п. 1.4 частини 2 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити позивачу відповідну плату. У відповідності до п. 3 частини № 1 для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка, яка складає 12,99 % річних. Станом на 19.05.2010 року заборгованість відповідача по відсоткам за період з 26.08.2009 року по 18.05.2010 року складає 16 139,35 грн., що еквівалентно 2 036,28 доларів США. Згідно п. 3.1.1 частини 2 договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасного виконання зобовязання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до простроченої суми. Станом на 19.05.2010 року за несвоєчасне повернення кредиту, відповідачеві нарахована пеня за період з 26.03.2009 року по 18.05.2010 року в розмірі 91 226,45 грн. Згідно з п. 3.1.2 частини 2 за прострочення зобовязань за кредитним договором понад 15 календарних днів, відповідач крім пені, додатково сплачує на користь позивача штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених зобовязань, але не менше ніж 25 грн. Згідно з п. 3.1.3 часини № 2 за прострочення зобовязань понад тридцяти календарних днів, відповідач крім пені та штрафу додатково сплачує на користь позивача штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених зобовязань, але не менше ніж 50 грн. Таки чином, за несвоєчасне повернення кредиту відповідачеві нарахований штраф в розмірі 75 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача визнав позов частково, а саме в частині прострочення. Пояснив, що позивач не має права стягувати усю суму, а тільки прострочену заборгованість. Досудову вимогу відповідачка не отримувала, оскільки адреса в описі вказана не вірно. Досудова вимога направлялася на невідповідну адресу, а саме на «Вокресенську», тоді як має бути «Воскресенська». Крім того, не вірно був вказаний індекс. Особи, які підписали досудову вимогу, невідомі, про їх повноваження відповідачку не повідомляли. Не заперечував того, що останній раз відповідачка сплачувала кредит десь у вересні 2009 року. Підтвердив, що вона з умовами договору була ознайомлена, підписувала договір.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що 28.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою було укладено кредитний договір № СL-005/133/2008, за яким відповідачці надано кредит в розмірі 28 000 доларів США, з фіксованою процентною ставкою 12,99 % річних. Строк виконання зобовязань 28.05.2014 року. Згідно з п. 1.5 частини 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банк або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Оскільки, відповідачка не дотрималась умов договору, то відповідно до п. 1.9 частини 2, їй було направлено вимогу дострокового виконання нею зобовязання в повному обсязі. Досудова вимога № 22-2/103097 від 08.09.2009 року про погашення заборгованості за кредитним договором була відправлена відповідачу 14.09.2009 року. Але борг погашено не було. Станом на 19.05.2010 року за період з 26.08.2009 року по 18.05.2010 року заборгованість відповідача по кредиту складає 215 523,77 грн., що еквівалентно 27 192,34 доларів США та складається з: залишок заборгованості - 199 384,42 грн., що еквівалентно 25 156,06 доларів США, борг по відсоткам - 16 139,35 грн., що еквівалентно 2 036,28 доларів США. Згідно п. 3.1.1 частини 2 договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасного виконання зобовязання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до простроченої суми. Станом на 19.05.2010 року за несвоєчасне повернення кредиту, відповідачеві нарахована пеня за період з 26.03.2009 року по 18.05.2010 року в розмірі 91 226,45 грн. Згідно з п. 3.1.2 частини 2 за прострочення зобовязань за кредитним договором понад 15 календарних днів, відповідач крім пені, додатково сплачує на користь позивача штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених зобовязань, але не менше ніж 25 грн. Згідно з п. 3.1.3 часини № 2 за прострочення зобовязань понад тридцяти календарних днів, відповідач крім пені та штрафу додатково сплачує на користь позивача штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених зобовязань, але не менше ніж 50 грн. Таки чином, за несвоєчасне повернення кредиту відповідачеві нарахований штраф в розмірі 75 грн. Загальна сума штрафних санкцій складає та 91 301,45 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки, відповідачкою по справі були порушені умови кредитного договору, позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідачки на користь позивача має бути стягнуто заборгованість відповідача по кредиту в сумі 215 523,77 грн., що еквівалентно 27 192,34 доларів США та 91 301,45 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір 1 700 грн., та було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді 120 грн., дані витрати підлягають відшкодуванню відповідачами на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 536, 553, 554, 610, 611, 625, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» суму у розмірі 215 523 грн. 77 коп., що еквівалентно 27 192,34 доларів США, та 91 301 грн. 45 коп. та судові витрати 1 820 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: