Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Справа № 22ц- 212^8 /2010 Головуючий в 1-й інстанції
Категорія 26 (IV) ОСОБА_1
Доповідач - Неклеса В.І.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 серпня <<04» року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Неклеси В.І.

суддів - Братіщевої Л.А., Турік В.П.

при секретарі - Іванюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від зо квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Суха Балка», про відшкодування моральної шкоди, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача - ОСОБА_3.

ВСТАНОВИЛА:

У березні 20 08 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та ВАТ «Суха Балка» і просив стягнути у відшкодування моральної шкоди по юз ооо грн. з кожного у зв'язку з стійкою втратою професійної працездатності у розмірі 55 % внаслідок професійного захворювання.

Ухвалою суду бід зо квітня 2010 року задоволено клопотання представника позивача про залишення без розгляду позовних вимог до ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» .

Рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 55 ооо грн., та стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 8 грн. 50 коп. і 1 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що судом відповідно до п.п. 3,4 ст. 214 ЦПК України не вірно визначено характер спірних правовідносин та застосовано норми закону, які не регулюють спірні правовідносини. Неправомірно застосовані ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.. 1167 ЦК України, які не поширюються на даний вид правовідносин. У рішенні не зазначено якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача завдана позивачу моральна шкода та яким правовим нормам вони суперечать. При укладанні трудового договору відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, а тому не може нести відповідальність за спричинення моральної шкоди.

Крім того, позивачем не надано висновку медико-соціальної експертизи по встановленню факту спричинення моральної шкоди та суд не вірно визначив розмір моральної шкоди. Суд не врахував, що строк позовної давності по вказаним категоріям справ становить три місяці, а позивач звернувся з пропуском цього строку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів

апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вірно всиновив обставини справи, дав їм належну оцінку і обґрунтовано, відповідно до норм процесуального та матеріального закону дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову з тих підстав, що моральна шкода заподіяна позивачу з вини відповідача, оскільки позивач тривалий час працював на комбінаті відповідача в шкідливих умовах, внаслідок чого втратив професійну працездатність та став інвалідом третьої групи.

Такий висновок суду підтверджується записами в трудовій книжці позивача про його роботу на комбінаті відповідача, Актом №42 розслідування хронічного професійного захворювання від 23.07.2007 року, згідно якого позивач працював у шкідливих умовах понад 19 років та медичними документами про лікування позивача внаслідок професійного захворювання.

Разом з тим, суд, встановлюючи розмір моральної шкоди в сумі 55 000 грн., не взяв до уваги роз'яснення в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 Року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), а тому, колегія суддів вважає за необхідне змінити в цій частині рішення суду і зменшити розмір моральної шкоди з урахуванням фізичних та душевних страждань позивача з 55 ооо грн. до зо ооо грн.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що суд не вірно встановив правовідносини між сторонами, не вірно застосував матеріальний закон, не вірно встановив вину відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди, розмір якої судом не вірно визначено та про те, що суд розглянув позов поданого позивачем з порушенням трьохмісячного строку встановленого ч.і ст. 233 КЗпП України, спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Інші доводи апеляційної скарги не є такими, що дають підстави для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.з ч.і ст.309, ст.ст. 313,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від зо квітня 2010 року в частині стягнення у відшкодування моральної шкоди 55 ооо грн. змінити, зменшивши розмір моральної шкоди з 55 ооо грн. до зо ооо грн..

В іншій частин і рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня Бабрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді