АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: судді Зубарєвої К.П.,

суддів: Бакуса В.Я., Монастирецького Д.І.,

секретарі: Панчук І.С.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, він же представник ОСОБА_4, представника відповідача ВТБ Банк ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою державного підприємства «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2010 року у справі за позовом ДП Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання» до ВАТ «Експериментально-конструкторський і технологічний інститут захисних покрить», ТзОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Укрмедмаркет», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ВАТ комерційний банк «Хрещатик», ВТБ Банк, треті особи: Міністерство промислової політики України, Регіональне відділення Фонду державного майна України у Львівській області, обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», приватні нотаріуси ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, договорів іпотеки та витребування майна із чужого незаконного володіння, -

встановила:

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2010 року виділено в окреме провадження та в частині позовних вимог ДП «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених між ВАТ «Експериментально-конструкторський і технологічний інститут захисних покрить» та ТзОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Укрмедмаркет», які нотаріально посвідченні приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, на приміщення по вул. Зелена, 115-Б у м. Львові провадження закрито за непідвідомчістю спору загальним судам.

Ухвалу оскаржило ДП «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання», просить її скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаються на незаконність ухвали внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права, що є незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянт зазначає, що закриваючи провадження в справі у зазначеній вище частині суд не врахував, що відповідачами по справі є і фізичні особи, а відтак в порядку цивільного судочинства повинні слухатись всі вимоги щодо визнання всіх договорів недійсними.

Інші сторони та їх представники у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомили.

У відповідності до ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. А відтак колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності осіб, які не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, він же представник ОСОБА_4, представника відповідача ВТБ Банк ОСОБА_5 на заперечення апеляційної скарги, проаналізувавши обставини та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.16 ЦПК не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, установивши, що вимоги позивача, як юридичної особи, предявлені до іншої юридичної особи, які виникли з приводу укладених договорів лише між юридичними особами, та зясувавши обсяг позовних вимог, суд вірно прийшов до висновку, що зазначені вимоги підлягають розгляду в порядку іншого судочинства, а саме - господарського (ст.ст.1, 12 ГПК України). В той же час позов юридичної особи (апелянта) до фізичних осіб, що виникли з окремих договорів, які укладені між юридичними особами та фізичними, є самостійними та окремим предметом позову, а відтак підлягають в порядку цивільного судочинства.

А тому, установивши, що частина вимог (спору) між сторонами підлягає розгляду як в порядку господарського, так і в порядку цивільного судочинства, суд зясувавши обсяг позовних вимог, та з урахуванням вимог ч.2 ст.126, ч.1 ст.205 ЦПК, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якими врегульовані питання розєднання позовних вимог та підстави закриття провадження у справі, прийшов до вірного висновку щодо закриття провадження в справі в частині вимог позивача, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинні розглядатись в порядку іншого судочинства.

Таким чином, виносячи оскаржувану ухвалу районний суд прийшов до вірного висновку, що частина вимог, а саме вимоги ДП «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених між ВАТ «Експериментально-конструкторський і технологічний інститут захисних покрить» та ТзОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Укрмедмаркет», не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Інші доводи апелянта на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали не впливають.

Враховуючи, що судом правильно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, то за таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.303, 305, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу державного підприємства «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання» відхилити, а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Зубарєва К.П.,

Судді: Бакус В.Я.

ОСОБА_10