Попаснянський районний суд Луганської області
Справа № 2-1663/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2010 року Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Архипенко А.В.

при секретарі Альяновой Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі про визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку пенсії, -

Встановив:

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії та є інвалідом 2-ої групи бестроково з 07.12.2009 року.

Позивач отримує пенсію та додаткову пенсію як інвалід 3 групи.

10.03.2010 року позивач звернувся до Управління ПФУ у Попаснянському районі із заявою про проведення перерахунку основної та додаткової пенсії з урахуванням його статуса та норм законодавства , в якій посилався на те, що розмір основної пенсії як інваліду 2-ої групи не може бути нижче 8-ми мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії, яку він отримує разом з основною пенсією, повинен складати 75% від розміру мінімальної пенсії за віком.

Але, Управління ПФУ у Попаснянському районі, розглянувши заяву позивача, відмовило позивачу в перерахунку його пенсії, про що повідомило позивача своїм листом від 11.03.2010р. При цьому, відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії, відповідач посилався на положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 рік та 2009 рік.», а також вказав, що позивач отримує основну та додаткову пенсію як інвалід 3 групи.

Вважаючи таку відмову Управління ПФУ у Попаснянському районі незаконною, яка порушує його права як громадянина та пенсіонера по інвалідності, позивач в поданому позові просить суд визнати незаконними дії Управління ПФУ у Попаснянському районі щодо відмови в перерахунку додаткової пенсії, та зобовязати відповідача зробити перерахунок призначеної пенсії, згідно із вимогами ст..49,50, 54 ЗУ«Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і зобов»язати відповідача здійснювати такий перерахунок в подальшому, у разі зміни розміру мінімальної пенсії за віком.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, справу просив розглянути в його відсутність.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необгрунтованість у звязку з тим, що пенсія позивачу була призначена за спеціальним Законом, яким в даному випадку є Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та ст..28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно якої пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність і застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених лише за цим законом.

Також відповідач вказав, що розмірі додаткової пенсі відповідної категорії громадян визначені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним задовольнити позов частково з наступних підстав.

Так, згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, предметом спору є визначення розміру основної та додаткової пенсії інвалідам 2-ої групи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст.3 Конституції України «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязко* держави».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України «Органи державної влади та орган місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Згідно ч.2 та ч.З ст.22 Конституції України «Конституційні права і свобод гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняття нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод».

Відповідно до ч.З ст.46 Конституції України «Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, в нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом».

Із наданих позивачем документів (а.с.4-6) судом встановлено, що позивач дійсно учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 -ої категорії та є інвалідом 2-ої групи, при цьому згідно висновку МСЕК від 07.12.2009р., отримане позивачем захворювання повязане з виконанням роботи з ліквідації наслідків аварії і Чорнобильській АЕС. Крім того, на підставі висновків Луганської обласної МСЕК-1 в 07.12.2009р. позивач був повторно визнаний інвалідом 2-ої групи безстроково.

Ст.49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлені законодавством), призначених відповідно до цього Закону, не може перевищувати мінімальних пенсій за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Крім того, відповідно до вимог ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання пенсій у зв язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. При цьому, розмір пенсії для інвалідів 2-ої групи не може бути нижче 8-ми мінімальн пенсій за віком.

Крім того, згідно ст.50 цього Закону особам, віднесеним до першої категорії та які є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Аналізуючи зміст вищенаведених вимог спеціального Закону, який регулює правовідносини сторін за цією справою, суд зазначає, що вищенаведені статті є бланкетними нормами, застосування яких неможливе без застосування інших норм, на які посилаються ці норми. Іншими словами, Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачає порядок обчислення та призначення пенсії по інвалідності і такий порядок призначення пенсій регулюється ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

А відповідно до вимог ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

При цьому, відповідно до ст.52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» розмір прожиткового мінімуму починаючи з 01.07.2010р. становить 843 грн.

Тому, виходячи із засад пріорітетності законів над урядовими нормативними актами, суд вважає, шо при вирішенні данного спору підлягає застосуванню ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.І ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та ст.52 Закону України «Про Державний бюджет

України на 2010 рік».а не інші нормативні документи, на які посилається представник відповідача в своїх запереченнях.

Крім того, суд зазначає, що статус позивача змінився, в зв»язку із встановленням йому з 07.12.2009 року 2 групи інвалідності, при тому, що відповідач у відмові позивачу від 11.03.2010 року зазначає, що позивач отримує основну та додаткову пенсію як інвалід 3 групи

У зв'язку з чим суд вважає дії Управління ПФУ у Попаснянському районі, щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії, неправомірними, які порушують право позивача на отримання з боку держави належного та відповідного пенсійного забезпечення.

Що стосується вимог позивача про перахунок пенсії і виплату її в подальшому - суд вважає такі вимоги передчасним і необгрунтованими, так як згідно зі ст. 15 ЦПК України суд розглядає в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тому неможна вважати порушеними права позивача, що виникають із правовідносин, які щє не настали.

Так, в цій частині позову необхідно відмовити.

Вирішуючи позов таким чином суд враховує, що відповідно до Декрету КМУ «Про державне мито» сторони звільнені від сплати судового збору, у зв'язку з чим суд вважає необхідним судові витрати, понесені по справі, віднести на рахунок держави.

На підставі викладенного, ет.ст.49,50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-227, 292, 294,296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління ПФУ у Попаснянському районі щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку основної та додаткової пенсії.

Зобовязати Управління ПФУ у Попаснянському районі провести перерахунок щомісячної основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, призначеної ОСОБА_1, у відповідності із вимогами ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та ст.52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік».

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня винесення рішення до Луганського апеляційного адміністративного суду через Попаснянський райсуд.

Суддя

Попаснянського районного суду: ОСОБА_2