Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №2-27/2010
19 лютого 2010 року м. Болехів
Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Поляниці М.М.
секретаря судового засідання Ковалів А.В.
з участю: представника позивачки ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, «Про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів»,-
Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого народився син ОСОБА_4, який після розлучення у 1995 році залишився проживати з нею. На підставі рішення Долинського районного суду від 28 березня 1989 року ОСОБА_2 зобов'язаний був сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі Ул всіх видів доходів. З січня 1998 року по лютий 2005 року відповідач не сплачував аліменти внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 6941.94 грн. ОСОБА_2 перебував у розшуку з приводу несплати аліментів. Заборгованість сплатив 18 грудня 2008 року. Згідно ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 процента від суми несплачених аліментів за кожний день прострочки. Просить стягнути з відповідача 36 14.92 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів та судові витрати по справі.
В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві додатково збільшивши свої вимоги просить стягнути 5 тисяч грн. заподіяної моральної шкоди. Крім того додатково пояснила, що дійсно у 2004 році проживала з відповідачем, однак останній заборгованість по сплаті аліментів не погасив. Самостійно виховувала та забезпечувала сина.
Відповідач позов не визнав та пояснив, що у розшуку не перебував. Змінив прізвище на Дерев'янко оскільки був депортований з Чехії. Йому не було відомо про стягнення аліментів. Крім того позивачкою не правильно застосовано норми ст. 196 СК України. Розмір неустойки має максимум становити 2065.54 грн. З врахуванням того, що вказана норма діє з 1 січня 2004 року то неустойка становить 621.74 грн. Крім того Цивільним Кодексом України встановлено спеціальний строк позовної давності на вимоги, щодо стягнення неустойки терміном 1 рік. Просить у позові відмовити.
розмірі, що перевищує мінімальну зарплату в Україні.
Суд, вислухавши пояснення сторін проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.
Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Нормами ст. 196 Сімейного Кодексу України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 згідно виконавчого листа АЕ-46 від 28 березня 1989 року виданого Долинським районним судом зобов'язаний був сплачувати аліменти позивачці на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі у заробітку (а.с.3-4). Згідно листа відділу ДВС Бориславського міського управління юстиції від 12.05.2008 року ОСОБА_2 сплачував аліменти до 20 жовтня 1997 року. У зв'язку з відсутністю боржника, відділом ДВС було направлено подання до Бориславського міського суду про оголошення останнього у розшук. (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах відповідач не сплачував аліменти з 1 січня 1998 року і станом на 1 березня 2005 року мались несплачені аліменти у сумі 6941.94 грн. (а.с.8-10). ОСОБА_2 погасив заборгованість по аліментах 18 грудня 2008 року.
Пленум Верховного Суду України у п. 22. Постанови за №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач умисно ухилявся від сплати встановлених рішення суду аліментів на утримання свого сина ОСОБА_4, тобто в його діях є наявна вина.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Сімейний Кодекс України введений в дію з 1 січня 2004 року, а тому з цього часу і підлягає нарахуванню неустойка за прострочення сплати аліментів, що передбачена ст. 196 зазначеного Кодексу.
Нормами ст. 20 СК України встановлено, що до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.
Відповідач погасив заборгованість по аліментах 18 грудня 2008 року, про що ствердила в судовому засіданні позивачка і підтверджується дослідженим в судовому засіданні виконавчим провадженням за №290 відділу ДВС Болехівського міського управління юстиції де знаходиться власноручна розписка ОСОБА_3, що остання 18 грудня 2008 року отримала від відповідача 6941.94 грн. заборгованості по аліментах. Щомісячний розмір заборгованості визначений державним виконавцем у розрахунку заборгованості по аліментах (а.с.8-10).
За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 допустив наступну кількість днів прострочення по сплаті аліментів, а отже і розмір неустойки становить наступний розмір :
за січень 2004 р. - з 1 лютого 2004 року по 18 грудня 2008 року - 1782 дні. Розмір неустойки становить - 1782 дні х 140.54 грн.(сума заборгованості): 100% = 2504,42 грн.;
за лютий 2004 р. - з 1 березня 2004 року по 18 грудня 2008 року - 1753 дні. Розмір неустойки становить - 1753 дні х 140.54 грн.(сума заборгованості): 100% = 2463.67 грн.;
за березень 2004 р. - з 1 квітня 2004 року по 18 грудня 2008 року - 1722 дні. Розмір неустойки становить - 1722 дні х 140.54 грн.(сума заборгованості): 100% = 2420.10 грн.;
за квітень 2004 р. - з 1 травня 2004 року по 18 грудня 2008 року - 1692 дні. Розмір неустойки становить - 1692 дні х 140.54 грн.(сума заборгованості): 100% = 2377.94 грн.;
за травень 2004 р. - з 1 червня 2004 року по 18 грудня 2008 року - 1661 день. Розмір неустойки становить - 1661 дні х 140.54 грн.(сума заборгованості): 100% = 2334.37 грн.;
за червень 2004 р. - з 1 липня 2004 року по 18 грудня 2008 року - 1631 день. Розмір неустойки становить - 1631 день х 140.54 грн.(сума заборгованості): 100% = 2248.64 грн.;
за липень 2004 р. - з 1 серпня 2004 року по 18 грудня 2008 року - 1600 днів. Розмір неустойки становить - 1600 днів х 140.54 грн.(сума заборгованості): 100% - 2248.64 грн.;
за серпень 2004 р. - з 1 вересня 2004 року по 18 грудня 2008 року - 1569 днів. Розмір неустойки становить - 1569 днів х 140.54 грн.(сума заборгованості): 100% = 2162.91 грн.;
за вересень 2004 р. - з 1 жовтня 2004 року по 18 грудня 2008 року - 1539 днів. Розмір неустойки становить - 1539 днів х 140.54 грн.(сума заборгованості): 100% = 2162.91 грн.;
за жовтень 2004 р. - з 1 листопада 2004 року по 18 грудня 2008 року - 1508 днів. Розмір неустойки становить - 1508 днів х 140.54 грн.(сума заборгованості): 100% = 2119.34 грн.;
за листопад 2004 р. - з 1 грудня 2004 року по 18 грудня 2008 року - 1478 днів. Розмір неустойки становить - 1478 днів х 140.54 грн.(сума заборгованості): 100% = 2077.18 грн.;
за грудень 2004 р. - з 1 січня 2005 року по 18 грудня 2008 року - 1447 днів. Розмір неустойки становить - 1447 днів х 140.54 грн.(сума заборгованості): 100% = 2033.61 грн.;
за січень 2005 р. - з 1 лютого 2005 року по 18 грудня 2008 року - 1416 днів. Розмір неустойки становить - 1416 дні х 193.02 грн.(сума заборгованості): 100% = 2733.16 грн.;
за лютий 2005 р. - з 1 березня 2005 року по 18 грудня 2008 року - 1388 днів. Розмір неустойки становить - 1388 дні х 193.02 грн.(сума заборгованості): 100% = 2679.12 грн.
Загальна сума неустойки становить 32 651,74 грн.
Згідно ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач не працює, проживає з матір'ю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.55-56). На утриманні ОСОБА_2 є син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_7 - син відповідача аліменти на утримання, якого він мав сплачувати помер 24 червня 2005 року (а.с. 12).
З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за прострочення сплати аліментів.
Підставами для такого висновку суду служить те, що ОСОБА_2 має на утриманні малолітнього, перестарілу матір, не працює.
Суд вважає, що при стягненні неустойки у повному розмірі малолітній син відповідача буде поставлений у надзвичайно важкі матеріальні умови.
За таких обставин розмір неустойки слід зменшити і стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 п'ять тисяч грн.
Що стосується вимог про стягнення заподіяної моральної шкоди суд приходить до висновку, що часткове задоволення позовних вимог є достатнім, для моральної сатисфакції вимог позивача.
Суд вважає, що сам факт визнання та відновлення порушеного права позивачки є справедливим відшкодуванням моральної шкоди, а тому вимоги ОСОБА_3 про стягнення з відповідача 5000 грн. моральної шкоди не підлягають до задоволення.
Згідно зі ст.79 ЦПК до судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами залежно від наслідків вирішення справи, належить судовий збір та витрати пов'язані із розглядом справи ( витрати на інформаційно-технічне забезпечення, правову допомогу).
Відповідно до ст.84 ЦПК витрати по оплаті правової допомоги адвоката відшкодовуються стороні, на користь якої постановлено рішення. Суд з урахуванням розумних меж оплати відповідно до обсягу допомоги й витраченого адвокатом часу приходить до висновку, що вимоги щодо відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката підлягають до задоволення частково - в сумі 500 грн.
На підставі викладеного, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.), ст.51 Конституції України, ст. 196 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_3 задоволити частково
. Стягнути з ОСОБА_2 на користь:
- ОСОБА_3 5000 (п'ять тисяч) грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, 51 (п'ятдесят одну) грн. сплаченого судового збору, 30 (тридцять) грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 500 (п'ятсот) грн. витрат за надання послуг адвокатом;
В решті позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Поляниця