Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-7577
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2010 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Непоради М.П.

при секретарі - ЯіцькоїА.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони зареєстрували шлюб 29 серпня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, за актовим записом № 791.

Шлюб у сторін - перший.

Від даного шлюбу є неповнолітні діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем.

Позивачка просить суд розірвати шлюб, мотивуючи це тим. що між нею та відповідачем постійно виникали сварки, втрачепня почуття кохання та поваги один до одного, розбіжності поглядів на життя. Сторони припинили шлюбні стосунки в серпні 2010 році, спільного господарства не ведуть, проживають окремо без поважних причин.

Позивач вважає, що шлюб став формальним, не відповідаючим її міркуванням про подружжя та не відповідаючим загальним принципам кохання та поваги. На перемирення і подальше подружнє життя позивачка не згодна.

В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись па зазначені в позовній заяві обставини, та просила суд ухвалити рішення у відсутності відповідача (заочне).

Відповідач в попереднє судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав, про що надав письмову заяву, яка залучена до матеріалів справи.

Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, маючих істотне значення.

Як убачається із пояснень позивача, не спростованих відповідачем сторони припинили шлюбні відносини в серпні 2010 року.

У теперішній період сторони сумісного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують без поважних причин. На перемирення позивач не згодна, що свідчить про те, що на даний час сім'ї фактично не існує.

Все вищезазначене свідче про те, що даний шлюб розпався, зберегти сім'ю не можливо, про що свідчить відмова позивача від примирення. Також збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача та дітей, які мають істотне значення.

На підставі вищезазначеного збереження сім'ї стало неможливим.

Керуючись ст.ст. 174.213. 214-215, 218. 223 ЦПК України, ст.ст. 110,112,114,115СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 серпня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 791 - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 держмито на користь держави в сумі 51 грн., позивача звільнити від сплати держмита.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційні скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий М.П.Непорада