Справа № 2-207/2010
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.04.2010 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:
г о л о в у ю ч о г о судді Нікітішина В.П.
при с е к р е т а р і - Бондаренко Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом справи до виконкому ОСОБА_1 до виконкому Куяльницької сільради Котовського району Одеської області і ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя
Позивачка 21.09.2009 року звернулась в суд з цим позовом, вказуючи, що 01.04.1987 року в Котовському відділі ЗАГС зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 .. За час шлюбу з відповідачем нажили у спільну власність подружжя житловий будинок АДРЕСА_1 та гараж в районі Котовської ЦРЛ. Зазначені об`єкти ними закінчені будівництвом, однак вони не здані в експлуатацію та на них відсутні правовстановлюючі документи. Оскільки спільне життя склалось вона вирішила розділити спільне майно подружжя. Від розподілу спільного майна в натурі в добровільному порядку відповідач ухиляється, тому вона змушена звернутись до суду з цим позовом. З урахуванням уточненого позову від 17.02.2010 року в кінцевій редакції просила постановити рішення суду, яким визнати двоповерховий житловий будинок АДРЕСА_1 сумісно набутим майном подружжя та визнати за нею, ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 право спільної часткової власності на цей будинок в рівних частинах, а також відшкодовувати понесені судові витрати у справі.
Представник позивачки за довіреністю ОСОБА_3 , позов у цій редакції підтримала у повному обсязі. Додатково пояснила, що її дочка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 закінчили будинок будівництвом більше 10 років назад та постійно в ньому проживають і прописані разом із своїм сином ОСОБА_4 . Однак від здачі до експлуатації відповідач Носач ухиляється, посилаючись на відсутність до цього коштів. Тому питання власності може бути вирішено тільки у судовому порядку.
Представник відповідача, виконкому Куяльницької сільради Котовського району Одеської області, в судове засідання не з`явився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав.
Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав.
За згоди представника позивачки ОСОБА_3 , справу розглянуто у відсутність відповідачів у заочному порядку.
Вислухавши пояснення представника позивачки та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Як свідчить із матеріалів справи, і цього не заперечують сторони у справі, за час шлюбу ними збудований житловий будинок з відповідними господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , дозвільні документи на будівництво якого оформлені на відповідача ОСОБА_2 .. Відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30.11.2009 року №27-09 проведеної експертом Котовського МБТІ та РОН ОСОБА_5 на земельній ділянці побудовані: двоповерховий житловий будинок під літ. «А», загальною площею 119 кв.м. та жилою 35.6 кв.м., прибудова погребу під літ. «а», літня кухня під літ. «Б,б,б-1», сараї під літ. «В,Г», вбиральня під літ. «Д», літній душ під літ. «Ж», вимощення, колодязі та огорожа. Вартість цього домоволодіння складає 268499 грн.
При будівництві житлового будинку допущені відхилення від проекту як при будівництві будинку так і господарських будівель. Будинок не зданий в експлуатацію.
Згідно ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є його суспільною сумісною власністю. При цьому ст.70 ч.1 цього кодексу зазначає, що в разі поділу цього майна, частка дружини і чоловіка є рівними. Відповідно до роз`яснення п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - «вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.»
Виходячи з вимог закону, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок з відповідними господарським будівлями по АДРЕСА_1 , який є предметом спору, є спільною власністю подружжя, сторін у справі. Відповідно частка кожного в цьому домоволодінні є рівною.
Разом з цим суд враховує, що будинок не зданий до експлуатації та збудований з відхиленням від проекту.
Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
Враховуючи те, що представник виконкому Куяльницької сільради Котовського району Одеської області, як органу уповноваженому на вирішення питання щодо самочинного будівництва у селі Куяльник, не висказав заперечень у задоволенні позову, а також беручи до уваги те, що всі будівлі розташовані в межах відведеної для цього земельної ділянки площею - 0.08 га., суд вважає за можливе з цієї підстави визнати за подружжям право власності на збудовані об`єкти нерухомості.
Згідно представлених письмових доказів позивачка понесла судові витрати у справі в розмірі 2732 грн. 50 коп. половину із яких слід покласти на відповідача ОСОБА_2 ..
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215,224 ЦПК України, ст.ст.60-62,69-71 СК України, ст.ст.328,376 ч.5, 392 ЦК України суд заочно, -
Визнати двоповерховий житловий будинок АДРЕСА_1 сумісно набутим майном подружжя та визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право спільної часткової власності на цей будинок в рівних частинах.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1366 грн. 25 коп. понесених судових витрат у справі.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів

з дня його проголошення, а надалі апеляційної скарги в наступні 20 днів. Рішення суду може бути також оскаржено подачею безпосередньо апеляційної скарги в трок для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути переглянуто за заявою відповідача судом, який його постановив, поданою ним протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя -