Справа № 2-315/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Горпинич О.В.,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: Фрунзенський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Московський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про стягнення суми заборгованості по аліментам, неустойки за прострочення їх сплати та зміну порядку стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в особі свого представника ОСОБА_5, що діяв на підставі довіреності, яка знаходиться в матеріалах справи, звернулася до суду із повозом, яким просила стягнути з відповідача ОСОБА_6 на її користь заборгованість по аліментам за період з 18.01.2005 року у розмірі 8 335,73 грн., неустойку у розмірі 24 702,1 грн. з суми невиплачених аліментів за період з 01.03.2008 р. по 01.03.2009 р., змінити порядок стягнення аліментів і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі однієї третини всіх доходів платника щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позову посилалася на те, що ОСОБА_6 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, не бере участь у її вихованні. У звязку з чим було двічі направлено подання про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_6. З вини відповідача дитина не отримує достатнього лікування і харчування, фізичного та духовного розвитку. Постійний розшук боржника не приводить до позитивного результату, оскільки ОСОБА_6 не називає свого постійного місцезнаходження. Позивачка зазначала, якщо за виконавчим листом, предявленим до виконання, аліменти не стягувалися у звязку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Загальна заборгованість ОСОБА_6 по аліментам з 18.01.2005 року становить 8335,73 коп. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, яка з 01.03.2008 р. по 01.03.2009 р. становить 24 702,1 грн.. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.03.2005 року стягнуті аліменти з відповідача на користь ОСОБА_4 на утримання дитини в розмірі 100 грн., що на цей час ніяким чином не відповідає потребам дитини. У звязку з чим просили змінти порядок стягнення аліментів.

Під час розгляду справи позивачкою були уточнені позовні вимоги та вона просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам в розмірі 7368,1 грн., неустойку з 01.09.2009 р. по 01.09.2010 р. в сумі 26 893,56 коп. та змінити порядок стягнення аліментів.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_4 була відсутня у судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_6 заперечував проти позову в частині стягнення заборгованості по аліментам та неустойки. В обґрунтування заперечень посилався на те, що він постійно сплачував аліменти, крім того, додатково, надавав дочці матеріальну допомогу. Зазначав, що він не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки. Щодо зміни порядку стягнення аліментів не заперечував сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж стягнуто за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.03.2005 р., але просив врахувати той факт, що він не працює.

У судовому засіданні був присутній представник третьої особи Фрунзенського відділу ДВС Харківського МУЮ ОСОБА_7, що діяла на підставі довіреності, яка пояснила суду, що станом на 01.11.2010 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_6 по сплаті аліментів становить 581,60 коп.

У судовому засіданні був залучений до участі у справі в якості третьої особи Московський відділ ДВС Харківського МУЮ, оскільки судом було зясовано, що постановою від 05.05.2009 року державного виконавця виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-240, виданий 16.11.2005 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на користь ОСОБА_4 у розмірі 100 грн. щомісяця закінчено на підставі п. 10 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження та передано до Московського ВДВС Харківського МУЮ. Представник Московського ВДВС Харківського МУЮ до судового засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, відповідно до якої встановлено, що 08.10.2010 року держвиконавцем було винесено постанову про закінчення провадження на підставі п. 10 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження. Заборгованість по аліментам на 01.10.2010 року становить 4241 грн. 60 коп. На теперішній час виконавче провадження передано до Фрунзенського ВДВС.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи та виконавчі провадження, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони по справі з 24.07.1998 року перебували у шлюбі, який було зареєстровано ЗАГС м. Комрат Республіки Молдова, про що зроблено запис в журналі актів громадянського стану № 65.

Від подружнього життя 11.05.1999 року народилася донька ОСОБА_8 (свідоцтво про її народження серія І-ВЛ № 110029, копія якого знаходиться в матеріалах справи). Батьком дитини відповідно до свідоцтва записаний ОСОБА_6, відповідач по справі.

27.04.2005 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-ВЛ № 0237826, копія якого знаходиться в матеріалах справи).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.03.2005 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 100 грн. щомісяця, починаючи з 18.01.2005 року до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача посилався на ч. 2 ст. 194 Сімейного Кодексу України (далі СК України), якщо за виконавчим листом, предявленим до виконання, аліменти не стягувалися у звязку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Проте такі доводи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки відповідно до вимоги цієї статті аліменти мають бути сплачені за весь минулий час, якщо виконавчий лист предявлений до виконання, однак рішення суду не виконувалось у звязку з розшуком платника аліментів. Якщо платник аліментів приховується з метою ухилення від виплати аліментів державна виконавча служба вдається до співробітництва з органами внутрішніх справ, керуючись Інструкцією „Про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України й органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів й інших органів (посадових осіб). Працівники органів внутрішніх справ залучаються державними виконавцями при проведенні виконавчих дій у випадку розшуку боржника платника аліментів згідно з ухвалою суду. Тобто у випадку відсутності відомостей про місце проживання (знаходження) боржника за виконавчими документами про стягнення аліментів, якщо застосованих заходів для його встановлення виявилося недостатньо, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. В судовому засіданні були досліджені виконавчі провадження №1238, № 561, проте дані які б свідчили про розшук боржника відсутні, а тому не має підстав застосувати положення ч. 2 ст. 194 СК України.

Також в судовому засіданні представник позивача посилався на те, що розмір заборгованості ОСОБА_6 по аліментам на 01.09.2010 року становить 7368,1 грн., тоді як державним виконавцем Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ було надано довідку відповідно до якої розмір заборгованості по аліментам станом на 01.11.2010 року становить 581,60 грн. Держвиконавцем Московського ВДВС Харківського МУЮ також було надано довідку про розмір заборгованості по аліментам, яка складає 4241,60 грн., проте держвиконавцем був врахований останній розрахунок заборгованості станом на 01.05.2009 року в сумі 2541 грн. 60 коп. та не враховані квитанції про сплату аліментів, що були залучені до виконавчого провадження № 1238 та квитанції надані відповідачем у судовому засіданні від 18.08.2010 р.

У судовому засіданні представник позивача посилався на те, що відповідачем надано квитанцію про сплату 419,20 грн. на імя Федорової, а тому дана сума не може зараховуватися як сплата аліментів на користь ОСОБА_4. Проте суд не бере суд до уваги ці доводи, оскільки, як пояснив у судовому засіданні держвиконавець Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ, при розрахунку заборгованості по аліментам ним не враховувалася квитанція про сплату 419,20 грн. на імя Федорової.

Представник позивача посилався також на те, що в фіскальних чеках, наданих держвиконавцю та суду не зазначено, що ОСОБА_6 робив грошові перекази ОСОБА_4 саме по аліментам, а не з інших підстав. Проте у судовому засіданні не були встановлені будь-які інші грошові зобовязання ОСОБА_6 перед ОСОБА_4

З урахуванням наданих квитанції, суд приходить до висновку про суму заборгованості ОСОБА_6 по сплаті аліментів станом на 01.11.2010 року в розмірі 581,60 грн.

Порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними визначений ст. ст. 194 195 СК України та ст. 74 Закону „Про виконавче провадження. Відповідно до вказаних положень закону заборгованість за аліментами визначається державним виконавцем і стягується за виконавчим листом, виданим на підставі рішення про стягнення коштів на утримання дитини. Суд не може повторно стягнути з відповідача суму, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, а тому в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості по аліментам суд відмовляє в задоволенні.

Що стосується позовних вимог про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.03.2005 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 100 грн. щомісяця, починаючи з 18.01.2005 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набрало законної сили.

Як встановлено у судовому засіданні у відповідача ОСОБА_6 існує заборгованість по аліментам в розмірі 581,60 коп.

Відповідач не надав суду доказів того, що причини виникнення заборгованості зі сплати аліментів є поважними.

Тому суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини ОСОБА_6, і ОСОБА_4 має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Проте з розміром визначеної неустойки (пені), зазначеної позивачкою суд не погоджується, оскільки позивачка надала суду прогресуючий розрахунок неустойки (пені), яка за підрахунками з 01.09.2009 р. по 01.09.2010 р. складає 26 893,56 коп.

З цим розрахунком погодитися не можна, оскільки заборгованість виникає поступово і розраховується за кожен місяць, то і неустойку (пеню) необхідно рахувати за кожен місяць окремо. Крім того, з урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

В уточненій позовній заяві позивачка просила стягнути неустойку (пеню) з 01.09.2009 р. по 01.09.2010 р. (за останній рік), у первісному позові просила стягнути з 01.03.2008 р. по 01.03.2009 р. (за останній рік), при цьому посилалася на те, що до даних правовідносин застосовується позовна давність в один рік. Проте згідно із ч. 1 ст. 20 СК до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СК, не поширюється дія норм Цивільного Кодексу України про позовну давність. На підставі викладеного, суд вважає можливим, враховуючи інтереси малолітньої дитини, стягнути неустойку (пеню) з 01.03.2008 р., дата яку зазначено у первісному позові по 01.09.2010 р., дата, яка зазначена в уточненій позовній заяві, не виходячи при цьому за межі позовних вимог.

За таким розрахунком розмір неустойки (пені) з 01.03.2008 р. по 01.09.2010 р. складає:

період заборгованості 2008 ріксума заборгованості за місяцьсплаченоНеустойка за 1 денькількість днів у місяцісума неустойки за місяць
березень-500 грн.+200 гр.(фіскальні чеки №№ 9714,1059 від 21.03.2008). ---
квітень100 грн.-1 3030
травень-100 грн. (фіскальний чек № 5714 від 22.05.2008).---
червень100 грн.-13030
липень100 грн.-13131
серпень100 грн.-13131
вересень100 грн.-13031
жовтень100 грн.-13131
листопад100 грн.-13030
грудень100 грн.-13131

Всього 245 грн.

період заборгованості 2009 ріксума заборгованості за місяцьсплаченоНеустойка за 1 денькількість днів у місяцісума неустойки за місяць
січень100 грн. -13131
лютий- 300 грн. (фіскальний чек №0801 від 13.02.2009)---
березень100 грн.-13131
квітень-200 грн. (фіскальний чек №2053 від 29.04.2009)---
травень100 грн.-13131
червень-1560 грн. (фіскальний чек №6084 від 09.06.2009).---
липень100 грн.-1 3131
серпень-200 грн. (фіскальний чек №9680 від 27.08.2009)---
вересень-200 грн. (фіскальний чек № 9905 від 04.09.2009)---
жовтень100 грн.-13131
листопад-200 грн. (фіскальний чек № 3575 від 16.11.2009 )---
грудень-200 грн. (фіскальний чек № 5492 від 28.12.2009)---

Всього 155 грн.

період заборгованості 2010 ріксума заборгованості за місяцьсплаченоНеустойка за 1 денькількість днів у місяцісума неустойки за місяць
січень-200 грн. (фіскальний чек №5775 від 05.01.2010)---
лютий100 грн.-12828
березень100 грн.-13131
квітень100 грн.-13030
травень100 грн.-13131
червень100 грн.-13030
липень100 грн.-13131
серпень-300 грн. (фіскальний чек № 6588 від 17.08.2010)---
вересень100 грн.-13030

Всього 211 грн.

За період з 01.03.2008 р. по 01.09.2010 р.(включно) неустойка складає 611 грн.

На підставі викладеного суд стягує з відповідача неустойку в сумі 611 грн.

Що стосується вимог про зміну порядку стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину.

Обовязок щодо утримання дітей покладається законом рівною мірою на обох батьків. У батьків рівні права й обовязки щодо утримання дитини.

Обовязок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

Батьки дитини зобовязані утримувати своїх дітей незалежно від того чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Зобовязання по утриманню дитини мають тривалий характер.

Згідно з нормою СК України підставами для зміни розміру аліментів за рішенням суду є зміна матеріального стану.

Відповідно до ст. 63 Закона України „Про Державний бюджет України на 2005 рік, рік коли було ухвалено рішення про стягнення аліментів на малолітню дитину, прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років (оскільки дитині на час ухвалення рішення було шість років) становив 376 гривень.

Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України з 01.10.2010 прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 941 грн.

Проте з відповідача стягуються аліменти в розмірі 100 грн.

Суд приходить до висновку, що змінився матеріальний стан позивачки.

ОСОБА_4 просила змінити порядок стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки від всіх доходів платника, щомісяця.

Проте суд приходить до висновку про збільшення розміру аліментів та стягнення їх у твердій грошовій сумі, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з цією нормою під іншими суттєвими обставинами розуміється коли платник аліментів не має заробітку, оскільки є безробітним та визначити розмір аліментів, виходячи з фактичного або передбачуваного заробітку (доходу) не представляється можливим через його відсутність; працює нелегально або одержує доходи з різних джерел (неможливо встановити всі джерела й визначити загальний розмір доходів).

Відповідачем було дано трудову книжку, копію якої залучено до матеріалів справи, з якою вбачається, що останнім місцем роботи відповідача було ТОВ „Серпневе плюс, проте 27.12.2006 року він був звільнений.

В матеріалах справи міститься довідка Державної податкової інспекції Фрунзенського району м. Харкова від 12.10.2009 року відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрований як приватний підприємець та працював на загальній системі оподаткування. Доход відповідно поданих декларацій за період з 01.04.2005 р. по 31.10.2008 р. склав 0 грн. В період з 01.10.2008 р. не має можливості надати інформацію про отримані доходи у звязку з ненаданням податкової звітності.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, те що він є працездатною особою, а також відсутність на утриманні у відповідача інших дітей чи непрацездатних осіб, відсутність перешкод для сплаті аліментів у більшому розмірі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації.

У разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду.

Керуючись ст. 180, ч. 3 ст. 181 ч. 1 ст. 184, ст. 192, ст. ст. 194-196 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 217 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: Фрунзенський відділ Державної виконавчої служби Харківської міського управління юстиції, Московський Відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про стягнення суми заборгованості по аліментам, неустойки за прострочення їх сплати та зміну порядку стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4, яка зареєстрована та мешкає: 61029, м. Харків, проїзд Ужгородський, б. 13/29 пеню у розмірі 611 (шістсот одинадцять) грн. за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2008 року по 01.09.2010 рік.

Змінити розмір аліментів, який стягується за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.03.2006 року.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4, яка зареєстрована та мешкає: 61029, м. Харків, проїзд Ужгородський, б. 13/29 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 450 (чотириста пятдесят) грн. щомісяця з моменту набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального або сімейного стану сторін.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Врешті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 судовий збір у доход держави у розмірі 51 гривні.

Стягнути з ОСОБА_6 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. (код бюджетної класифікації доходів 22050000, розрахунковий рахунок: 0010, одержувач УДК у Фрунзенському районі, код одержувача 24134610, банк одержувача ГУДКУ в Харківській області, МФО 851011).

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -