Апеляційний суд Житомирської області
Справа 22 ц - 1215/10 Головуючий у суді і інст. Ковальчук М.В.
Категорія 57 Суддя-доповідач Широкова Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2010 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області у складі:

головуючого Широкової Л.В.,

суддів Франовської К.С.,

Миніч Т.І.

при секретарі судового

засідання

з участю ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2009 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області, Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", -

встановила:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2009 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі неправомірними. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області на користь ОСОБА_5 додаткової пенсії у розмірі 3106грн. 80коп. та недоотриманої пенсії у розмірі 39948грн. 00коп., передбачених ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01 жовтня 2008 року по 01 жовтня 2009 року. В позові ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації відмовлено за безпідставністю та дану постанову звернено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області просить постанову суду першої інстанції скасувати, зупинити процедуру її виконання, а також вирішити питання про стягнення заборгованості з Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, посилаючись на те, що судом порушено норми процесуального та матеріального права. Зокрема, заявник зазначає, що при призначенні пенсії позивачці не можуть застосовуватись мінімальні розміри пенсії за віком, оскільки на пенсії в такому розмірі не проводиться фінансування управлінням праці та соціального захисту населення, яке є розпорядником коштів.

Витрачання бюджетних коштів у розмірі, не передбаченому фінансуванням, призведе до їх нецільового використання. На думку заявника, суд не звернув уваги на те, що розміри пенсій по інвалідності, щодо яких встановлено причинний зв'язок з наслідками аварії на ЧАЕС, встановлені постановами Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року, виходячи із реальної можливості видаткової частини Державного Бюджету.

Відповідно до Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами", який набрав чинності з 10 березня 2010 року, апеляційним судом здійснюється розгляд вказаної категорії справ у порядку цивільного судочинства.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка має статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, їй встановлено 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, викликаного впливом аварії на ЧАЕС. З 30 грудня 2005 року їй призначено пенсію по 2 групі інвалідності.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість вимог позивачки, зважаючи на наступне.

Статтею 49 Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 не і оновлюються у вигляді: а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону, в якій наведено підстави та умови призначення (державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, ніж вісім мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 2 групи - у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

За наведених обставин, суд першої інстанції правильно вважав, що вихідним критерієм розрахунку пенсії позивачці має бути мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі, визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами, суд дійшов обгрунтованого висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону, застосуванню підлягає саме розмір прожиткового мінімуму для осіб, котрі втратили працездатність, установлений у Законі про Державний бюджет на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування мінімальної пенсії за віком для розрахунку інших, пов'язаних із нею, пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті.

Крім цього, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» саме на Пенсійний фонд України та його відповідні територіальні органи покладено обов'язок щодо призначення пенсій, забезпечення їх своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплат.

Тому суд першої інстанції правильно вирішив спір, визнавши дії Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області неправомірними, стягнувши з нього на користь ОСОБА_5 3106грн. 80 коп. додаткової пенсії та 39948 грн. 00коп. недоотриманої пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Щодо звернення постанови до негайного виконання, то постанова в цій частині підлягає зміні, оскільки відповідно до вимог ст.256 КАС України негайно виконуються постанови про присудження виплати пенсій з Державного бюджету або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць, що відповідно до розрахунку становить 3072,40 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів -

Вирішила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 29 грудня 2009 року в частині негайного виконання змінити, допустити негайне виконання постанови суду в межах суми стягнення за один місяць 3072,40 грн., в решті - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: