Справа №2-128/09 03.03.2010 03.03.2010 03.03.2010
Провадження №22ц-313/10
Справа № 22 ц-313/10 Головуюча суду 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія 20 Суддя - доповідач апеляційного суду - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

3 березня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів Довжук Т.С., Шолох З.Л.,

при секретарі судового засідання - Фірсовій Т.В.,

за участю відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2009 року у справі за

позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про повернення суми авансового платежу,

встановила:

В січні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про повернення суми авансового платежу.

Позивач посилався на те, що 21 вересня 2008 року домовився з відповідачем про купівлю у нього автомобіля МАЗ, державний номер НОМЕР_1. На виконання цих домовленостей в цей же день передав відповідачу 25 000 грн., а він йому - автомобіль та доручення на право управляння ним.

Свої домовленості оформили розпискою, в якій також зазначено, що залишок обумовленої суми за автомобіль покупець повинен був сплатити до 1 травня 2009 року, однак додатково сплатив лише 700 доларів США, що еквівалентно 5 555 грн.

Уточнюючи свої вимоги та посилаючись на те, що договір не було укладено, автомобіль та доручення він повернув відповідачу, позивач просив стягнути з відповідача сплачені кошти в сумі 30 555 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що отримана ним сума є завдатком, який поверненню не підлягає.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2009 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 28 535 грн. та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення районного суду, просив його скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч.2 ст. 570 ЦК України аванс це грошові кошти, які боржник передає кредитору у рахунок майбутніх платежів.

Тоді як завдаток це вид забезпечення виконання зобовязання, який у відповідності до ст. 547 ЦК України потребує обовязкової письмової форми, недодержання якої призводить до нікчемності договору щодо забезпечення виконання зобовязання.

Для того, щоб сплачена сума визнавалася завдатком, необхідно пряма вказівка про це в договорі. В протилежному випадку отримана сума вважається авансом й підлягає поверненню в тому ж розмірі.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, договір купівлі продажу автомобіля між позивачем та ОСОБА_3 не укладено.

На виконання досягнутих домовленостей про купівлю-продаж 21 серпня 2008 року позивач передав власнику автомобіля ОСОБА_3 25 000 грн.

Натомість останній передав йому вказаний автомобіль та доручення на право управління ним.

Залишок суми від 40 000 грн. обумовленої вартості автомобіля, позивач зобовязався передати його власнику до 1 травня 2009 року.

Зазначені обставини сторони відобразили в розписці 21 серпня 2008 року, яка, зокрема, не містить посилань на завдаток, як вид забезпечення виконання договору купівлі-продажу (а.с.8).

На виконання їх домовленостей протягом вересня-листопада 2008 року позивач передав відповідачу ще 700 доларів США. Однак, з 25 листопада 2008 року автомобіль та документи на нього були повернуті власнику.

За такого, суд повно, всебічно дослідивши обставини спору, дав належну оцінку доказам у справі та прийшов до вірного висновку про те, що договір купівлі-продажу автомобіля між сторонами не укладений, тому отримані власником автомобіля кошти на виконання неукладеного договору підлягають поверненню, як майно отримане без належної правової підстави, у відповідності до вимог ст. 1212 ЦК України.

Враховуючи викладене, не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги про те, що зазначена сума є завдатком, який не підлягає поверненню.

Посилання відповідача в суді апеляційної інстанції на те, що 700 доларів США він отримав від позивача, але як плату за оренду напівпричепу, необгрунтовані, оскільки не підтверджується матеріалами справи.

Із договору оренди напівпричепа від 26 вересня 2008 року, вбачається, що позивач орендував його у іншого власника, яким є селянське фермерське господарства «Експрес» Комінтернівського району Одеської області (а.с.15).

Викладене свідчіть, що рішення районного суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому не вбачається підстав для його скасування чи зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий Судді: