Справа № 2-41/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2010 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі Бурдейна С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району міста Києва про визнання шлюбу недійсним,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він з відповідачкою не перебував в зареєстрованому шлюбі, але вони проживали разом громадянським шлюбом з весни 1998 року. З того часу до весни 1999 року вони разом проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1 у її матері, а з весни 1999 року знімали квартири в різних місцях. Влітку 1999 року проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2, Привокзальна 12/1, квартира №43 до осені 2001 року, де відповідачка (на той час - ОСОБА_3М.) завагітніла від нього і стояла на обліку в жіночій консультації за місцем фактичного проживання. За грошову допомогу, надану ним, його давній знайомий і товариш ОСОБА_4 надав йому свою квартиру, яку зобов"язався після сплати боргу (за його гроші) приватизувати і переписати на нього. Зробивши ремонт, він (позивач) перевіз туди свою вагітну дружину відповідачку ОСОБА_3 На той час ОСОБА_4 був недієздатний, більше 10 років ніде не працював і за цей час за ним виникла заборгованість за квартиру. Крім того, він був хронічним алкоголіком. 31.10.2001 року його (позивача) дружина відповідачка по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, бувши на 9-му місяці вагітності від нього, вийшла заміж за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Його (позивача) доньку ОСОБА_5, яка народилася 14.11.2001 року відповідачка записала на чоловіка ОСОБА_4, хоча він (позивач) був проти цього, але нічого не міг вдіяти, бо КпШС України 1969 року не передбачав оспорювання батьківства дитини. Вдруге відповідачка завагітніла від нього, живши у його батька в м.Ніжині, де і стояла на обліку в жіночій консультації. В м.Ніжині вона проживала з його дочкою ОСОБА_6 з квітня 2003 року по кінець січня 2005 року. Його сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідачка знову записала на ОСОБА_4, хоч той помер 9 місяців назад. В квітні 2006 року відповідачка викрала його дітей і відвезла їх до своєї матері в село. Він почав ходити до юристів, і лише тоді дізнався, що за новим законом має право оспорювати батьківство, що і було в подальшому зроблено. В червні 2007 року дізнався від сусідів по квартирі ОСОБА_4, що останній був недієздатним, шлюб між ним та відповідачкою був недійсним. Крім того, відповідачка умовила ОСОБА_4 розписатися з нею, пообіцявши йому за це гроші. Він (позивач) проживав в квартирі як господар, чоловік та батько своїх дітей. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити. Просив врахувати його письмові пояснення, поновити строк позовної давності, так як лише за новим СК України він мав право звернутися до суду з даним позовом. Також просив врахувати всі надані ним письмові докази та покази свідків з його сторони.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Пояснила, що позивач знав про укладення шлюбу між нею та ОСОБА_4 з 2001 року, але до 2007 року не ставив питання про фіктивність цього шлюбу, враховуючи це, ним пропущено строк позовної давності, у зв»язку з чим просила відмовити в його позовних вимогах. Зазначила, що з ОСОБА_4 вона перебувала в шлюбі, її чоловік не страждав розладом психіки і ніколи не визнавався судом недієздатним. Позивача знала і вона, і її чоловік ОСОБА_4 Стосовно записів у медичних документах, що оформлювалися перед народженням дітей, вказували дані батька позивача, так як її чоловік ОСОБА_4 втратив документи. Не заперечувала, що вона дійсно проживала у батька позивача в Ніжині. Не заперечувала і того, що по вулиці Привокзальній в місті Києві вона проживала якийсь час, іноді приходив позивач, залишав свої речі (товар) в її квартирі, так йому було зручно, близько. Не заперечила, що дійсно просила позивача отримати за неї декретні кошти. Її чоловік ОСОБА_4 іноді вживав спиртні напої, за час їх шлюбу спільно нічого вони не купували.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що 31.10.2001 року ОСОБА_3 (відповідачка), ІНФОРМАЦІЯ_6, уклала шлюб з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.5). Згідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер 26.082003 року (а.с.6). В період вказаного шлюбу відповідачка ОСОБА_2 народила двох дітей: дочку ОСОБА_6, 14.11.2001 року та сина ОСОБА_7, 14.05.2004 року. Дочку відповідачка народила по спливу трохи більше місяця після укладення з ОСОБА_4 шлюбу, сина через дев"ять місяців після смерті ОСОБА_4 Батьком дітей записаний в свідоцтвах про народження ОСОБА_4 З довідки Ніжинської міської ради від 21.07.2005 року встановлено, що відповідачка з дітьми тимчасово з 24.04.2003 року по 26.01.2005 року проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.7). Як встановлено в суді, дана адреса належить батькові позивача, і останній проживає в даному будинку, що не оспорила відповідачка та не заперечила того, що вона дійсно проживала у батька позивача з дітьми. З копій медичних документів встановлено, що індивідуальні картки вагітної і породіллі містять дані про батька дітей позивача; останнім здавалися відповідні аналізи (а.с.9-12). Копії записок з пологового будинку від відповідачки адресовані «Володі», відповідачка не заперечувала та не спростовувала того, що вони адресовані позивачу (а.с.180, 181). З листа настоятеля Крестовоздвиженської церкви м.Ніжина (а.с.13), датованого 04.01.2007 року слідує, що ним було проведено таїнство хрещення над ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_9) та ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_5) в липні 2004 року в присутності обох батьків ОСОБА_1 (позивача) та ОСОБА_2 (відповідачки). З листа Київської обласної дирекції «Укрпошта» від 29.11.2006 року встановлено, що за ОСОБА_2 (відповідачку) за усним проханням останньої декретні кошти отримував позивач (а.с.26). В копіях декларацій за 2002 та 2003 роки, зареєстрованих в податковій інспекції, наданих позивачем, останній вказував в графі «діти» і ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.72-75).

Допитані в суді свідки позивача ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 показали, що всі вони знають позивача, їм відомо особисто, що позивач проживав разом з відповідачкою однією сім»єю, вважали їх чоловіком та дружиною, мали дітей, їх бачили разом коли відповідачка була вагітна, потім з дітьми. Позивач з відповідачкою кілька місяців жили у свідка ОСОБА_13; проживали і на вулиці Привокзальній в місті Києві, знімали житло.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_14 показав, що він знайомий був з ОСОБА_4, бачив як позивач домовлявся з ОСОБА_4 про те, що той останньому погасить борг по квартирі, а він дозволить жити в його квартирі. Повідомив, що він (свідок) спочатку жив з ОСОБА_4, кормив, поїв його, ОСОБА_4 не працював, знав лише диван та бутилу, кожен день вживав спиртні напої. Позивач проживав з відповідачкою якийсь час на Оболоні. Відповідачка просила його (свідка) допомогти розписатися з ОСОБА_4, за що пообіцяла йому 50 грн., а ОСОБА_4 - 1000 грн., вони двічі ходили до РАГСу. Зазначив, що ОСОБА_4 був опромінений, вони разом жили в квартирі ОСОБА_4 до того, як туди в»їхали позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_10. Він допомагав їм заносити шафу в квартиру.

Свідок ОСОБА_15 зі сторони відповідачки пояснила, що з відповідачкою знайома з 1998 року, їх стосунки дружні, їй відомо, що відповідачка вийшла заміж за ОСОБА_4, якого вона (свідок) бачила один раз. Після смерті ОСОБА_4 відповідачка поїхала в село в Ніжин до ОСОБА_1 позивача, а останній в квартирі ОСОБА_4 робив ремонт.

Відповідно до ст.42 СК України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв»язку з реєстрацією цього шлюбу. По даній справі позов подано заінтересованою особою позивачем ОСОБА_1, який оспорює шлюб відповідачки та ОСОБА_4, посилаючись на те, що в спірний період (шлюб з 2001 року по 2003 рік) саме він проживав з відповідачкою в незареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей.

Статтею 40 СК України передбачено, що шлюб вважається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним з них без наміру створення сім»ї та набуття прав та обов»язків подружжя.

По даній справі відповідачка не надала жодного доказу того, що вона та ОСОБА_4 мали намір створити сім»ю, що вони в подальшому створили сім»ю, що вели спільне господарство, що мали спільний бюджет, що підтримували шлюбні стосунки. Жодного доказу не надано і стосовно того, що ОСОБА_4 хоча б якусь участь брав при народженні, вихованні, утриманні дітей, батьком яких записаний він, що також стосується наявності сім»ї. Навпаки, суду були надані докази того, що в період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_4 відповідачка проживала з позивачем в орендованих квартирах, проживала і у батька позивача в м.Ніжині, позивач записаний в медичній документації батьком дітей, здавав відповідні аналізи, отримував за відповідачку декретні кошти. Дані факти відповідачка не спростувала в суді, не надала ніяких пояснень стосовно того, чому всі ці дії робив позивач, при тому, що це було в період перебування відповідачки в шлюбі з ОСОБА_4 Крім того, судом приймаються до уваги пояснення свідків стосовно того, що ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, ніде не працював, на час реєстрації шлюбу з відповідачкою мав вік 54 роки, тоді як відповідачка 33 роки. За весь час розгляду справи в суді відповідачка не зазначила про жодну обставину, про будь-який факт, що свідчив би про наявність сім»ї з ОСОБА_4, про будь-які її взаємини з чоловіком ОСОБА_4

Суд приходить до висновку, що прохання позивача про поновлення строку позовної давності підлягає задоволенню, оскільки позов пред»явлено в 2007 році, СК України, який містить відповідні норми щодо визнання шлюбу недійсним, введено в дію в 2004 році. Крім того, всі ці роки позивач звертався до різних установ для відновлення своїх порушених прав, що безпосередньо зв»язано з даними позовними вимогами. Враховується і те, що згідно до ст.40 СК України позов про визнання шлюбу недійсним з підстав, зазначених даною статтею, підлягає задоволенню незалежно від часу реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.40 СК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України,

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, укладений 31.10.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського РУЮ в місті Києві, актовий запис №1209 недійсним та внести відповідний запис до Книги реєстрації актів про одруження.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: