Справа №2-125/10
24 грудня 2010 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Рукаса М.С.,
при секретарі Поломаній В.А.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка» про забезпечення виконання умов договору,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка» про забезпечення виконання умов договору.
В обґрунтовування заявлених вимог позивач посилається на те, що 14.12.2007 р. між нею та головою правління кредитної спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка» ОСОБА_3 було укладено договір № 7469 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до кредитної спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка» в розмірі 4000 грн.. Згідно п. 1.1. початком дії договору є дата - 14.12.2007 р. (момент внесення внеску), а закінчення строку дії договору дата - 14.12.2008 р. Згідно п. 2.6. «Спілка зобов'язується повернути члену кредитної спілки суму внеску, а також сплатити нараховані на внесок проценти у день, визначений п. 1.1. цього договору в якості закінчення строку внеску». У відповідності з п. 2.2. кредитна спілка по закінченні дії договору нараховує на суму вкладу 24 % процентів річних., що складає 960 грн. 15.12.2008 р., у зв'язку з закінченням строку дії договору, вона звернулася до заступника голови правління кредитної спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка» - ОСОБА_4 з вимогою виплатити їй суму внеску з урахуванням нарахованих процентів, що складає 4960 грн.. В результаті вимоги суму внеску з урахуванням нарахованих процентів, а саме 4960 грн. заступник голови правління ОСОБА_4 виплатити відмовився, посилаючись на тяжке фінансове становище. На усне звернення до заступника голови правління ОСОБА_4 з вимогою видати внесок, кредитною спілкою її було внесено до графіку видачі зазначеної суми на 30.12.2008 р.. В зазначений строк, тобто 30.12.2008р. сума повернута не була. Станом на 08.01.2009 р. їй було сплачено 300 грн.. Крім того, згідно п. 3.2.3. договору кредитна спілка зобов'язується «Після настання терміну, визначеного п. 1.1. цього договору в якості закінчення строку внеску, протягом 5 (п'яти) днів повідомити члена спілки про припинення нарахування процентів на внесок .а нарахованих але не сплачених процентів». Такого повідомлення від кредитної спілки на її адресу не надходило, тому проценти повинні нараховуватися на весь період, поки внесок не буде їй повернуто. 16.12.2008р. вона звернулася до голови правління кредитної спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка» ОСОБА_3 з письмовою заявою про повернення їй грошей. Заява зареєстрована за № 191 від 16.12.2008р. Грошей позивач не отримала, але одержала 06.01.2009 р. лист за № 519 від 30.12.2008р., з умовами листа вона не згодна. Тому вона була змушена звернутися до суду з даним позовом.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, підтвердила доводи, викладені у позові, просила суд стягнути з відповідача на її користь суму внеску за договором № 7469 від 14.12.2007 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок та суму нарахованих, але несплачених відсотків в розмірі 4660 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн. та судові витрати по справі. Суду пояснила, що вона у 2007 році вклала гроші в сумі 4000 грн. в КС «СРТ» строком на 1 рік. Суму вкладу та нараховані проценти їй до теперішнього часу не виплатили.
Представник відповідача ОСОБА_2 спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило.
Позивач не заперечувала проти ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв'язку з чим, судом 24.12.2010 року на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 14.12.2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 спілкою «Сєвєродонецькрадіотехніка» в особі голови правління ОСОБА_3 з іншої був укладений договір № 7469 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно якого ОСОБА_1 внесла внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до Спілки, а спілка прийняла внесок на умовах строковості, зворотності та платності в розмірі 4000 гривень. На строк, початком якого є дата внесення Внеску, а закінченням 14.12.2007 року. Відповідно п. 2.2 договору процентна ставка за Внеском встановлюється у розмірі 24 процентів річних.
Згідно п. 3.2.3. Договору, ОСОБА_2 Спілка зобов'язана після настання терміну, визначеного п.1.1. цього Договору в якості закінчення строку Внеску, протягом 5 (п'яти) днів повідомити Члена КС про припинення нарахування процентів на Внесок і про необхідність отримання Членом КС Внеску та нарахованих, але не сплачених процентів.
Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
В п. 1 ст. 2 Закону України «Про кредитні спілки» вказано, що діяльність кредитної спілки грунтується на таких основних принципах - добровільність вступу та свободи виходу з кредитної спілки.
Згідно ч. 7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки», повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором.
Відповідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» кошти, внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти ) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 Закону України «Про кредитні спілки», статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.
З огляду на зазначене, та враховуючи, що 24 % річних від суми 4000 грн. складає 960 грн. (4000грн. х 24%), а позивачу з її слів відповідачем було сплачено 300 грн.,суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми вкладу та нарахованих, але несплачених процентів за зазначеним договором задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму вкладу за договором № 7469 від 14.12.2007 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 4000 грн. та суму нарахованих, але несплачених відсотків в розмірі 660 грн..
Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як вбачається з ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні інших цивільних прав, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків.
В своїх поясненнях позивачем не було приведено жодного аргументу на підтвердження спричинення їй відповідачем КС «СРТ» моральної шкоди, також не зазначено яких саме душевних страждань вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача. З огляду на зазначене суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди у розмірі 3000 грн..
Згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на інформаційно-технічне забезпечення.
Понесення позивачем судових витрат, а саме судового збору в розмірі 51 грн., підтверджується квитанцією № 232/343 від 08.01.2009 року, та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн., підтверджується квитанцією № 233/345 від 08.01.2009 року.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, сплачені нею, витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. та судовий збір у сумі 51 грн..
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 2, 10, 23 Закону України «Про кредитні спілки», ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка» про забезпечення виконання умов договору задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка» на користь ОСОБА_1 суму вкладу за договором № 7469 від 14.12.2007 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 4000 грн. та суму нарахованих, але несплачених відсотків в розмірі 660 грн., а всього 4660 грн..
Стягнути з ОСОБА_2 спілки «Сєвєродонецькрадіотехніка» на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування сплачені нею судові витрати, а саме судових збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн..
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановления ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: М.С. РУКАС