Справа №22-ц-3101/10 Суддя-доповідач - Рибалка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Рибалки В.Г.

суддів - Таран С.А., Хвостика С.Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 червня 2010 року відмовлено в задоволенні позову за необгрунтованівстю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 червня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно розписки станом на 02 серпня 2007 року ОСОБА_2 зобовязався повернути борг в розмірі 18 300 грн. за послуги надані йому ОСОБА_1, а саме проживання у його готелі «Загородний дом» до 10 вересня 2007 року.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України .

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вищезазначений позов є необґрунтованим.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав доказів того факту, що відповідач перебував з ним у договірних відносинах, не надав доказів, які б свідчили про укладення між відповідачем і ним зобовязань вчинити на користь другої сторони певну дію, надати послугу на проживання у готелі. Немає жодних доказів того, що ОСОБА_2 дійсно проживав в готелі під назвою «Загородний дом».

Доводи апеляційної скарги про те, що вищезазначені правовідносини регулюються положеннями глави 71 параграфа 1 ЦК України і визначаються як позикові зобовязання є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Правовідносини, які склалися між сторонами у справі регулюються загальними положеннями про зобовязання, оскільки при зверненні до суду він не визначив зобовязання відповідача як такі, що виникають з договору позики.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин судова колегія вважає, що при розгляді цього спору суд першої інстанції дотримався норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають обставинам справи і тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309 ,313, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 червня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: