Київський районний суд м. Полтави
Справа № 2-3259/10
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

26 травня 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Залєвській Я.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод» до ОСОБА_2, Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ВАТ „ПААЗ 31 березня 2010 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання її та неповнолітнього сина ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в гуртожитку по вул. Вільямса, 1 в м. Полтаві.

Позивач в позовній заяві посилався на те, що ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані в гуртожитку по вул. Вільямса, 1 в м. Полтаві, але в жилому приміщенні кімнати № 40 не проживають з січня 2009 року, тому є такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В поданій до суду позовній заяві позивач просив суд визнати ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в гуртожитку по вул. Вільямса, 1 в м. Полтаві та зобовязати Київський РВ ПМУ МУВС України в Полтавській області знати їх з реєстраційного обліку за даною адресою.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що постійно мешкає разом з сином в кім. № 40 по вул. Вільямса, 1 в м. Полтаві. Останнім часом здійснює догляд за непрацездатною ОСОБА_5, тому могла на час здійснення комісією перевірки її проживання не знаходитися в кімнаті. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Київський РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області для участі в справі своїх представників не направив, подав заяву з проханням розглядати справу без участі представника.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що будинок № 1 по вул. Вільямса в м. Полтаві є гуртожитком та зареєстрований на праві власності за ВАТ „Полтавський автоагрегатний завод.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані в гуртожитку по вул. Вільямса, 1 в м. Полтава.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або член його сімї може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема, за умови, що не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач ВАТ «ПААЗ», посилаючись в поданій до суду позовній заяві та в судовому засіданні на не проживання відповідача в спірній кімнаті з січня 2009 року, надав до суду акти комісії, складені 30 вересня 2009 року, 06 жовтня 2009 року, 16 грудня 2009 року, 21 січня 2010 року та 22 лютого 2010 року.

Будь-які докази вважати відповідача такою, що не мешкала в кімнаті № 40 по вул. Вільямса, 1 в м. Полтаві в період з січня 2009 року по 30 вересня 2009 року позивачем надано не було.

Відповідно ж до складених в період з 30 вересня 2009 року по 22 лютого 2010 року та наданих до суду актів, при перевірці секцій гуртожитку комісія відвідала кімнату № 40, але мешканець була відсутня.

Жоден з актів не містить в собі посилання на дійсну фактичну перевірку комісією факту проживання ОСОБА_2 в кімнаті. Як встановлено в судовому засіданні, жодного разу комісія чи окремі її члени не заходили до кімнати відповідача. Факт відсутності відповідача в кімнаті на час проведення перевірки судом не оцінюється як обставина непроживання її в кімнаті.

Допитані в судовому засіданні свідки давали показання про фактичне проживання відповідача ОСОБА_2 в кімнаті № 40 по вул. Вільямса, 1 в м. Полтаві.

Показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_8, які були членами комісії, не спростовують твердження відповідача про її проживання в кімнаті № 40 гуртожитку.

Встановивши дані обставини, суд, перевіривши і оцінивши відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України пояснення сторін про відомі їм обставини, що мають значення для справи, поряд з іншими в справі доказами, приходить до висновку, що позивачем в судовому засіданні не доведено відсутність відповідача ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4, 20 лютого 1995 року в кімнаті № 40 по вул. Вільямса, 1 в місті Полтаві понад встановлені строки. Тому позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням по вул. Вільямса, 1 в місті Полтаві задоволенню не підлягають.

За Законом України „Про свободу пересування та вільних вибір місця проживання в України реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Підстави для зняття відповідача та її сина з реєстрації за адресою м. Полтава, вул. Вільямса, 1 не встановлені в судовому засіданні, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги до Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод» до ОСОБА_2, Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає чинність після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_9

26.05.2010