Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 року Справа № 2-1124/10

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації і стягнення компенсації за завдану моральну шкоду,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, який надійшов до суду 30.08.2010 року, та змінам до позову від 13.12.2010 року, позивач прохає стягнути на її користь з відповідача 1 000.00 грн. для відшкодування моральної шкоди та всі судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач працює інженером абонентного відділу комунального підприємства «Жилсервіс», Вільногірського міської ради, Дніпропетровської області, і з 05.07.2010 року виконує обовязки начальника абонентного відділу. 08 липня 2010 року, близько 15.30 год., до кабінету, де працюють контролери абонентного відділу, прийшла ОСОБА_3 і принесла лічильник холодної води з метою здачі його на повірку. Контролери ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили ОСОБА_3, що вона не мала права особисто знімати лічильник холодної води і зривати пломбу. ОСОБА_3 різко відреагувала на ці слова і почала голосно кричати на контролерів. Оскільки кабінет позивача знаходиться рядом з кабінетом контролерів, вона почула крики і пішла розібратися, що сталося. Як безпосередній керівник контролерів абонентського відділу, позивач втрутилася в розмову і намагалася пояснити ОСОБА_3 ситуацію. У відповідь ОСОБА_3 в присутності підлеглих позивача сказала, щоб вона вийшла з кабінету і не заважала їй розмовляти. Дізнавшись, що позивач є безпосереднім начальником контролерів, ОСОБА_3 увірвалася в її кабінет і почала звинувачувати її у некомпетентності. На останок ОСОБА_3 вийшла із її кабінету і, знаходячись в коридорі, голосно вигукнула, що позивач є «скотиною і звірюкою». Вся розмова і зазначені слова були почуті підлеглими позивачу контролерами абонентного відділу ОСОБА_4, ОСОБА_5, техніком ОСОБА_6, прибиральницею ОСОБА_7 та працівниками бухгалтерії. Своїми словами ОСОБА_3 принизила честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Статтею 21 Конституції України встановлено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Згідно ст.28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У звязку з цим ст. 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сімї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами., яким закон надає значення самостійних обєктів судового захисту. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», дано поняття вказаних термінів. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біосоціальної цінності, з честю повязується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обовязків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У ст. 16 ЦК України зазначається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими гл. 3 цього Кодексу. Статтею 297 ЦК України встановлена недоторканність честі, гідності фізичної особи, статтею 299 недоторканність її ділової репутації.

Пунктом 15 Постанови Верховного Суду України передбачено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам ... У даному випадку є в наявності всі вказані складові.

Позивач вважає, що діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що відповідач у грубій і принизливій формі зверталася до неї в присутності її підлеглих. Своїми діями ОСОБА_3 поставила під сумнів її ділові та професійні якості як спеціаліста і керівника відділу. Даний інцидент став відомий широкому колу осіб, зокрема усім працівникам КП «Жилсервіс», що стало причиною порушення душевної рівноваги позивача. Дії відповідача поставили під сумнів дулову репутацію і громадську свідомість позивача перед її колегами, у них про неї могло скластися хибне, негативне враження, що не відповідає дійсності.

У звязку з необґрунтованістю звинувачень з боку відповідача, позивач зазнає душевних страждань, вимушена змінити свій життєвий уклад, витрачати свій вільний час, нервову енергію для захисту своїх порушених немайнових прав, що не входить в загальний порядок її життя. ОСОБА_3 мала за мету своїми діями поставити під сумнів її репутацію, своїми особистими образами відповідач висвітлив її діяльність та її особисті якості з найгіршого боку. Субєктивну думку відповідача було висловлено в брутальній і непристойній формі, що принизило гідність, честь і дулову репутацію позивача.

Відповідно до наведених фактів і зазначених норм законодавства позивач робить висновок, що висловлювання відповідача є порушенням її честі, гідності і ділової репутації. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, позивач оцінює моральну шкоду в 1 000 грн. Вказаний розмір відповідає рівню її внутрішніх негативних переживань та витратам часу і енергії для захисту її порушених прав, а також співмірний із заподіяною шкодою.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі та пояснила, що згідно повідомлення КП «Жилсервіс», в її квартирі слід було зробити повірку лічильника холодної води до 09.07.2010 року. Після неодноразових звернень по телефону до КП «Жилсервіс» їй не було надано чіткої інформації про порядок повірки лічильника холодної води. Вона доручила дорослому сину зясувати цей порядок. Сину розяснили, що власники квартири самі повинні знімати лічильник. Також ходила зясовувати це питання її мати. Після того, як вона отримала відповіді, що самі повинні знімати лічильник, вона запросила знайомого, купила перехідник і знайомий зняв лічильник. 08.07.2010 р. вона з лічильником прийшла до КП «Жилсервіс». В одному із кабінетів у неї взяли останні показники лічильника. Після чого звернулась в кабінет, на дверях якого було зазначено «Повірка лічильників». Ніяких намірів учиняти скандал у неї не було. Вона природно розмовляє голосно і чітко висловлює свою думку. В кабінеті були дві жінки, у яких вона спитала, що далі робити з лічильником. Коли появилася ОСОБА_1, то стала давати оцінку її дорослому сину. Вона відповіла, що не зверталася до них з приводу виховання сина, а з приводу отримання інформації про порядок повірки лічильника. Коли вона пішла до ОСОБА_1 в кабінет, то ОСОБА_1 стала її ображати, сказала, що для 8-ми тисяч населення все зрозуміло, а для неї ні, погрожувала штрафом у розмірі 2700 грн. Після розмови з ОСОБА_1 вона стрімко направилася до виходу і в коридорі, приблизно на його середині, сказала слово скотина, не адресуючи його нікому, окрім себе, із-за досади. Слово звірюка вона не казала. В цей момент із кабінету вискочила ОСОБА_1 і закричала: чули, чули яка я! В коридорі стояла якась жінка з мітлою і позивач зверталася до неї: ОСОБА_8, ви чули яка я ?

Свідок ОСОБА_6, яка працює техніком в КП «Жилсервіс», в судовому засіданні показала, що в липні 2010 року до неї в кабінет зайшла відповідач ОСОБА_3 з лічильником холодної води. Вона взяла показання лічильника і направила ОСОБА_3 до контролерів. Всі кабінети були відкриті, оскільки стояла спека. Через деякий час в своєму кабінеті вона почула слова, сказані ОСОБА_3 скотина, звірюка. Свідок припускає, що ці слова були сказані на адресу ОСОБА_1, оскільки в кабінеті ОСОБА_1 більше нікого не будо. Після слів ОСОБА_3 стосунки між свідком та ОСОБА_1 не змінилися.

Свідок ОСОБА_4, яка працює контролером в КП «Жилсервіс», в судовому засіданні показала, що 08.07.2010 року до неї та ОСОБА_5 в кабінет прийшла ОСОБА_3 і спитала, що дальше робити з лічильником холодної води, який вона принесла з собою. Вони пояснили їй, що вона не мала права його знімати без розпломбірування. ОСОБА_3 стала обурюватися. Коли на шум до кабінету зайшла ОСОБА_1 і спробувала дати пояснення, то ОСОБА_3 заявила, щоб вона не вмішувалася в її розмову. ОСОБА_1 вийшла із кабінету. ОСОБА_3 знову спитала, що їй робити з лічильником. Вони порадили їй звернутися до начальника ОСОБА_1 Розпломбірування лічильника в квартирі ОСОБА_3 було призначене, приблизно, на 12.07.2010 року, про що записується у відповідному журналі. Коли ОСОБА_3 пішла в кабінет до ОСОБА_1, то вона чула слова ОСОБА_3 звірюка, скотина. Вважає, що ці слова були адресовані ОСОБА_1, оскільки вони розмовляли вдвох.

Свідок ОСОБА_5, яка працює контролером в КП «Жилсервіс», в судовому засіданні дала аналогічні показання, та додатково показала, що, коли вона почула слова, сказані ОСОБА_3, - скотина і звірюка, то зразу виглянула із свого кабінету и бачила, що ОСОБА_3 стояла на порозі кабінету ОСОБА_1 повернута передньою частиною тіла в сторону кабінету. Говорила ОСОБА_3 голосно. Потім вона пішла, продовжуючи сваритися.

Згідно копії розпорядження № 118 від 01.07.2010 року КП «Жилсервіс», ОСОБА_1, інженер по збуту абонентного відділу, призначена виконуючою обовязки начальника абонентного відділу з 03.07.2010 року по 18.07.2010 року. (а.с.5)

Згідно п.2.1 копії посадової інструкції начальника абонентного відділу КП «Жилсервіс», затвердженого директором КП «Жилсервіс» 03.08.2009 року, начальник абонентного відділу здійснює повсякденне та ефективне керівництво діяльністю абонентного відділу; п.4 організовує роботу абонентного відділу з якісного обслуговування населення; п.6 - працює з населенням з питань, що торкаються оформлення документів на жилплощу, приватизації квартир, реєстраційного обліку, обліку комунальних послуг, що надаються, і нарахувань оплати комунальних послуг. (а.с.6-7)

Згідно попередження (предписание) на імя ОСОБА_9 вул. Варена 28.кв.11, зазначено, що, в звязку з спливом строку держ. повірки індивідуального прибору обліку холодної води, необхідно в строк до 09.07.10 р. звернутися до відділу збуту КП «Жилсервіс» для оформлення документів. У випадку неявки розрахунок за спожиту холодну воду буле проводитися згідно установлених норм або за показаннями домового прибору обліку. Розпломбування прибору обліку проводе контролер КП «Жилсервіс». ( За самовільне розпломбування штраф 2710 грн.). (а.с.16)

Згідно характеристики від 25.11.2010 року, позивач за місцем роботи характеризується позитивно. (а.с.31)

Згідно листа на адресу ОСОБА_3 за підписом директора КП «Жилсервіс» від 13.07.2010 року, повідомляється, що її скарга розглянута, що до КП «Жилсервіс» зверталися син та мати відповідача, яким були надані розяснення стосовно повірки лічильника холодної води. Повідомляється, що 08.07.2010 року відповідач самовільно розпломбувала лічильник, який принесла до абонентного відділу, що є порушенням Правил; що спроби працівників відділу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ще раз пояснити порядок дій в цій ситуації зустріли з боку відповідача роздратованість з елементами агресії, що відповідач безпідставно ображала співробітників відділу, грубила, обзивала ОСОБА_1 образливими словами. Запропоновано відповідачу залагодити конфлікт шляхом переговорів на особистій зустрічі з працівниками абонвідділу і не доводити ситуацію до вирішення в судовому порядку. (а.с.33)

Згідно копії скарги ОСОБА_3 на імя директора КП «Жилсервіс» ОСОБА_10 від 09.07.2010 року, повідомляється, що заявнику, її сину та матері не було розяснено належним чином порядок проведення повірки приладу обліку холодної води; що їм було розяснено, що прилад обліку холодної води вони повинні знімати самі. Коли вона з лічильником звернулася до фахівців КП «Жилсервіс», то ОСОБА_1 втрутилася в розмову дуже некоректно и грубо і не надала відповіді, що дальше слід робити з лічильником. Прохає надати відповідь щодо подальших дій стосовно лічильника. (а.с.34-38)

Згідно квитанцій від 12.07.2010 року позивачем сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі - 75.00 грн., та сплачено судовий збір у розмірі 17.00 грн.

Суд вважає, що між сторонами мають місце особисті неприязненні відносини, які виникли на підґрунті непорозуміння між позивачем, як посадовою особою, що організовує виконання функції обліку спожитих житлово-комунальних послуг, зокрема обліку холодної води, та відповідачем, як споживачем цих послуг, з питання про порядок проведення повірки лічильника холодної води, що знаходився в квартирі споживача, і які межують з взаємним порушенням сторонами особистих немайнових прав, при цьому відсутня достатність доказів для підтвердження фактів, що свідчать про наявність дій з боку відповідача, які принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача, про поширення неправдивої негативної інформації, про заподіяння моральної шкоди.

Відповідно до цих правовідносин, пояснень позивача та її представника, відповідача, та внаслідок дослідження у справі всіх представлених доказів і оцінки їх в сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, за наступних підстав.

Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає встановленим, що відповідач, помилково неправильно зрозумівши суть розяснень, наданих її сину, її матері та їй особисто - по телефону щодо порядку проведення повірки лічильника холодної води, в порушення встановленого порядку проведення повірки лічильника холодної води, а саме порядку його розпломбування, самовільно зняла цей лічильник та 08.07.2010 року звернулась до працівників абонентного відділу КП «Жилсервіс» з питанням, що слід робити в подальшому з цим лічильником. Узнавши від працівників, що вона не мала права самовільно здійснювати розпломбування лічильника, відповідач стала заперечувати, посилаючись на те, що їй було розяснено, що лічильник вона повинна знімати сама. Коли в розмову втрутилася начальник абонентного відділу ОСОБА_1, стосовно якої відповідач не мала відомостей про її посаду, тому стала заперечувати проти того, що ОСОБА_1 втручалася в розмову та повідомляла про невихованість сина відповідача. Коли ОСОБА_1 видалилася до свого кабінету, то працівниками абонентного відділу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було повідомлено відповідачу, що їй слід звернутися до начальника абонентного відділу, яким являється саме ОСОБА_1 Після цього, відповідач зайшла до кабінету ОСОБА_1 та спитала, що їй слід робити з лічильником холодної води. Отримавши відповідь, що відповідач порушила порядок розпломбування лічильника і що за це може бути призначений штраф 2710 грн., та докір, що 8 тис. мешканців міста зрозуміли порядок розпломбування, а відповідач ні, відповідач, будучи прикро враженою, стрімко вийшла із кабінету і направилася до виходу із приміщення. При цьому, дійшовши, приблизно до середини коридору сказала слова «скотина, звірюка», нікому їх не адресуючи. Позивач, почувши ці слова, прийняла їх за особисту образу, вийшла із кабінету та спитала, чи чули, яка вона є.

Суд вважає, що факти, які, на думку позивача та її представника, мали місце, і які свідчать про вчинення відповідачкою дій, що принижували честь, гідність та ділову репутацію, саме, позивача, та про заподіяння позивачу моральної шкоди, - в судовому засіданні не підтвердилися.

Допитані у справі свідки на стороні позивача: ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в своїх показаннях зазначили, що чули слова, сказані ОСОБА_3, «скотина та звірюка» і припускають, що ці слова були сказані на адресу, саме, ОСОБА_1, оскільки на їх думку позивач та відповідач тільки вдвох перебували в кабінеті позивача. Свідок ОСОБА_5 навіть показала, що зразу, як вона почула ці слова, то виглянула із свого кабінету, та бачила ОСОБА_3, яка стояла на порозі кабінету ОСОБА_1 передньою частиною тіла до кабінету. Суд не може вважати доведеним факт, що зазначені слова відповідач адресувала, саме, позивачу ОСОБА_1, оскільки показання свідків розходяться з твердженнями як позивача так і відповідача, які однозначно стверджують, що зазначені слова були сказані, коли відповідач вийшла із кабінету в коридор. При цьому, самі по-собі зазначені слова не являються нецензурними, та такими, що суперечать етичним та моральним принципам, були сказані безадресно. Як такими, що принижують честь та гідність людини, ці слова можливо сприйняти, на думку суду, лише тоді, коли вони конкретно адресовані певній людині, порівнюючи її з твариною та певними особливостями поведінки тварин. Відповідач, взагалі, стверджує, що сказала тільки слово «скотина», маючи на увазі, саме, себе, із-за досади на ситуацію, що склалася.

Стосовно поширення неправдивої інформації про позивача внаслідок дій відповідача, то суд також не вбачає таких ознак в діях відповідача, оскільки сказані нею слова не були адресовані саме позивачу, свідки тільки зробили припущення, що ці слова були сказані на адресу позивача. За викладених обставин показання допитаних свідків не можуть бути прийняті судом як достатні та допустимі джерела доказів. Інших доказів позивач не надала

Внаслідок дослідження в судовому засіданні письмових доказів: характеристики позивача, посадової інструкції позивача, скарги відповідача, факти порушення недоторканності честі, гідності та ділової репутації позивача та заподіяння їй моральної шкоди, також свого підтвердження не найшли.

Стосовно приниження ділової репутації позивача, то суд, взагалі, таких ознак в діях відповідача не вбачає за їх відсутністю, за їх недоведеності. Стосовно порушення права на недоторканість ділової репутації позивача, то остання, взагалі, ніякого відповідного обґрунтування цього твердження не надала. Як витікає із змісту позовної заяви та пояснень позивача, основною, переважною, метою її звернення до суду виявилося доведення факту, що відповідач образила її словами «скотина, звірюка», в той час як ця обставина не стосується, безпосередньо, ділової репутації позивача, і не може бути підтвердженням того, що цими діями відповідача порушується право на недоторканість, саме, ділової репутації позивача. У звязку з викладеними обставинами, суд вважає недоведеним твердження позивача, що ОСОБА_3 мала на меті своїми діями поставити під сумнів її репутацію і громадську свідомість, та своїми образами висвітлити її діяльність та її особисті якості з найгіршого боку, що субєктивна думка відповідача була висловлена в брутальній і непристойній формі, що принизило гідність, честь та ділову репутацію позивача.

Щодо заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок дій відповідача, то цей факт також не підтверджується, саме, тому, що відсутні докази порушення прав позивачки на недоторканість її честі, гідності та ділової репутації, за вищезазначених обставин, тобто, за недоведеності протиправної поведінки відповідача ОСОБА_3 у відношенні до позивача ОСОБА_1

На думку суду, позивач, а також і працівники абонентного відділу мали можливість і повинні були надати точну та обєктивну інформацію відповідачу, пославшись, саме, на нормативно-правові акти та розпорядження і інструкції, які передбачають певний порядок проведення повірки індивідуальних лічильників холодної води, та передбачають відповідальність за порушення цього порядку, але цього не було зроблено, що і потягло виникнення конфліктної ситуації.

Згідно ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність і честь фізичної особи є недоторканними, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації, і має право звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно ст. 23 ЦК України, 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої… 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд приходить до висновку, що підстав для притягнення відповідачки до цивільно-правової відповідальності немає, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі з покладенням всіх судових витрат у справі на позивача, згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 000.00 грн. (однієї тисячі гривень 00 копійок) для відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати у справі в виді судового збору 17 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 75 грн., всього на суму 92.00 грн., покласти на позивача ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.