АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: житлові , вселення ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді : Міненкової Н.О.

суддів: Гальянової І.Г.

ОСОБА_3

при секретарі: Григоренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 Георгієвича, ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення,-

ВСТАНОВИЛА :

09 лютого 2010 року позивач звернувся у суд з позовом в якому просив вселити його в закріплену за ним кімнату 11 кв. м. в квартирі АДРЕСА_1. Стягнути з відповідачів солідарно 24800 грн. шкоди, спричиненої вимушеним проживанням за межами вказаної квартири.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є власником 1/4 частини спірної квартири. Спірна квартира, відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.04.2008 року , є його та відповідачів спільною частковою власністю, а внаслідок перешкод відповідачів щодо його проживання в спірній квартирі, він вимушений винаймати інші квартири, що призвело до витрат у сумі 24 800 грн..

21 липня 2010 року позивач уточнив позовні вимоги та просив суд вселити його на вказану жилу площу як члена сім»ї наймача квартири ОСОБА_4та зобов»язати відповідачів не перешкоджати його проживанню в спірній квартирі, а також надати йому ключі від вхідних дверей квартири і тамбура.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач підтримав уточненні позовні вимоги .

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні суду першої інстанції позов не визнали, та посилаючись на те, що з позивачем знаходяться у не приязнених стосунках та він порушує умови проживання, не сплачує комунальні послуги, вони не бажають його пускати в квартиру та не допустять,щоб він там мешкав.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 липня 2010 року, позов ОСОБА_8, задоволено та він вселений в квартиру АДРЕСА_2 . ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 зобов»язано не перешкоджати йому в користуванні вказаним жилим приміщенням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає,що суд необґрунтовано вселив позивача в спірну квартиру як співвласника спірної квартири , оскільки право власності на вказану квартиру не зареєстровано , у зв»язку з чим, позивач не є її співвласником, а тому не може бути вселений в зазначену квартиру з вказаних підстав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з»явились перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 як на підставу скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог посилається на те,що суд необґрунтовано вселив позивача у спірну квартиру як її співвласника, оскільки права власності на вказану вище квартиру у сторін не виникло.

Між тим, матеріали справи свідчать про те, що позивач уточняв позовні вимоги та просив його вселити в неї як члена сім»ї наймача вказаного житлового приміщення.

Задовольняючи уточнені позовні вимоги позивача про вселення його в спірну квартиру, суд виходив з того, що позивач вселився у спірну квартиру 09.08.1989 року в якості члена сім»ї відповідача ОСОБА_4 з її згоди та з цього часу зареєстрований у вказаній вище квартири і з цього часу набув права на користування зазначеним жилим приміщенням, а також з того, що відповідачі чинять перешкоди позивачу в користуванні житлом.

Вказаний висновок суду відповідає обставинам справи та наявним у справі доказам, а також вимогам статей 61, 64 ЖК України.

Доводи, викладені ОСОБА_4 в апеляційній скарзі вказаний висновок суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції від 21 липня 2010 року без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, 315, 319, 218 ЦПК України , судова колегія -,

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу ОСОБА_4, відхилити

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 липня 2010 року, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді: