АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-802/10 Головуючий у 1-й інстанції Коротис І.А.
Провадження № 22ц- 2473/10 Доповідач - Ткач О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2010 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Гірський Б. О., Бахметова В. Х.,

при секретарі ОСОБА_1

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кременецького районного суду від 09 грудня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2009 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 28 листопада 2007 року в сумі 76 377 грн., 15 857 грн. інфляційних та 2311,93 грн, що становить 3% річних від простроченої суми.

В жовтні 2009 року позивачем було уточнено позовні вимоги в яких він просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 50 500 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 2697 грн. 94 коп. та суму інфляційних втрат в розмірі 16665 грн. 64 коп. за період з 4 січня 2008 року до 15 жовтня 2009 року.

В листопаді 2009 року ОСОБА_3 уточнив суму штрафних санкцій за невиконання обовязку з повернення грошей: 3% річних від простроченої суми у розмірі 2859,82 грн та суму інфляційних втрат в розмірі 16665 грн. 64 коп. за період з 4.01.2008 року по 23.11.2009 року і 11155,64 грн відсотків за користування грошима за період з 28.11.2007р по 23.11.2009 року

Рішенням Кременецького районного суду від 09 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково:

стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 79 800 гривень суми боргу за договором позики № 27-11/07 від 27 листопада 2007 року, 3% річних за прострочення грошового зобов'язання в сумі 4 519 гривень 87 копійок та 1093, 20 гривень судових витрат;

в решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Кременецького районного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд, посилаючись на те, що воно винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки при задоволенні позову не були враховані його доводи про те, що кредитор простив йому борг.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

З матеріалів справи вбачається, що 27 листопада 2007 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2, був укладений в письмовій формі договір позики за №27-11/07 на суму 10000 доларів США, що еквівалентно 50500грн строком на один місяць. Сам факт даної угоди відповідачем не оспорюється.

Заперечуючи доводи позову, відповідач зіслався на те, що 27 березня 2008 року відповідач простив йому борг, про що свідчить розписка за підписом позивача ( а.с.12), яка направлена йому факсовим повідомленням.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що мав місце договір позички ОСОБА_2 10000 доларів США і оскільки останній не повернув коштів у встановлений цим договором строк , то порушив права позивача.

Відповідно до вимог статей 213, 215 ЦПК рішення суду має містити чіткі вичерпні та безумовні висновки щодо доведеності чи недоведеності юридичних фактів, що мають значення для справи, на підставі оцінки доказів відповідно до вимог ст. 212 ЦПК.

Усупереч зазначеним процесуальним нормам права суд, дослідивши надані сторонами докази, не дав оцінки у їх сукупності та взаємозв'язку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що сторони в справі були партнерами по бізнесу.

27 березня 2008 року між товариством АУРА, в особі відповідача, та товариством Веста Сервіс, в особі генерального директора, було укладено договір оренди комплексу автозаправочної станції з магазином та допоміжними спорудами, що знаходиться в с.Великі Млинівці Кременецького району, з помісячною оплатою в розмірі 1000 грн.

Спір, який є предметом даного судового розгляду, виник після відмови відповідача ОСОБА_2, як власника товаристваАура, продати ТозВ Веста, одним з керівників якого є позивач, вищезазначений комплекс .

З пояснень свідка ОСОБА_4, бувшого працівника товариства Веста, який займався укладенням та оформленням договорів оренди автозаправочних станцій в західному регіоні держави, вбачається, що 27.03.2008 року довго йшли перемовини між керівнитвом юридичних осіб. Після отримання факсу, на який посилається відповідач, було підписано договір оренди та акт прийому-передачі майнового комплексу. Дане факсове повідомлення було отримано ним, оскільки перемовини йшли з використанням факсового звязку.

Представник позивача в суді апеляційної інстанції не заперечив, а навіть допустив можливість існування факсового повідомлення ОСОБА_3

Згідно ст. 605 ЦК України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Прощення боргу є одним із видів припинення зобов'язання за волею учасників (кредитора). Кредитору надається право звільнити боржника від його обов'язків. Для прощення боргу достатнім є волевиявлення кредитора і боржник не вправі проти цього заперечувати.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його представник не заперечували факсового повідомлення, на яке посилався відповідач, ні належності підпису позивачу на ньому. Крім цього, як пояснив в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4, підпис позивача є йому добре знайомим, є досить тяжким у виконанні .

Воля ОСОБА_3 висловлена в письмовій формі з використанням технічного засобу звязку факсимільного, що узгоджується зі змістом статтей 6 та 207 ЦК.

В даному документі чітко та конретно зазначено атрибути ( номер та дата договору позички, сума договору в національній грошовій одиниці), які є відомі лише сторонам даної угоди, що ствердив суду і представник позивача, а саме Розписка пана ОСОБА_2 по договору позички №27-11/07 від 27 листопада 2007 року на суму 50500 грн особисто мною ОСОБА_3 власноручний підпис

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши в сукупності обставини при яких ОСОБА_2 отримав факсове повідомлення позивача, приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове, оскільки заперечення відповідача є обгрунтованими, кореспондуються з доказами, які є були в справі та надані при розгляді апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ВИРШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кременецького районного суду від 09 грудня 2010 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5