ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1669/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"29" липня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. К твого ОСОБА_1 складі:

головуючого - судді Сільченко В.Є.

при секретарі - Алісовій Т.С.

за участю позивач ОСОБА_2.

за участю пр. відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4 Акціонерного Товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про відміну рішення комісії по трудовим спорам та відміну розпорядження № 441 про позбавлення виробничої премії, суд -

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2010 року позивач ОСОБА_2 звернувся з зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про відміну рішення комісії по трудовим спорам та відміну розпорядження № 441 про позбавлення виробничої премії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 22 червня 2000 року позивач працював на виробничому підприємстві ВАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» прокатного департаменту цеха «Блюмінг-2» в якості змінного майстра виробничої дільниці (УППМ).

Позивач має посадову інструкцію, в якій чітко викладені його обвязки та відповідальність за порушення інструкції.

ОСОБА_2 06 квітня 2010 року дізнався про те, що 01 березня 2010 року розпорядженням № 441 він був позбавлений 100% виробничої премії за лютий 2010 року за порушення п.п. 5.2,5.3 Посадової Інструкції змінного майстра.

З вищезазначеним розпорядженням позивач не згоден у звязку з тим, що порушень посадової Інструкції з його буку не було, розпорядження № 441 про позбавлення виробничої премії доведено до його відома не було і ніхто з ним його не ознайомлював.

Дізнавшись про розпорядження, позивач звернувся до комісії по трудовим спорам з заявою про розгляд виниклого спору та прийняття законного рішення.

15 квітня 2010 року відбулось засідання комісії по трудовим спорам, яка відмовила ОСОБА_2 в задоволені клопотання про відміну розпорядження. Позивач був присутній на засіданні комісії, давав детальні пояснення, але його пояснення не були прийняті до уваги.

Позивача було покарано за те, що він не оформив талони попередження за січень та лютий 2010 року. Але позивач посилається на те, що у посадовій Інструкції не йдеться мова про талони попередження тому, він не міг відповідати за відсутність талонів.

Вважає, що комісія по трудовим спорам неуважно розглянула його заяву та без достатніх підстав відмовила йому у задоволені його вимог, не пояснивши причину відмови.

Стверджує, що внаслідок винесення відповідачем рішення про накладення на нього стягнення йому завдано не тільки матеріальну шкоду але і моральну. Він не дотримав заробітної плати у розмірі 900 грн., чим було порушено його звичайний спосіб життя, погіршився стан здоровя, відсутність грошей порушило його плани та у звязку з цим підірвана його репутація у колективі.

Позивач оцінює моральну шкоду, яка підлягає стягненню з відповідача , у розмірі - 20 000 грн. , яку і просив стягнути на його користь.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ВАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» в судовому засіданні з позовом не погодився, позовні вимоги не визнав та пояснив, що оскільки в відповідності до «Положення про проведення перевірок функціонування системи якості та технологічних процесів в цесі блюмінгу №2» Позивач не оформив талони попередження ,чим порушив ст..139 КЗпП яка чітко говорить про те що,обов'язком працівника є додержання трудової та технологічної дисципліни. Вище зазначена норма передбачає не лише виконання працівником трудової функції,але і додержання технологічної дисципліни,забезпечення відповідності якості праці та її результатів встановленим вимогам,виконання встановлених норм праці ,виконання розпоряджень осіб,які здійснюють керівництво процесом праці.

Згідно з ст.224 КЗпП України комісія по трудовим спорам є обов'язковим первинним органом по розгляду трудових спорів, що виникають на підприємствах, в установах,організаціях, за винятком спорів, зазначених у статтях 222,223 КЗпП. Трудовий спір підлягає розглядові в комісії по трудовим спорах,якщо працівник самостійно або з участю профспілкової організації, що представляє його інтереси, не врегулював розбіжності при безпосередніх переговорах з власником або уповноваженим ним органом.

в якій він вважав що, Розпорядження №441 від 01.03.2010р., про притягнення його до матеріальної відповідальності, не законним та просив комісію скасувати його. Після вивчення наданих сторонами доказів, вислухав їх аргументи та пояснення, керуючись ст.224,227 КЗпП України комісія вирішила у задоволені заяви Позивача відмовити Розпорядження №441від 01.03.2010р.. залишити в силі. Своїми діями комісія з трудових спорів діяла в рамках чинного законодавства, тому вважає , що вимога Позивача про скасування рішення комісії з трудових спорів від 15.04.2010 року, є безпідставною.

Також представник відповідача зазначив, що в своїй позовній заяві Позивач зазначає про те що, оскаржуване розпорядження завдало йому моральну шкоду,та просить відшкодувати її в розмірі 20000 гривень. Відповідач не погоджується з донною позовною вимогою оскільки, згідно ст.237 -1 КЗпП України, на яку посилається Позивач, підставою для відшкодування моральної шкоди власником, або уповноваженим органом є порушення законних прав працівника, якщо ці порушення призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивач у позовній заяві не зазначає чітко у чому саме полягають порушення з боку відповідача його законних прав, що в свою чергу потягло за собою наслідки у вигляді моральних страждань, у чому полягає та чим підтверджується вина відповідача. З матеріалів доданих до позовної заяви не вбачається, що позивач зазнав стресу, депресії чи інших негативних виявів свого стану в результаті застосування до нього фінансових санкцій відповідачем. Крім того, відповідач вважає, що позивачем при поданні позову до суду порушено строки оскарження рішення комісії по трудовим спорам. Враховуючи ці обставини відповідач вважає що, позовна вимога Позивача про стягнення з Відповідача матеріальної та маральної шкоди безпідставна та не підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши думку позивача, який просить позов задовольнити, представника відповідача, який проти задоволення позову заперечує, вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

В порушення вказаної норми права, позивачем ОСОБА_2 до суду не надано ніяких документів чи інших доказів, які підтверджували б факти, на які позивач посилається у позовній заяві, а також на факти, які він повідомив у ході судового засідання, хоча судом було запропоновано надати такі докази та призначалася перерва для цього.

Так, ОСОБА_2 не підтверджено ніяким чином факти щодо:

- розміру премії, якої його було позбавлено внаслідок оскаржуваного ним розпорядження № 441 від 01.03.2010 року, хоча у позові зазначається точно визначена сума у 900 грн.

- документів або інших доказів, що підтверджували б спричинення йому моральної шкоди та обґрунтовували б її розмір

- доказів щодо того, що у січні-лютому поточного року на ділянці його цеху не було виявлено ніяких порушень технологічного процесу, і, отже, у нього не було підстав для складання талонів- попереджень. Разом з тим, ОСОБА_2 в ході надання пояснень суду було повідомлено, що порушення технологічного процесу протягом вказаного періоду були і виявлялися іншими співробітниками цеху (контролерами), а не ним.

Крім того, відповідно до документів, які маються у справі, рішення комісії по трудовим спорам № 8, яким залишено без задоволення скаргу ОСОБА_2 на розпорядження № 441 від 01.03.2010 року про позбавлення його премії за січень-лютий 2010 року, винесено 15.04.2010 року.

Відповідно до вимог ст. 228 КЗпІІ України, працівник може оскаржити рішення комісії по трудовим спорам до суду в десятиденний строк з дня вручення йому виписки з протоколу засідання комісії чи його копії.

При цьому, позовна заява датована 27.04.2010 року, тобто у строк, більший, ніж 10 днів з моменту винесення вказаного рішення, а позивачем не надано ніяких даних щодо того, коли саме ним було отримано копію рішення та не ставиться питання про поновлення строку подачі позову відповідно до ст.228КЗпП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.228 КЗпП України,

ст.ст. 3,10, 11, 27, 60,119,120, 212, 213 - 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 Акціонерного Товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про відміну рішення комісії по трудовим спорам та відміну розпорядження № 441 про позбавлення виробничої премії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: В. Є. Сільченко