Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-1446/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - Огренич І.В. при секретарі - Камінській О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Фабрика успіху» до ОСОБА_1, приватного підприємства «Елкарт» про визнання договору купівлі-продажу недійсним, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10В «Рекламна агенція «Фабрика успіху» звернулось до суду з позовом, у якому просить визнати договір купівлі-продажу електричного транспортного засобу та запчастин до нього, посвідчений приватним підприємством «Елкарт» за N0.13/09 від 03 березня 2009 року укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Елкарт» - недійсним. При цьому позивач посилається на те, що договір купівлі-продажу який укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Елкарт» 03 березня 2009 року є удаваним, так як на день передачі спірного електроавтомобіля, тобто на 05 березня 2009 року, що передбачено п.п.2.3, 4.3. вищезазначеного договору, електроавтомобіль був арештований та знаходився на відповідальному зберіганні у особи, що його орендувала (ТОВ «Рекламна агенція «Фабрика успіху»), крім того передача товару повинна була проходити за місцезнаходженням приватного підприємства «Елкарт» - ОСОБА_2, вул.Космонавта Комарова, 14, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців та гі.9 договору, однак, ПП «Елкарт» не знаходиться за цією адресою з травня 2008 року.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, повідомлялись відповідно до ст.74 ІДПК України, про причини неявки суд не сповістили.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Господарського суду Одеської області по справі №29-28/117-08-2961 від 08 квітня 2009 року з приватного підприємства «Елкарт» стягнуто на користь ТОВ «Рекламна агенція «Фабрика успіху» штраф у сумі 82 538,5 гривень, попередню оплату у сумі 30 014 гривень, державне мито у сумі 1 215,86 гривень та ІТЗ у сумі 118 гривень. На виконання зазначеного рішення державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та складено акт опису та арешту майна від 26 травня 2009 року, за яким на майно ПП «Елкарт» було накладено арешт та передано на відповідальне зберігання ТОВ «Рекламна агенція «Фабрика успіху», а саме - електромобіль ЕО 6116 К, заводський номер 7070022, підзарядний пристрій для електромобіля, радіо мікрофон.

03 березня 2009 року між приватним підприємством «Елкарт» і ОСОБА_1 був укладений договір, відповідно якого остання придбала, а приватне підприємство «Елкарт» продало електричний транспортний засіб та запчастини до нього вартістю у сумі З 000 гривень.

Відповідно до ч.І ст.235 удаваним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

При таких обставин, а також враховуючи те, що між ПП «Елкарт» та ОСОБА_1 03 березня 2009 року був укладений фіктивний договір купівлі- продажу товару «13/09 з ціллю приховування майна ПП «Елкарт» від примусової реалізації

Г

на користь позивача і жодна сторона цього договору не переслідувала реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, суд вважає позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Фабрика успіху» обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 74, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 234, 236 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Фабрика успіху» - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу електричного транспортного засобу та запчастин до нього, посвідчений приватним підприємством «Елкарт» за N0.13/09 від 03 березня 2009 року укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Елкарт» - недійсним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення аппеляційної скарги.

Суддя І.В. Огренич