Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 2-1048/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Бутенко С.Б.

при секретарі Смірновій М.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Ферротранс», третя особа ОСОБА_4 про визнання нечинними наказів про накладення дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

09 квітня 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив поновити його на роботу на посаді головного інженера ДП «Ферротранс» з 12 березня 2010 року та визнати нечинними накази № 09.02.10/01 від 09.02.2010 р. та № 01.03.10/01 від 01.03.2010 р. про накладення на нього дисциплінарних стягнень. 23 липня 2010 року позов доповнив вимогою щодо стягнення з відповідача середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 33112,03 грн. та відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням з роботи, в розмірі 2000 грн.

В судовому засіданні свої вимоги позивач підтримав повністю та пояснив суду, що змін в організації виробництва на підприємстві фактично не відбулось, а звільнення його з роботи за скороченням штату здійснено з порушенням чинного трудового законодавства, через неприязне ставлення до нього директора ОСОБА_4 за критику його роботи. З цієї ж причини йому було оголошено догани за наказами, що ним оскаржуються.

Представник відповідача та третя особа позов не визнали повністю, надали письмові заперечення по справі (а.с. 15-16), просили відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених позовних вимог за їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд не находить підстав до задоволення позову, виходячи з наступних мотивів.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 працював на керівній посаді головним інженером ДП «Ферротранс».

09 лютого 2009 року за наказом № 09.02.10/01 йому було оголошено догану за порушення п.п. 6, 7 розділу П посадової інструкції головного інженера та п.п. 3.1.1., 3.1.3. Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства не забезпечення своєчасної підготовки технологічних карт по безпечному виконанню ремонту кришок люків та запірних механізмів кузовів полувагонів моделей 12-783, 12-9046, 12-9745 (а.с. 25-26).

01 березня 2010 року наказом № 01.03.10/01 йому оголошено догану за порушення п. 3.1.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Ферротранс», за халатне ставлення до своїх обовязків, невиконання наказу керівника підприємства, а саме: не складання акту приймання запасних частин (а.с. 27-28).

Заперечуючи вчинення ним даних проступків, позивач стверджував, що зазначені дії не належали до його компетенції, були скоєні іншими працівниками, які не понесли за це стягнення, а він взагалі не був обізнаний про проведення таких робіт та надходження запасних частин.

Проте, аналізуючи надані по справі докази, виходячи з п.п. 6, 7, 11 розділу П, розділу Ш посадової інструкції головного інженера, з якою позивач був ознайомлений 15.06.2009 р., п.п. 3.2., 6.1., 6.3. Статуту дочірнього підприємства «Ферротранс» та наказу директора підприємства № 26.01.10/04 від 26.01.2010 р., з яким позивач був обізнаний (а.с. 29-32, 24, 72), ст.ст. 21, 30, 139 КЗпПУ, суд дійшов висновку про порушення позивачем трудової дисципліни, оскільки за наявності відповідних повноважень ним не було виконано покладених обовязків щодо забезпечення своєчасної та якісної підготовки виробництва, технічної експлуатації, ремонту та модернізації обладнання; здійснення контролю за дотриманням проектної, конструктивної та технологічної дисципліни, правил і норм по охороні праці, техніці безпеки; забезпечення своєчасної підготовки технічної документації (креслень, специфікацій, технічних умов, технологічних карт); не виконано розпорядження уповноваженого власником керівника підприємства. Обставин, які перешкоджали позивачу сумлінно виконувати трудові обовязки по справі не встановлено і суду не доведено. Мотивація позивача про відсутність дисциплінарної відповідальності інших працівників та надані по справі посадові інструкції начальника цеху, начальника відділу матеріально-технічного постачання та збуту, інженера-технолога (а.с. 33-38) не беруться судом до уваги як такі, що не стосуються предмета доказування. Порушення норм трудового законодавства щодо порядку та строків накладення дисциплінарного стягнення по справі не встановлено. У відповідності до ст.ст. 147-149 КЗпПУ догани було оголошено позивачеві уповноваженою особою, безпосередньо за виявленням кожного проступку, в межах шестимісячного терміну з дня його вчинення, після проведення відповідної перевірки та витребування у позивача письмового пояснення, від чого він відмовився, що не заперечується сторонами по справі та доводиться відповідними письмовими доказами (а.с. 62-67). Отже, виходячи з доведених суду обставин справи, підстав для визнання нечинними наказів директора ДП «Ферротранс» № 09.02.10/01 від 09.02.2010 р. та № 01.03.10/01 від 01.03.2010 р. про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень судом не вбачається.

Вирішуючи позов в частині поновлення позивача на посаді головного інженера ДП «Ферротранс» з 12.03.2010 р., стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, суд керується ст.ст. 40, 42, 43, 49-2, 235, 2371 КЗпПУ та відповідними розясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (із змінами і доповненнями). Судом встановлено, що в ДП «Ферротранс» дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, які супроводжувались скороченням посад головного інженера та начальника цеху із введенням з 11.03.2010 р. посади заступника директора по виробництву, що доводиться протоколом № 1 засідання комісії по скороченню чисельності або штату працівників від 11.01.2010 р., наказами директора підприємства № 10.01.10/02 від 10 січня 2010 р., № 11.01.10102 від 11 січня 2010 р., № 11.03.10/03 від 11 березня 2010 р., штатним розкладом працівників ДП «Ферротранс» станом на 01.01.2010 р. та 11.03.2010 р. (а.с. 4, 46, 61, 21, 75, 22, 23). 11 січня 2010 р., тобто після визначення посад, які підлягають скороченню, позивача було персонально попереджено про наступне вивільнення, що не заперечується сторонами по справі та доводиться копією письмового повідомлення та відомістю про вручення позивачеві наказу і повідомлення (а.с. 19, 20). Переведення на іншу роботу на підприємстві за її відсутністю позивачеві не пропонувалось, що сторонами по справі не заперечувалось. Водночас про наступне вивільнення позивача було повідомлено державну службу зайнятості (а.с. 45). За наказами директора № 11.03.10/03 та № 11.03.10/05 від 11.03.2010 р. посаду головного інженера ДП «Ферротранс» було скорочено і ОСОБА_1 звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпПУ, в звязку із скороченням його посади з 11 березня 2010 р. (а.с. 21, 3). Оскільки позивач не був членом профспілкової організації (а.с. 19), що сторонами по справі визнано, вимоги ст. 43 КЗпПУ при розірванні з ним трудового договору відповідачем порушено не було. Порушення вимог ст. 42 КЗпПУ по справі судом також не встановлено. Виходячи із заявлених позовних вимог та встановлених судом обставин справи, оскільки позивача звільнено з роботи на законних підставах та з дотриманням встановленого порядку, підстав для поновлення ОСОБА_1 на скороченій посаді головного інженера ДП «Ферротранс» та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошової компенсації моральної шкоди, завданої звільненням, судом не вбачається. Вимоги щодо переважного права на укладення з ним трудового договору за посадою заступника директора по виробництву ДП «Ферротранс», що була введена на підприємстві з 11.03.2010 р., позивачем не заявлялось і таких обставин суду не доводилось. Обставини скорочення посади начальника цеху ДП «Ферротранс» та вивільнення ОСОБА_5, предмету доказування по справі не стосуються і сторонами не доводились.

Факту неприязного ставлення до нього директора підприємства ОСОБА_4 та гоніння за критику, з чим позивач повязував своє звільнення та дисциплінарну відповідальність, по справі не встановлено і суду таких обставин не доведено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд

р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо заяву або апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано апеляційному суду Полтавської області через Комсомольський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається в такому ж порядку протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або без такої протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя підпис ОСОБА_6

З оригіналом вірно. Суддя С.Б. Бутенко