Справа №2-2283/10
Провадження №б/н
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2010 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області

складі : головуючого

при секретарі з участю: позивача

представника відповідача

судді Олексюк Т.І.

ОСОБА_1

. - ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши справу за позовом ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третьої особи - ОСОБА_4 про визнання іпотечного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третьої особи - ОСОБА_4 про визнання іпотечного договору недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що в забезпечення кредитного договору, укалденого між «ПриватБанком» та ОСОБА_4, 14.07.2008 року між нею та «ПриватБанком» укладено іпотечний договір, предметом якого є належний їй на праві власності житловий будинок в с.Мамаївці, вул. Загули,5, Кіцманського району вартістю 346210 гривень. Вважає, що іпотечний договір укладений з порушенням вимог ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.177 Сімейного кодексу України, оскільки на момент укладення іпотечного договору до складу її сім'ї входило 5 осіб, в тому числі малолітні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_2, тому іпотечний договір згідно ст. ст. 203. 215 ЦК України має бути визнаний недійсним.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 підтримала заявлені вимоги, пояснивши також, що з метою отримання кредиту та для оформлення іпотечного договору діти були виписані з житлового будинку і прописані через чотири місяці після укладення іпотечного договору.

Представник відповідача ОСОБА_3 позову не визнав, вказуючи, що без дозволу органу опіки та піклування розпоряджатися майновими правами дітей та правом їх користування не мають права батьки, а позивачка не є батьками чи особою, що їх замінює, окрім того, на момент укладення іпотечного договору к будинку малолітні діти не проживали і не були зареєстровані, тому вимоги безпідставні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Встановлено, що 14.07.2008 року між ОСОБА_2 та «ІІриватбанком»

укладено іпотечний договір, предметом якого є належний ОСОБА_2 на праві власності житловий будинок в с.Мамаївці, вул. Загули,5, Кіцманського району вартістю 346210 гривень.

Як вбачається з копії довідки № 211 від 23.05.2008 року в будинку №5 по вулиці Загули в с. Мамаївці Кіцманського району, який є предметом договору іпотеки, неповнолітні особи не прописані і не проживають.

Окрім того, позивачка ОСОБА_2 не являється батьками або особою, їх замінює, малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому її посилання позивачки на порушення вимог ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» ст.177 Сімейного кодексу України, ст.ст.203, 215 ЦК України є безпідставними.

Враховуючи наведене, ст.ст. 203, 215 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11, 15,31,60,61,88,154,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» , третьої особи - ОСОБА_4 про визнання іпотечного договору недійсним відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з його проголошення, а особами/ які брали участь у справі, але не були присутніми судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: