Справа № 2-613/10
РІШЕННЯ

Іменем України

24.02.2010 року Києво-Святошинський районний

Київської області у складі: головуючого судді Волчка А.Я.,

при секретарі Тичковській Н.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом заступника прокурора Києво - Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі Києво - Святошинської районної державної адміністрації Київської області та інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Київській області до ОСОБА_1 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області про знесення самочинно побудованих будівель , та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Києво - Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Комунальне підприємство « Бюро технічної інвентаризації Києво - Святошинської районної ради Київської області» про визнання права власності на нерухоме майно зобовязання видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно та здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2008 року заступник прокурора Києво- Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі Києво- Святошинської районної державної адміністрації та інспекції державного архітектурно - будівельного контролю звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача управління з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області про знесення самочинно побудованих будівель.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідачка ОСОБА_1 на земельній ділянці, які знаходяться на території Мироцької сільської ради за межами села , належать їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю , розміром 3, 25 га , цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва , самочинно без розробки та затвердження технічної документації та одержання дозволу інспекції державного архітектурно - будівельного контролю , без дотримання архітектурних, будівельних , санітарних , екологічних та інших норм , використовуючи земельну ділянку не за її цільовим призначенням побудувала нежитлові будівлі розміром 33, 79 X 39, 40 м ; 148, 9 X 20, 00 м ; 6, 2 X 16, 69 м . Своїми діями відповідачка порушила встановлений державою порядок планування, будівництва та введення в експлуатацію будівель та споруд . Відсутність технічної документації та будівництво без отримання дозвільних документів свідчить про високий ступінь небезпечності даних споруд , невідповідності їх нормам містобудівного , санітарно -епідеміологічного , протипожежного законодавства.

Просив визнати будівлі розміром 33, 79 X 39, 40 м ; 148, 9 X 20, 00 м ; 6, 2 X 16, 69 м самочинними будівлями та зобовязати ОСОБА_1 знести їх.

У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до Києво- Святошинської районної державної адміністрації , третя особа комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво- Святошинської районної ради

Київської області» про визнання права власності , зобовязання видати свідоцтво про право власності та здійснити державну реєстрацію права власності.

Свої вимоги обґрунтувала тим , що 0804. 2004 року на підставі договору міни , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, нею була придбана земельна ділянка площею 3, 25 га . Призначення даної земельної ділянки ведення товарно сільськогосподарського виробництва.

05.8.2004 року вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку . Вона та її чоловік на даній земельній ділянці проводять господарську діяльність, повязану з виробництвом , переробкою та споживанням сільськогосподарської продукції Вважає , що дана земельна ділянка використовується за цільовим призначенням . На даній земельній ділянці нею самочинно здійснено будівництво нежитлових будівель та споруд .

Посилаючись на ч. 5 ст. 376 ЦК України , ОСОБА_1 , просила визнати за нею право власності на нежитлові будівлі площею 3210, 7 м. кв.. Зобовязати Києво- Святошинську райдержадміністрацію видати їй свідоцтво на право власності на нежитлові будівлі . Зобовязати Комунальне підприємство « Бюро технічної інвентаризації Києво - Святошинської районної ради Київської області» провести Державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі загальною площею 3210, 7 кв.м., що знаходиться за адресою с. Мироцьке , вул. Університетська , 2 , Києво- Святошинського району Київської області . Зобовязати Києво- Святошинську райдержадміністрацію змінити цільове призначення частини земельної ділянки під нежитловими будівлями площею 1558, 9 кв. м. з земель сільськогосподарського призначення на землі під забудову.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив задовольнити. В зустрічному позові просив відмовити .

Представник відповідачки ОСОБА_1 позов прокурора не визнала, просила в його задоволенні відмовити. Зустрічний позов просила задовольнити.

Представник інспекції державного архітектурно-будівельного контролю позов прокурора підтримала, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

Інші особи які приймали участь у розгляді справи в судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позови як первісний так і зустрічний задоволенню не підлягають з таких підстав.

За правилами ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа , що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою , та його державної реєстрації.

Судом установлено , що 05.08.2004 року ОСОБА_1 був отриманий Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 3. 2500 га на території Мироцької сільської ради Києво - Святошинського району Київської області , дана обставина підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим Києво - Святошинським районним відділом земельних ресурсів.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції , здійснення сільськогосподарської науково - дослідної та навчальної діяльності , розміщення відповідної виробничої інфраструктури або призначені для цих цілей.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка належить їй на правах особистої власності та призначена для ведення товарно сільськогосподарського виробництва , самочинно збудувала нежитлові будівлі розміром 33, 79 X 39, 40 м ; 148, 9 X 20, 00 м ; 6, 2 X 16, 69 м , які використовує для ведення товарного сільського господарського виробництва .

27.08. 2008 року Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Київській області ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за самочинне будівництво .

З акту від 11 серпня 2008 року складеного Управлінням з контролю за використанням земель у м. Києві та Київській області вбачається , що ОСОБА_1 використовує частину земельної ділянки орієнтовно площею 0, 30 га не за цільовим призначенням під виробничу базу .

З акту від 12 серпня 2008 року за № 2 -14/ 520 видно , що на частині земельної ділянки площею біля 2, 0 га збудовані споруди , які використовуються в якості тваринницьких приміщень , для утримання птиці та свійських тварин , адміністративні споруди (контора), а також цеха з виробництва продукції .

З припису Києво - Святошинської районної санітарно - епідеміологічної станції від

05.8.2008 року за № 2715 вбачається , що земельні ділянки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та землі ТОВ « Європейський Університет не розмежовані, фактично використовуються як єдине ціле де знаходяться споруди виробничого характеру : де проводиться виготовлення меблів , вікон , столярних виробів , розпиловка лісу, виготовлення бетонної плитки.

Відповідно до ст. 10 ЦК України прокурору було розяснено , щодо уточнення позовних вимог в частині знесення , яких саме самочинних приміщень , проте прокурор наполягав на своїх позовних вимогах.

Оскільки судом не можливо встановити які саме приміщення підлягають знесенню , а акти від 11 серпня 2008 року та від 12 серпня 2008 року, та припис Києво- Святошинської районної санітарно - епідеміологічної станції від 05.08. 2008 року протирічать один одному за таких обставин суд приходить до висновку , про відмову прокурору в позові.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки , будівлі, споруди , тощо ) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію , право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

За ст.ЗО -1 Закону України № 1699 -III від 20 квітня 2000 року « Про планування та забудову територій» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється на підставі сертифікату відповідності , який видається інспекціями державного архітектурно - будівельного контролю .

Проте позивачем ОСОБА_1 встановлений вище порядок недотримано , тому в зустрічному позові слід відмовити.

На підставі ст.375, 376 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 212 - 215, 218ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог заступника прокурора Києво- Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі Києво- Святошинської районної державної адміністрації та інспекції державного архітектурно - будівельного контролю до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача управління з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області про знесення самочинно побудованих будівель та в зустрічному позові ОСОБА_1 до Києво- Святошинської районної державної адміністрації , третя особа комунальне підприємство « Бюро технічної інвентаризації Києво- Святошинської районної ради Київської області» про визнання права власності , зобовязання видати свідоцтво про право власності та здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя