Справа № 2-1775/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Балана М.В., при секретарі Урсул Г.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1 Г еоргіївни до

Кілійської міської ради

про

встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області із зазначеним позовом про встановлення факту належності житлового будинку та визнання права власності на житловий будинок, пояснюючи, що 18 квітня 2008 року помер її чоловік ОСОБА_2, який постійно проживав в м.Кілія, Кілійського району, вул. Червоногвардійська, 44. На день смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно: частина житлового будинку №11 (одинадцять) в м.Кілія, Кілійського району, вул.Червоногвардійська. Позивачка - ОСОБА_1, є дружиною померлого, про що свідчить свідоцтво про шлюб (актовий запис №189 від 15.09.1973 року, складений відділом РАЦС Кілійського РУЮ Одеської області). Спадщину, яка залишилася після смерті чоловіка - ОСОБА_2, ОСОБА_1, як спадкоємець за законом, прийняла фактично, тобто проживала разом із спадкодавцем безпосередньо на день смерті. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася.

Після смерті чоловіка - ОСОБА_2 в 2009 році в Комунальному підприємстві „Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" зробили технічний паспорт на житловий будинок, але в зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів на житловий будинок, та у разі смерті власника нерухомого майна, реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ на це майно відсутній, питання визначення належності цього майнапомерлому ОСОБА_2, а також наступного власника, яким є позивачка, його спадкоємець за законом, повинно вирішуватися у судовому порядку, ОСОБА_1, є спадкоємцем за законом після померлого 18 квітня 2008 року ОСОБА_2 Захаровича. Інших спадкоємців, що претендують на спадщину, немає.

В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав заяву, про те, що позовні вимоги, предявлені позивачкою, визнає, претензій немає, просить суд розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

ОСОБА_1, є дружиною ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 035091 (актовий запис про шлюб № 189 від 15 вересня 1973 року), виданого Відділом РАЦС Кілійського РУЮ Одеської області ).

07 серпня 1986 року за №171 виконкомом Кілійської міської ради Кілійського району було винесено рішення про відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку за адресою м.Кілія, вул.Червоногвардійська, 11, на імя ОСОБА_2 та її - ОСОБА_1.

04 листопада 1986 року за реєстром №2003 Кілійською райнною державною нотаріальною конторою було посвідчено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку за адресою м.Кілія, Кілійського району, вул. Червоногвардійська, 11 (одинадцять).

Як вказано в свідоцтві про смерть І-ЖД № 146590, виданому 19 квітня 2008 року відділом РАЦС Кілійського РУЮ Одеської області, актовий запис № 144, ОСОБА_2 помер 18.04.2008 року.

Згідно технічного паспорту, складеного 10.01.2009 року КП «Кілійське РБТІ та РОН», житловий будинок № 11 по вул. Червоногвардійськав м. Кілія складається з: шлак.-блок, житлового будинку літ.А, житлоплощею 44,7 (сорок чотири і сім десятих) кв.м., господарчих будов: літня кухня літ.Б, комора літ.В, гараж літ.Г, навіс літ.Д, сарай літ.Е, сарай літ.Ж, навіс літ.З, сарай літ.И, убиральня літ.К, надвірних споруд №1-5,1.

На самовільно збудований ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок із господарчими будовами та спорудами позивач отримав погодження: Місцевого органу державного пожежного нагляду в Кілійському районі № 1414 від 02.11.2009 року, Відділу містобудування, архітектури, житлово- комунального господарства та розвитку інфраструктури № 398 від10.09.2009 року.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2. та ОСОБА_1 право власності на ново- створене ними нерухоме майно у встановленому законодавством порядку не було оформлено, за встановленою законодавством процедурою, прийняття в експлуатацію збудованих споруд державною приймальною комісією не проводилось, підписаний і затверджений акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта не складався, а тому за діючим законодавством, зокрема, ст. 376 ЦК України, вказані споруди вважаються самочинним будівництвом, оскільки будувались без належним чином затвердженого проекту, в звязку з чим згідно ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», єдиним документом, на підставі якого може бути зареєстроване право власності на об'єкт самовільного будівництва, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно.

Стаття 376 ЦК України містить норму, відповідно до якої право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У випадку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 самочинне будівництво проведено на земельній ділянці, яка у встановленому порядку знаходилась у їх користуванні, що дає підстави суду для задоволення заявлених позивачем вимог.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються

судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

^Відповідно до ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином цивільним законодавством встановлено положення про презумпцію правомірності набуття права власності, якщо не доведено інше.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ виготовлену (створену) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором чи законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Оскільки позивач правомірно набув правомочності з володіння користування та розпорядження зазначеним нерухомим майном, є спадкоємцем за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України та прийняв спадщину згідно положень ч.З ст. 1268 ЦК України, однак в звязку з відсутністю правовстановлюючих

документів не може оформити своє право власності інакше ніж в судовому порядку, суд застосовує положення ст. ст. 16 ЦК України та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК, ст. ст. 8, 16, 328, 331, 392, 1261 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, який помер 18 квітня 2008 року, та ОСОБА_1 житлового будинку № 11 по вулиці Червоногвардійська в м. Кілія Одеської області.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарчими будовами та надвірними спорудами № 11 по вулиці Червоногвардійська в м. Кілія Одеської області, на Уг частину - за спадщиною, та на Уг частину - за правом власності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4