Дзержинський районний суд м.Харкова
Справа №2-4582/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

02 грудня 2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Григор*євої А.О.

При секретарі Квітчастій О.Є.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського державного академічного драматичного театру ім.. ОСОБА_2, треті особи: директор театру ОСОБА_3, Харківська обласна державна адміністрація, про визнання недійсним наказів та стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом , в обгрунтування якого зазначив, що з 15.01.2003 року працює на посаді актора, провідного майстра сцени Обласного комунального закладу «Харківський державний академічний український драматичний театр ім.. ОСОБА_2»( далі: театр ім.. ОСОБА_4Г.).

На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2004 року №968 «Про впорядкування оплати праці працівників державних академічних театрів» та Наказу міністерства культури та туризму України від 18.10.2005 року №475 «Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки» з 1 -го вересня 2005 року його посадовий оклад було збільшено на 100% за рахунок введення додаткового коефіцієнту підвищення посадових окладів.

Наказом директора театру ОСОБА_3 № 16-Л від 06.02.2009 року»Про зміну суттєвих умов праці працівників театру та № 33-Л від 08 квітня 2009 року «Про тимчасові заходи» коефіцієнт академічності з його посадового окладу було знято та його незаконно переведено на неповний робочий день з оплатою праці у розмірі 0,25% посадового окладу.

ОСОБА_1, з урахуванням доповнених позовних вимог від 22.11.2010 року, просив визнати зазначені накази недійсними, поновити умови праці, а саме, посадовий оклад з урахуванням 100% коефіцієнту підвищення посадових окладів для працівників закладів культури, які мають статус академічних, у розмірі 3 874, 21 грн., стягнути з театру ім.. ОСОБА_2 недоотриману заробітну плату у розмірі 18 739,16 грн. та зобов*язати Харківську обласну державну адміністрацію виділити кошти в зазначеній сумі адміністрації театру для розрахунку з позивачем.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи позовні вимоги не визнали, просили відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, посилались на наступне.є належним відповідачем у справі, так як не є розпорядником бюджетних коштів, а лише утримувачем коштів. Здійснення виплати заробітної плати у відповідних обсягах не залежить від директора та не є відповідальністю директора театру. Вирішення питань виплати зарплатні в повному обсязі , яка повинна виплачуватись із обласного бюджету, є спільним обов*язком кількох розпорядників бюджетних коштів: управління культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації, головного фінансового управління Харківської обласної державної адміністрації. Харківської обласної державної адміністрації, Харківської обласної ради. Театр не є

прибутковим закладом культури і він включений до Реєстру неприбуткових організацій та установ.

Так, 10.04.2009 року управлінням культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації затверджено новий штатний розклад театру з 12 квітня 2009 року, згідно якого посадові оклади працівників театру встановлені без урахування підвищення за академічність. Наказ директора театру №16-Л від 06.02.2009р.»Про зміни суттєвих умов праці працівників театру» базується на відповідних розпорядчих документах облдержадміністрації та управління культури і туризму.

У 2009 році фінансування театру розпорядником бюджетних коштів було у декілька разів зменшено.Згідно бюджетного запиту на 2009 рік, поданого до управління культури, фінансування театру у 2008 році за загальним фондом було 12 млн. 313 тис.125 грн.80 коп.

Згідно лімітної довідки про бюджетні асигнування на 2009 рік фінансування театру обмежено до 4 464 600 грн.

Тому, оскаржуваний наказ директором було прийнято з урахуванням бюджетного запиту та лімітної довідки, тобто фінансового документу наданого Управлінням культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації.

Представник відповідача та третьої особи відмітили у своїх поясненнях, що відповідно до Закону України «Про оплату праці», коефіцієнт академічності не відноситься до посадового окладу та структури заробітної плати, а тому керівництво театру не зобов*язано здійснювати виплату посадового окладу із урахуванням коефіцієнту академічності.Здійснювати фінансування театру у повному обсязі на рівні попередніх періодів є спільним обов*язком розпорядників бюджетних коштів.

На виконання розпорядження Харківської облдержадміністрації №404 від 20.07.2009року в.о. директора театру було видано Наказ №66-Л від 23.07.2009 ро- ку»Про призупинення наказів». Згідно п.З цього наказу позивачу у липні було нараховано додатковий коефіцієнт академічності у розмірі 10% у межах фінансових можливостей та наявних доходів театру.Тому відповідач та третя особа вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним попереднього наказу директора є нелогічними та некоректними.

Представник відповідача зазначив, що ніяких порушень законодавства про працю та трудових прав позивача не було. Керівництво театру повністю виконало норми Закону.

Так, позивач разом з іншими був письмово повідомлений (а.с.92) про майбутні зміни в оплаті праці більше ніж за 2 місяці наперед. Весь час він отримував заробітну плату з урахуванням коефіцієнту академічності, в такому ж розмірі, як і в 2008 році. Представник позивача вважає, що позовні вимоги щодо стягнення недоотриманої заробітної плати не підлягають задоволенню, так як наведений позивачем розрахунок заборгованості суперечить вимогам ч.2 ст.56 КЗпП України, яка передбачає, що оплата праці при неповному робочому часі провадиться пропорційно відпрацьованому часу. Підставою для нарахування та виплат для бухгалтерії є табель обліку робочого часу. Згідно цього документу позивачу було здійснено всі виплати Представник відповідача вважає, що ствердження позивача щодо односторонності в прийнятті рішення з питань оплати праці не відповідає дійсності, так як ще 23 лютого 2009 року директором театру було направлено листа № 37/1 голові профспілкового комітету працівників культури ОСОБА_5 та голові профспілкового комітету незалежної профспілки «Сцена» ОСОБА_6 з метою подальшого погодження дій із профспілкою.Але профспілка не прийняла мотивованого рішення з цього приводу, як того вимагає Закон «Про професійні спілки».

На спільному засіданні профспілкового комітету театру та профспілкового комітету незалежної профспілки «Сцена» з участю адміністрації театру 30.01.2009року розглядалося питання фінансування театру на 2009 рік.

Таким чином, представник відповідача та третьої особи вважають позов ОСОБА_1 не доведеним, та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом №6-Л від 15 січня 2003 року позивач прийнятий на посаду актора, провідного майстра сцени Театру ім.. ОСОБА_2.

Відповідно до СТ..14 Закону України «Про театри і театральну діяльність» від 31 травня 2005 року №2605-1У фінансування діяльності театрів залежно від форми власності, статуту та інших ознак, установлених бюджетним законодавством, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, інших місцевих бюджетів, а також коштів підприємств, установ, організацій громадян та їх об*єднань. Засновники театрів здійснюють фінансування їх діяльності в порядку і розмірах, передбачених установчими документами.

Згідно зі ст..1 Статуту Театру ім.. ОСОБА_2, затвердженого начальником управління культури Харківської обласної державної адміністрації 22 вересня 2005 року засновником театру є Харківська обласна рада, повноваження з управління театром здійснює управління культури обласної державної адміністрації, театр фінансується з обласного бюджету.

Статтею 98 КЗпП України передбачено , що оплата праці працівників установ і організацій, які фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів інших нормативно- правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Відповідно до ст..ст.4,5,13 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР джерелом коштів на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету,- є кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та інших джерел. Організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на державному рівні; галузевих, регіональних угод;колективних договорів; трудових договорів. Суб*єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; власники, об*єднання власників або їх представницькі органи, професійні спілки, об*єднання професійних спілок або їх представницькі органи;профспілки. Оплати праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Таким чином, при вирішенні спорів про виплату надбавок до доплат працівникам установ і організацій, що фінансуються з бюджету, необхідно виходити з нормативно- правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України»Про впорядкування оплати праці працівників державних академічних театрів» від 28 липня 2004 року №968 установлено, що починаючи з 1 січня 2005 року розміри посадових окладів( ставок заробітної плати) керівних працівників, художнього та артистичного персоналу державних академічних театрів підвищується до 100 відсотків, а інших працівників театрів-до 30 відсотків порівняно з розмірами посадових окладів( ставок заробітної плати), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2001 року№134»Про впорядкування умов оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери».

На підставі зазначеної постанови посадовий оклад позивача було збільшено на

100%.

Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2005 року №790 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» постанову Кабінету Міністрів України від 28.07.2004 року №968 визнано такою, що втратила чинність, а п.З Постанови КМУ від 30 серпня 2002року № 1298»Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» викладено в наступній редакції:»Установити:1) що працівникам установ,закладів та організацій освіти, науки, культури, які мають статус національних, академічних закладів культури може зберігатися при визначенні максимальних розмірів посадових окладів( ставок заробітної плати, тарифних ставок) та ставок погодинної оплати праці додатковий коефіцієнт підвищення посадових окладів, що стосувався для зазначених працівників до набрання чинності цією постановою.

На виконання постанов Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2005 року №790 та від 30 серпня 2002 року № 1298 та з метою упорядкування умов оплати праці працівників бюджетних установ, закладів, та організацій культури наказам Міністерства культури і туризму україни від 18 жовтня 2005 року №745»Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки» також установлено, що працівникам установ, закладів та організацій культури, які мають статус національних, академічних, може зберігатися при визначенні максимальних розмірів посадових окладів( ставок заробітної плати, тарифних ставок) додатковий коефіцієнт підвищення посадових окладів, що застосовувався для зазначених працівників згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.З.8 розпорядження Харківської обласної державної адміністрації від 12 грудня 2008 року №733 зі змінами, внесеними розпорядженням №404 від 20 липня 2009 року , управлінню культури і туризму обласної державної адміністрації планувати видатки та оплату праці працівникам закладів мистецтва, які мають статус академічних, ( у тому числі підвищення посадових окладів за академічність закладу) у межах обсягів фінансової підтримки, визначеної в обласному бюджеті з урахуванням умов, установлених Кабінетом міністрів України.

Статтею 64 Закону України» Про Державний бюджет України на 2009 рік» установлено, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу (далі- працівники) та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату( грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу лише в межах фонду заробітної плати( грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах або планах використання бюджетних коштів.

У п.4.1 колективного договору Театру ім. Т.Г. Шевченка на 2008-2013 роки передбачено, що оплата праці працівників здійснюється у межах затверджених кошторисом видатків на утримання театру.

Як убачається із матеріалів справи, Театром ім. Т.Г. Шевченка до Харківської облдержадміністрації було подано бюджетний запит на 2009 рік про потреби у фінансуванні в розмірі 12 313 725 грн.

Рішенням ХХХYIII сесії Харківської обласної ради 5 скликання від 03 лютого 2009 року №1107 «Про обласний бюджет на 2009 рік» з обласного бюджету на утримання Театру ім. Т.Г.Шевченка, у тому числі на оплату праці його працівників, виділено 4 464 600 грн.

У зв*язку із зменшенням фінансування театру та на підставі розпорядження Голови Харківської обласної державної адміністрації від 12 грудня 2008 року №733, директором театру ім. Т.Г.Шевченка було видано накази №16-Л від 06 лютого 2009 року» Про зміни суттєвих умов праці працівників театру» та № 33-Л від 08 квітня 2009 року «Про тимчасові заходи», якими згідно виділених асигнувань на 1 квартал 2009 року додатковий коефіцієнті00%) підвищення посадового окладу позивача було знято та встановлено неповний робочий день та оплату у розмірі 0,25 ставки.

Оскільки встановлення підвищення посадових окладів працівникам Театру ім. Т.Г. Шевченка перебуває у компетенції Кабінету Міністрів України, Міністерства культури і туризму України, Харківської обласної державної адміністрації і постановлено в залежність від наявності бюджетного асигнування, після втрати чинності постанови КМУ № 968 від 28 липня 2004 року, якою було передбачено обов*язкове підвищення на 100% посадових окладів працівників закладів культури, які мають статус академічних та за відсутності у бюджеті відповідного рівня фінансування таких виплат, позовні вимоги позивача в частині поновлення умов оплати праці з урахуванням 100% підвищення посадового окладу суд визнає не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог щодо стягнення недоотриманої заробітної плати за час роботи на умовах неповного робочого часу з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.32 КзпПУкраїни у зв*язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою.Про зміну істотних умов праці- систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів й найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 ст.36 цього Кодексу.

Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 було письмово попереджено про зміну істотних умов праці- розміру оплати праці, встановлення неповного робочого часу з 12 квітня 2009 року та попереджено про припинення трудового договору у разі незгоди продовження роботи в нових умовах( а.с. 7,8,92).

Відповідно до ст. 56 КЗпП України за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень. Оплата праці в цих випадках провадиться пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку.

Будучи попередженим про встановлення з 12 квітня 2009 року неповного робочого часу з оплатою праці у розмірі 0,25 посадового окладу, позивач погодився продовжувати роботу на цих умовах( а.с.76-88).

Наказом №88-Л від 01. жовтня 2009 року для всіх працівників театру встановлено повний робочий день( а.с. 141).

Враховуючи, що за угодою між відповідачем та ОСОБА_1, останній у період з 12 квітня по 30 вересня 2009 року фактично працював неповний робочий час, що підтверджується копіями табелів обліку використання робочого часу за вказаний період (а.с.76,89) заробітна плата за цей час нараховувалась та виплачувалась пропорційно відпрацьованому часу у розмірі 0,25 посадового окладу, суд не вбачає правових підстав для стягнення недоотриманої заробітної плати із розрахунку нормальної тривалості робочого часу у 40 годин на тиждень.

Доводи позивача про порушення відповідачем вимог ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно до якого зміна умов трудового договору, оплати праці працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньої згоди виборного органу, членом якого вони є,не є підставою для висновку про незаконність дій відповідача, оскільки зазначеною нормою закону передбачено отримання згоди у разі зміні умов трудового договору лише з працівником, який є членом саме виборного органу, а не первинної профспілкової організації.

ОСОБА_7.СТ. 10,11, 209, 212-215,218 ЦПК України, ст..ст.32,56,98 КЗпП України, ст..ст.34,5,13 Закону України «Про оплату праці», суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Харківського державного академічного драматичного театру ім.. ОСОБА_2, треті особи: директор театру- Сакаян ОСОБА_8, Харківська обласна державна адміністрація про визнання недійсними наказів, стягнення заборгованості по заробітній платі в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Григор*єва А.О.