РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №2-236/10

(ЗАОЧНЕ)

10 09.2010 р. м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя в складі: судді Сараєва І.А., при секретарі Лаушкіної М. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 О М. до Маріупольської міської ради -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2009 р. ОСОБА_1, представляючи інтереси свого малолітнього сина ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, оскільки вважає себе членом сім'ї наймача.

У судовому засіданні підтримала свої вимоги.

Пояснила, що 21.06.2009 р. помер її чоловік ОСОБА_3. В спірній квартирі він проживав з народження - з 18.01.1982 року і був наймачем даної квартири на день смерті.

19 12. 2006 р. вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 в Приморському відділі РАГС Маріупольського міського управління юстиції, актовий запис № 568.

15 02 2007 р. у них народився син - ОСОБА_2.

До народження дитяти вона з мужом винаймала квартиру, оскільки в спірній квартирі проживала мати чоловіка - ОСОБА_4, яка померла 27.04.2007 р., після чого з травня 2007 р. вони стали проживати всією сім'єю в даній квартирі.

Спільно з мужом вони провели ремонт в квартирі, завезли меблі, даровані їм на весіллі та оселились.

Чоловік вирішив, аби вони разом проживали в цій квартирі, оскільки іншого житла у них не було.

До реєстрації шлюбу вона проживала в Запорізької області, селище Розовка, вул. Визволителів, 52 в будинку своїх батьків, де була зареєстрована до 14.11.2008 р. Після зняття з реєстрації з вказаної адреси ніде в м. Маріуполі зареєстрована не була.

Муж збирався прописати її з сином в спірній квартирі, але не встиг, оскільки

раптово помер.

Вважає, що вона з дитиною є членами сім'ї наймача. Вона разом з мужом несла обовязки за договором найму житлового приміщення, оплачувала комунальні послуги і продовжує це робити до теперішнього часу, вони вселилися в квартиру як члени сім'ї наймача і з відома наймача ОСОБА_3 і придбали рівне з ним право користування житловим приміщенням в даній квартирі.

Оскільки житлові органи ігнорують її вимоги, вона вимушена звертатися за захистом своїх інтересів і інтересів свого малолітнього сина до суду.

Представник Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, у зв'язку з

чим було винесено заочне рішення.

Представник третього особи - ЖКП № 4 Приморського району м. Маріуполя в своєму листі просить розглянути справу в його відсутність.

Суд, допитавши сторону, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує наступні факти :

- позивачка ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з 19.12.2006 р. знаходятся в шлюбі і проживають однією сімєю, у них народився син - ОСОБА_2

(а.с. 4 -10);

згідно з особовим рахунком № 1795 квартиронаймач ОСОБА_3 проживав в спірній квартирі і помер 21.06.2009 р.(а.с.13);

- з довідки голови КСН «Портовськой» від 19.09.2009 р.слід, що позивачка проживала разом з ОСОБА_3 у вказаній квартирі (а.с.8);

- довідкою дитячої поліклініки про те, що їх дитина ОСОБА_2 перебуває на обліку за адресою : м. Маріуполь, вул. Гагаріна, 4- 56 (а.с.7).

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, що проживають спільно з ним, користуються нарівні з наймачем всіма правами і несуть всі обов'язки, витікаючі з договору найму житлового приміщення.

Згідно ст. 65 ЖК України наймач має право вселяти в займане житлове приміщення членів сім'ї, які набувають рівного з ним права користування житловим приміщенням.

У відповідність з Постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 р.

№2 із змінами від 10.03.1989 р.№2 і від 25.12.1992 р. № 13 п.9 за особою, яка вселилась в квартиру як член сім'ї наймача, може бути визнане право користування житловим приміщенням з врахуванням того, чи було житлове приміщення постійним містом мешкання, чи велося загальне господарство з наймачем, тривалість мешкання. При цьому відсутність письмової згоди наймача на вселення само по собі не свідчить про те, що особа, що вселилася як член сім'ї наймача, не придбала право користування житловим приміщенням, якщо є інші обставини, що свідчать про те, що таке згоду наймач виражав.

При таких обставинах суд вважає за необхідне визнати за позивачкою та її дитиною, в чиїх інтересах вона виступала в суді, право на користування житловим приміщенням в спірній квартирі.

Керуючись ст.ст. 208-209, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст.ст.64, 65 ЖК України суддя -

ВИРІШИВ :

Визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням в квартирі № 56 в будинку №

4 по вул. Гагаріна в м. Маріуполі.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області в м.

Маріуполі протягом 10 днів після проголошення.

Суддя: Сараєв І. А.