Справа №2-53/2010 р.
15 січня 2010 року Миронівський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Семенцова Ю.В.,
при секретарі - Семерей Л.М.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства Миронівський автоагрегатний завод про стягнення заборгованості по заробітній платі,
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, з 20 травня 1993 року була прийнята апаратником хімводоочистки 2 розряду на котельню Миронівського авторемонтного заводу, який 26.08.1993 р. був реорганізований у ВАТ Миронівський автоагрегатний завод, а 18.02.1999 р. була переведена на посаду бухгалтера по обліку теплопостачання житлових фондів. 21 липня 2009 року наказом в.о. голови правління ВАТ Миронівський автоагрегатний завод №38-к від 21.07.2009 р. її було звільнено за угодою сторін за п.1 ст.36 КзпП України. При звільненні їй не було виплачено заробітну плату за період лютий-липень 2009 року, яка складає 5091,10 грн. Просить стягнути з відповідача 5091,10 грн. невиплаченої заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила та просить стягнути з відповідача 4891,10 грн. невиплаченої заробітної плати за період лютий-липень 2009 року та середній заробіток за час затримки розрахунку.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.
Суд, заслухавши позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 cт.116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні витатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
В судовому засіданні встановлено, що позивач відповідно до наказу №76-к від 20.05.1993 р. була прийнята апаратником хімводоочистки 2 розряду на котельню Миронівського авторемонтного заводу, який 26.08.1993р. був реорганізований у ВАТ Миронівський автоагрегатний завод, а 18.02.1999р. була переведена на посаду бухгалтера по обліку теплопостачання житлових фондів. 21 липня 2009 року наказом в. о. голови правління ВАТ Миронівський автоагрегатний завод М 38-к від 21.07.2009 р. її було звільнено за угодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні їй не було виплачено заробітну плату за період лютий-липень 2009 року, яка складає 5091,10 грн. Відповідно до довідки № 274 від 23.11.2009 р., виданої ВАТ Миронівський автоагрегатний завод, розмір невиплаченої їй заробітної плати за лютий-липень 2009 року становить 5091,10 грн., з яких їй було виплачено 200 грн.
Середньоденна заробітна плата позивача для підрахунку заборгованості за затримку розрахунку при звільненні суд обчислює відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати з послідуючими змінами і доповненнями, Закону України Про отату праці та, виходячи із заробітної плати позивача, становить 46,00 грн. (751,01 + 996,91) грн. : 38 робочий день). Таким чином розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача становить 5796 грн. (46,00 грн. х 126 дні).
Оскільки відповідачем були порушені трудові права позивача, тому вони підлягають захисту.
Згідно п.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати (судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи).
На підставі викладеного, ст. ст. 116 ч. 1, 117 ч. 1 Кодексу законів про працю України, ст.27 Закону України Про отату праці, Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (з послідуючими змінами і доповненнями), ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 79, 81, 84, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,
Стягнути з відкритого акціонерного товариства Миронівський автоагрегатний завод на користь держави судовий збір в розмірі 106,87 гривень.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк після подання заяви, рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного терміну.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом двадцяти днів після подання заяви про його апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у десятиденний строк, встановлений для подання заяви про апеляційне

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.О. Капшук