Справа № 2-1305/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"21" жовтня 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Лимар Л.І.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Самбірської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою про визнання її в порядку спадкування власником земельної ділянки площею 0,0594 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м. Самборі по вулиці Вагілевича, 25 Львівської області, що залишилася після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 02 серпня 1999 року. При житті ОСОБА_3 не склав заповіту, тому спадкування його майна здійснюється по закону: ОСОБА_1, будучи спадкоємцем майна по закону першої черги, звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки на час відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину за законом було видане лише на будинок, а нотаріусом було опущено земельну ділянку під самим будинком, - позивач отримала відповідь, що видача додаткового свідоцтва про право на спадщину не передбачена. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, відтак ОСОБА_1 просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати її власником спадкового майна.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала вимоги та посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача виконкому Самбірської міської ради ОСОБА_2 не заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1, позов визнав та пояснив, що іншого шляху переходу права власності на земельну ділянку немає, а право власності на землю для обслуговування будинку необхідно визнавати за рішенням суду.

Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд вважає, що позов про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 02.08.1999 року. Судом установлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємцем майна останнього по закону; вступила в управління майном і фактично прийняла спадок використовувала і використовує земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою в м. Самборі по вул. Вагілевича, 25 Львівської області, - за призначенням.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_3 при житті належала земельна ділянка площею 0.0594га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в м. Самборі по вул. Вагилевича, 25 Львівської області.

У судовому засіданні встановлена необхідність переходу права власності на земельну ділянку, на якій знаходиться належний позивачу житловий будинок для його обслуговування. Для формального здійснення права на спадкування необхідно в судовому порядку визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 - право власності в порядку спадкування на земельну ділянку в м. Самборі по вул. Вагилевича, 25 площею 0,0594 га, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії III-ЛВ №075139, оскільки Самбірська державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно.

Із розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.08р. «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що у випадку відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 529 ЦК України (1963р.) ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_3, а виходячи із спірних правовідносин у даній цивільній справі, - є спадкоємцем земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в м. Самборі по вул. Вагілевича, 25. Таке право також регламентоване ч. 1 та ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України стосовно переходу права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не визначений заповітом.

Аналізуючи наведене, суд прийшов до висновку, що на час оформлення спадкування житлового будинку, нотаріусом було безпідставно пропущено спадкування земельної ділянки, що необхідно тепер усунути в судовому порядку, оскільки іншого шляху переходу права власності в порядку спадкування немає. У судовому засіданні позивач наполягала на визнанні права власності на спадкове майно та просила суд зобовязати Самбірське управління Держкомзему у Львівській області внести зміни у Книгу записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Представник відповідача позов визнав повністю. Судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, а тому визнання позову ОСОБА_2 не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1 В порядку спадкування позивач отримує право власності на земельну ділянку площею 0,0594 га в м. Самборі по вулиці Вагілевича, 25 Львівської області (Державний акт серії ІІІ-ЛВ №075139, виданий 17.02.1998 року з цільовим призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, ст. 120 ЗК України, ст. ст. 392 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, - у порядку спадкування по закону майна ОСОБА_3, який помер 02.08.1999 року, - власником земельної ділянки площею 0,0594га, що розташована у місті Самборі по вулиці Вагілевича №25 (Державний акт серії III-ЛВ №075139, виданий 17.02.1998року), призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення.

Суддя І.С. Казан.