АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 22-ц- 889/ 2010 р. Головуючий 1 інст: Эрмоленко В.Б.
Категорія: з договорів Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Солодкова А.А.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Соколовій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2009 року по цивільній справі за позовною заявою акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року акціонерний комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» (надалі ОСОБА_6) звернувся до суду з позовом в якому просив розірвати укладений між сторонами кредитний договір від 17 грудня 2007 року №839/3/27/38/7-666, стягнути на користь Банку солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 954 486,93 гривня та понесені судові витрати, стягнути на користь Банку зі ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 25 503,34 грн.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 зазначив, що 17 грудня 2007 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір кредиту №839/3/27/38/7-666 (надалі Договір). Відповідно до умов ОСОБА_6 прийняв на себе обовязок передати відповідачу готівкою грошові кошти на умовах строковості, платності та цільового використання у сумі 99 000 доларів СТТТА зі сплатою 11,75 відсотків річних, а відповідач зобовязався повернути надані йому грошові кошти в обумовлений строк, сплативши проценти за користування ними. Того ж дня між Банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_5 зобовязався відповідати перед Банком всім належним йому майном за виконання ОСОБА_4 прийнятого на себе за договором кредиту зобовязання. 16 жовтня 2008 року між Банком і ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду до договору кредиту від 17.12.2007 року, якою була збільшена процентна ставка за користування кредитними коштами до 14% річних. Про укладення додаткової угоди поручителя повідомлено не було. З листопада 2008 року ОСОБА_4 повністю припинив сплачувати гроші за договором кредиту, в результаті чого у нього перед Банком утворилася заборгованість, що складається з заборгованості за кредитом, у сумі 747 341,42 грн., заборгованості за відсотками у сумі 144 328,16 грн., штрафу у розмірі 71 217,00 грн. та пені у розмірі 17103,05 грн. Оскільки ОСОБА_4 добровільно сплачувати зазначену заборгованість відмовляється, ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості солідарно з нього та до поручителя у розмірі 954 486,93 гривня та зі ОСОБА_4 - заборгованості що утворилася по сплаті відсотків за додатковою угодою від 16.10.2008 року у розмірі 25 503,34 грн..

Представники відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проти позову заперечували частково. Не погодилися з проведеним банком розрахунком заборгованості, в частині нарахованих відсотків, штрафу та пені. Зазначили, що при укладенні договору кредиту курс долару США відносно гривні був набагато менший ніж курс, що застосований Банком для розрахунку заборгованості. Крім, цього не дивлячись на світову фінансову кризу. Банк проігнорував прохання ОСОБА_4 про надання йому кредитних канікул.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2009 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Не погодившись з рішеннями суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, справу передати до того ж суду але в іншому складі. В якості доводів апеляційної скарги посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме розгляд справи за його відсутність.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді та пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скаргах доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами на виконання п.1.1. укладеного між Банком та ОСОБА_4 договору кредиту №839/3/27/38/7-666 від 17.12.2007 року (надалі Договір) , ОСОБА_6 передав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти готівкою у сумі 99 000 доларів США, а ОСОБА_4 зобовязався повернути надані кошти зі сплатою 11,75 відсотків річних, в строк до 10 грудня 2022 року за встановленим порядком погашення суми основної заборгованості - по 550,00 доларів СІІІА до 10 числа кожного місяця.

В якості забезпечення виконання прийнятого на себе ОСОБА_4 П,В. зобовязання за договором кредиту, 17.12.2007 року між Банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 839/4/27/38/7 - 952 ( далі Договір поруки). Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору ОСОБА_5 зобовязався відповідати перед Банком за виконання Позичальником умов щодо сплати суми Кредиту, відсотків за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених ОСОБА_6. З пункту 2.1. ОСОБА_6 поруки вбачається, що зміст зобовязання забезпеченого порукою повністю відповідає зобовязанню ОСОБА_4 за ОСОБА_6.

16 жовтня 2008 року між Банком і ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № 1 до ОСОБА_6, про збільшення з 20 жовтня 2008 року процентної ставки за користування кредитними коштами на рівні 14% річних.

З наданого суду розрахунку Банку ( а.с. 56 - 57) вбачається, що ОСОБА_4 з листопада 2008 року встановленого ОСОБА_6 порядку погашення кредиту та відсотків за користування ним не виконує, в результаті чого у нього перед Банком станом на 02.11.2009 року утворилася заборгованість по сплаті за кредитом у розмірі 93 тис. 499,99 доларів США, що еквівалентно за кусом НБУ 747 341,42 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 18056,82 долара США, що еквівалентно за кусом НБУ 144 328,16 грн., штрафу у розмірі 71 217,00 грн. та пені по простроченому кредиту та відсоткам у розмірі 17103,05 грн. та заборгованість

Задовольняючи позов, суд керувався ст.,ст. 524, 526,530, 533,2 554, 611, 612 ЦПК України та п.п. 1.3.1, 3.1.2, 3.3.2-3.3.15,3.3.7,3.3.8,3.3.9,4.2 ОСОБА_6 та додаткової угоди № 1, п.,п. 3.1.1.,3.1.2 ОСОБА_6 поруки та виходив з того, що ОСОБА_4 належним чином не виконує прийняте на себе за ОСОБА_6 зобовязання, у звязку з чим ОСОБА_6 має право вимагати дострокового розірвання укладеного з ним ОСОБА_6 та стягнення з нього: суми не поверненого кредиту з процентами за фактичний час користування кредитом, штрафу у розмірі трьох відсотків від суми кредиту за кожний випадок порушення умов ОСОБА_6, пені у розмірі одного відсотку від несвоєчасно сплаченої суми кредиту та відсотків за кожний день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ. Поручитель ОСОБА_5 відповідає перед банком у тому ж обсязі що і основний боржник ОСОБА_4 тільки у межах зобов язання встановленого ОСОБА_6 станом на 17.12.2009 року. Оскільки ОСОБА_5 згоди на укладення додаткової угоди від 16.10.2008 року не надав, сума несплачених ОСОБА_4 відсотків, у розмірі що перевищує 11,5 відсотка від суми кредиту у розмірі 25 503,34 підлягає стягненню тільки з останнього.

Судова колегія вважає зазначений висновок суду обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

В супереч вимог ст.,ст. 10,60 ЦПК України відповідачі та їхні представники доказів неправильності проведеного банком розрахунку суду не надали.

Доводи апелянта про порушення судом його права на участь у справі, а саме розгляд справи за його відсутності не можуть бути підставою для скасування рішення з наступних підстав.

З журналу судового засідання від 11.06.2009 року ( а.с. 33 36) вбачається, що за усним клопотанням позивача ОСОБА_5 до участі у справі в якості його представника було допущено ОСОБА_8, який згідно ст. 44 ЦПК України міг вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

За змістом ч.5 ст. 74, ч. 5 ст. 76 ЦПК України стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

З пояснень ОСОБА_8 та матеріалів справи вбачається, що він був належним чином повідомлений про судове засідання призначене на 11 грудня 2009 року, про що розписався в явочному листі ( а.с. 60).

Як пояснив ОСОБА_8Б та відповідно до даних журналу судового засідання від 11.12.2009 року, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_8 приймав участь у розгляді справи 11 грудня 2009 року. Питання про обовязкову участь ОСОБА_5 у судовому засіданні судом не вирішувалося і тому відповідно до вимог процесуального закону справа була розглянута за участю його представника.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд повно зясував обставини, що мають значення для справи і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: