Оболонський районний суд міста Києва
Справа № 2-1288/2010 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2010 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Таргоній Д.О.,

при секретарях - Князік І.Д., Кисіль А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська телекомунікаційна компанія», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, про визнання недійсним виконавчого напису, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить винести рішення про визнання недійсним виконавчого напису № 519, зроблений 28.10.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3

В обгрунтування позову посилається на наступні обставини.

13 лютого 2008 року між ним та АБ «Синтез» був укладений договір іпотеки, предметом якого є квартира № 18 в буд. № 21 корп. 2 по вул. Тимошенка в м. Києві, яка належить позивачу на праві власності.

17.11.2009 року він, позивач, дізнався, шляхом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що Головним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві ОСОБА_4 06.11.2009 року було відкрито виконавче провадження № 718/11 щодо стягнення з нього боргу за рахунок звернення стягнення на вищевказану квартиру.

Виконавче провадження було відкрито на підставі виконаного напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 № 519 від28.10.2009 року, вчиненого на іпотечному договорі. За вчиненням виконавчого напису до нотаріуса звернулось ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія», яке набуло права вимоги за іпотечним договором на підставі Договору відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеним з АБ «Синтез»

07.10.2008 року. При цьому, ні матеріали виконавчого провадження, ні матеріали щодо вчинення виконавчого напису, на адресу позивача не надходили.

Вважає, що виконавчий напис був зроблений з порушенням законодавства та не у відповідності до Наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», згідно з якою вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу ЗО днів з моменту одержання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушень. Такої вимоги він не отримував, що на його думку, є підставою для відмови нотаріуса вчинити виконавчий напис.

Посилається також на те, що виконавчий напис повинен вчинятись не тільки на договорі іпотеки, а і на основному договорі, що встановлює зобовязання, невиконання якого й має зумовлювати звернення стягнення на заставлене майно.

Вважає, що вчинення виконавчого напису № 519, зробленого 28.10.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було здійснено в суворій відповідності вимогам чинного законодавства та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 16.09.2009 року.

Представник третьої особи: Відділу державної виконавчої служби

Оболонського РУЮ в м. Києві проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що виконавче провадження по примусовму виконанню виконавчого напису № 591 від 28.10.2009 року виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 відкрито у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий напис також відповідає вимогам чинного законодавства.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

13.02.2008 року між Акціонерним банком «Синтез» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 130208/1, згідно з умовами якого позивач отримав кредит в сумі 350 000,00 доларів США з строком виплати до 12 лютого 2009 року включно, з оплатою процентів, виходячи з 16% річних, (а с 31-35).

В забезпечення зобов язання за Кредитним договором банком було прийнято в іпотеку 3-кімнатну квартиру № 18 в буд. № 21 корп. 2 по вул. Тимошенка в м. Києві, що належить ОСОБА_6 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 13.02.2008 року. (а.с. 6-11).

Згідно додаткової угоди № 2 до Кредитного договору, укладеної 28.01.2009 року, сторони домовились перевести заборгованість позичальника за Кредитним договором в сумі 363 688,89 доларів США в заборгованість в гривні за курсом 6,50 грн. за 1 долар США. При цьому п. 1.2 Кредитного договору викладено в наступній редакції: Максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією складає 363 689,00 доларів США. Сума заборгованості позичальника за Кредитним договором станом на 28.01.2009 року складає 2 363 978, 50 гривень, (а.с. 39)

Судом також встановлено, що 28.01.2009 року між ТОВ «Українська телекомунікаційена компанія» та АБ «Синтез» укладений договір про відступлення права вимоги, за умовами якого відповідач прийняв право вимоги за Кредитним договором № 130208/1 від 13.02.2008 року. (а.с. 42-45) Також 28.01.2009 року між вказаним особами укладено договір відсутплення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за яким новий кредитор - ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» прийняв права за договором іпотеки, укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_6, предметом якого є квартира № 18 в буд. № 21 корп. 2 по вул. Тимошенка в м. Києві, (ас.с 81-83)

При цьому, суд встановив, що 03.08.2009 року на адресу позивача ОСОБА_6 була надіслана письмова вимога про виконання порушеного зобовязання по Кредитному договору та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, на що останній не відреагував та своїх заперечень або спростувань не надав. Вказана вимога була отримана позивачем 07.08.2009 p., що підтверджується підписом ОСОБА_6 у поштовому повідомленні про вручення.(а.с. 49)

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_6 до Договору про відсутплення права вимоги від 28.01.2009 року, станом на ЗО вересня 2009 року заборгованість ОСОБА_6 по кредитному договору № 130208/1 від 13.02.2008 року становить 2 363 978,50 гривень, (а.с.45). Представник позивача в судовому засіданні підтвердив наявність заборгованості позивача за Кредитним договором у вказаному розмірі.

Відповідно до п. 4.1 Договору іпотеки, іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання іпотекодавцем зобовязань за кредитним договором вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до Кредитного договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені Кредитним договором строки сум відсотків; та/або при несплаті чи частковій несплаті в строк суми неустойки (пені, штрафу), що передбачені Кредитним договором.

Встановлено також, що сторони Договору іпотеки домовились, що звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або шляхом продажу предмету іпотеки іпотекодержателем від свого імені; або прийняття предмету іпотеки у власність іпотекодержателем; або шляхом продажу предмету іпотеки на біржі; або шляхом звернення іпотекодержателя до нотаріуса для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію чи шляхом звернення до суду. Вказаний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки визначено також ст. 33 Закону України «Про іпотеку».

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення |грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчії написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості і здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений Постановою КМ України від 29.06.1999 року № 1172, до таких документів віднесено нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату |грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

Згідно з п. 283 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 20/5 від 03.03.2004 року, вчинення виконавчого напису в |разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості бо іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

28.10.2009 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 відповідно до заяви ТОВ «Українська телекомунікаційна компанія» було вчинено виконавчий напис № 591, згідно якого було звернуто стягнення на належну ОСОБА_6 квартиру, (а.с. 72)

Таким чином, доводи, якими позивач обгрунтовував позовні вимоги, в судовому засіданні спростовано, суд дійшов висновку, що порушень порядку звернення стягнення на предмет іпотеки та вчинення нотаріусом виконавчого напису не встановлено.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 169, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 526, 590 ЦК І України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська телекомунікаційна компанія», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, про визнання недійсним виконавчого напису - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається протягом 10 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було і подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя: Д.О.Таргоній