Справа № 22ц-5014 /2010р. Головуючий у 1 інст. Ванівський Ю.М
Категорія 43 Доповідач: Мусіна Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Мусіної Т.Г.

Суддів: Мікуш Ю.Р., Курій Н.М. При секретарі: Панчуку І.С.

З участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2010 року

встановила:

В грудні 2009 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ЛКП „Вулецьке про проведення перерахунків платежів на утримання квартири, центральне опалення та водопостачання за 2008 рік та 2009 р. та зарахування зайво нарахованих сум в рахунок майбутніх платежів.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2010 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу на розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що ухвалу від 29.03.2010 року про надання їй терміну для усунення недоліків позовної заяви вона не одержувала, вважає, у позовній заяві чітко виклала свої вимоіи і подала докази, така була прийнята судом до розгляду, відрию провадження у справі і підстав залишати її без руху не було.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд виходив з того, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, викладених в ст. 119 ЦПК України і недоліки позовної заяви не були усунуті у встановлений судом строк.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи, окрім того, судом порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зокрема, залишаючи позов ОСОБА_1 без руху до 12 квітня 2010 року після відкриття провадження у справі та її розгляду у попередньому судовому

засіданні 11.02.2010 року, суд в ухвалі від 12.04.2010 року зазначив, що її позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК, оскільки в ній не зазначено зміст позовних вимог, докази та підстави звільнення від доказування.

Між тим із змісту позовної заяви вбачається, що позивачка чітко і не двозначно сформулювала свої позовні вимоги та просила провести перерахунок нарахованих платежів на утримання квартири, центральне опалення та користування водою за період 2008 - 2009 років та зарахувати зайво нараховані та сплачені суми в рахунок майбутніх платежів. При цьому у тексті позовної заяви зазначено конкретні рішення органів влади про встановлення конкретних тарифів, яким, на думку позивачки, не відповідають нарахування ЛКП „Вулецьке. До позовної заяви ОСОБА_1 долучила письмові документи, як докази на 34 - х аркушах (а.с. 4-42), однак суд при постановлені ухвали від 12.04.2010 року на це уваги не звернув

Відповідно до п. 7 розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху, так як надання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу.

Судом допущено порушення норм процесуального права - ч. 1 ст. 121, ч. 4,5 ст. 209 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до положень ч. 4, 5 ст. 209 ЦПК України ухвали суду які, оформляються окремим процесуальним документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвалиі суду, постановлені окремим процесуальним документом, підписуються суддею ( суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до журналу судового засідання.

З журналу судового засідання від 12.04.2010 року вбачається, що суд питання про усунення позивачкою недоліків позовної заяви шляхом зазначення нормативної бази вирішив ухвалою на місці без виходу до нарадчої кімнати о 9 год. 14 хв. 28 сек. (а.с. 55), після чого розгляд справи було відкладено.

Між тим на а.с 57 ухвала про залишення позовної заяви ОСОБА_1Л оформлена вже окремим процесуальним документом та з іншими мотивами, для постановлення якої суд не виходив в нарадчу кімнату ( а.с. 55 - 56).

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК позивач має бути повідомлений про ухвалу, якою залишено без руху його позов.

В матеріалах справи відсутні докази про вручення позивачці ухвали від 12.04 2010 року.

З врахуванням наведеного правові підстави для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду згідно п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК відсутні, тому ухвала суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п. 4 ч. 2 ст. 307, п.п. 3,4 ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2010 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до Франківського районного суду м. Львова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає так як не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий Мусіна Т.Г.

Судді Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_2