Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 грудня 2010 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Гудкова С.В.
при секретарі - Білик Т.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Свій позов мотивував тим, що 21.02.2005 року, у присутності свідків, він надав у борг кошти в сумі 2500 гривень відповідачу ОСОБА_2, який, в свою чергу, зобов»язався повністю повернути кошти наприкінці листопада 2007 року.
До цього часу відповідачем зобов»язання не виконано, крім цього, він уникає зустрічей з позивачем та не відповідає на телефонні дзвінки.
Він неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути борг, однак, останній на його прохання не реагував, а строк позовної давності незабаром закінчується, що викликає сумнів у позивача про те, що відповідачем борг буде повернуто добровільно взагалі, тому він вимушений був звернутись до суду.
Крім цього, позивач вказав, що перед тим, як надати кошти у борг відповідачу, він мав намір покласти їх на депозитний рахунок в АБ «Полтава-Банк» під 18% річних.
Позивач ОСОБА_1 прохає суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь суму боргу в розмірі 2500 гривень за договором позики, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 гривні, 120 гривень витрат на ІТЗ розгляду справи.
В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи, в судове засідання не з»явився, про прочини неявки суд не повідомив.
02.12.2010 року головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Судом встановлено, що 21.02.2005 року позивач ОСОБА_1 в присутності свідків надав у борг відповідачу ОСОБА_2 кошти в сумі 2500 гривень. Кошти позивачем були передані відповідачу і викладене підтверджується наданою відповідачем розпискою про отримання коштів (а.с.7), що повністю підтверджує виконання позивачем умов договору.
В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 зобов'язався повернути позивачу кошти наприкінці листопада 2007 року.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач ОСОБА_2 свої зобов»язання щодо повернення коштів не виконав добровільно, а тому, суд вважає, що маються підстави для примусового стягнення заборгованості по договору позики з відповідача на користь позивача.
Крім цього, позивачем при подачі до суду матеріалів позовної заяви було понесено судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 51 гривні та 120 гривень витрат на ІТЗ розгляду справи, які, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.526, 1046 України , ст.ст.10, 15, 60 , 88, 212, 213, 214,224-227 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 2500 гривень, 51 гривню судового збору, 120 гривень витрат на ІТЗ розгляду справи, а всього стягнути 2671 гривню .
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Головуючий С.В.Гудков