Справа № 2-1631/10
РІШЕННЯ

Іменем України

24.06.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

при секретарі Тичковській Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 міської Кисво-Святошинського району Київської області до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Інспекція державного будівельно-архітектурного контролю в області, Києво-Святошинська районна санітарно-епідеміологічна служба Київській області, державного пожежного нагляду Києво-Святошинського району Управління з питань »-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Київській області, відділ містобудування і архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про знесеннязбудованої прибудови до житлового будинку та позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_1 міська рада Києво-Святошинського району Київської області, Інспекція державного будівельно-архітектурного контролю в Київській області, Києво-Святошинська районна санітарно-епідеміологічна служба Київській області, відділ державного нагляду Києво-Святошинського району Управління з питань наглядово-профілактичноїдіяльності ГУ МНС України в Київській області, відділ містобудування і архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом знесення самочинно збудованої прибудови до житлового га відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2010 року позивач ОСОБА_1 міська рада Києво-Святошинського району Київської вернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованої прибудови до житлового будинку.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що згідно з Державним актом на право приватної власності і від 08 вересня 1998 p., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2431, власником земельної ділянки № 91 по вул. Зеленій в м.Боярці Києво-Святошинського району Київської області є ОСОБА_2. На своїй земельній ділянці відповідачка без відповідного оформлення технічної документації самочинно провела перебудову житлового будинку, на місці якого звела двоповерховий будинок з мансардою на відстані від сусіднього житлового будинку, який належить на підставі договору купівлі-продажу від10 2001 року за реєстровим № 1461 ОСОБА_3, та на відстані 0.83-0,86 м садиби.

Рішенням ОСОБА_1 міської ради № 39/21 від 18 березня 2008 р. «Про приведення до норм згідно діючого законодавства України самовільно проведеного будівництва в м. Боярка, вул. Зелена, гр. ОСОБА_4М.» відповідачку було зобовязано привести самовільно здійснене нею будівництво у відповідність до законодавства України, діючих протипожежних, санітарних та лих норм і правил. Проте і на даний час відповідачка добровільно не виконала вимоги цьогорішення.

Позивачем було вказано з посиланнями на законодавство України на порушення з боку ОСОБА_2 при здійсненні нею самочинного будівництва.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 міська рада Києво-Святошинського району Київської просила зобовязати ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинно ану прибудову до житлового будинку № 91, що знаходиться по вул. Зеленій у м. Боярці Святошинського району Київської області.

Також у березні 2010 року третя особа у справі ОСОБА_3 заявилапозов до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим шляхом знесення самочинно збудованої прибудови до житлового будинку та відшкодування моральної шкоди

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу житлового від 10 квітня 2001 року за реєстровим № 1461, їй належить на праві власності житловий будинок № 89 по вул. Зеленій в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області. Власником сусіднього будинку № 91 по вул. Зеленій в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області є ОСОБА_2, яка в межах своєї земельної ділянки без відповідного оформлення технічної документації самочинно провела перебудову свого старого житлового будинку, на місці якого звела двоповерховий будинок з мансардою на відстані 3,20 м від житлового ОСОБА_3 та на відстані 0,83-0,86 м від межі садиби з боку їїбудинку.

На основі цього просила суд усунути перешкоди у користуванні нею її житловим будинком №89, що знаходиться по вул. Зеленій у м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області, шляхом зобов'язання ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинно побудовану прибудову до житлового будинку №91. що знаходиться по вул. Зеленій у м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області, і привести його до попереднього стану, що був до початку здійснення самочинної прибудови, а також стягнути з відповідачки на її користь моральну шкоду у сумі 5100 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заявила клопотання про зміну формулювання своєї позовної вимоги щодо усунення перешкод у користуванні її будинком без зміни підстав та предмету позову просила суд знести за власний рахунок самочинно побудовану прибудову до житлового будинку № 91, що знаходиться по вул. Зеленій у м. Боярці Києво-Святошинського району Київської.

В судове засідання представник ОСОБА_1 міської ради не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав лист до суду з проханням слухати справу за його відсутності, позов задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_3 та її представник в судове засідання зявилися, підтримали свій позов та позов ОСОБА_1 міської ради, просили задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник в судове засідання зявилися, проти позовів ОСОБА_1 міської ради та ОСОБА_3 заперечували, подали свої письмові заперечення, просили відмовити в їх задоволенні повністю.

Представник Інспекції державного будівельно-архітектурного контролю в Київській області в рве засідання зявився, позов ОСОБА_1 міської ради підтримав, просив його задовольнити, а оз ОСОБА_3 вирішити згідно з чинним законодавством України.

Представники Києво-Святошинської районної санітарно-епідеміологічна служби Київської області відділу державного пожежного нагляду Києво-Святошинського району Управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Київській області, відділу містобудування і архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду листи з проханням розглядати справу без участі їх представників.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд входить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 міської ради Києво-Святошинського району Київської області та ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині знесення самочинної прибудови слід задовольнити, а в рештіпозовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 - відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено і це не заперечувалось сторонами в суді, що власником земельної ділянки будинку № 91 по вул. Зеленій в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області є ОСОБА_2 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю В 08 вересня 1998 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності і землю за № 2431.

Власником сусіднього будинку № 89 по вул. Зеленій в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області є ОСОБА_5, що підтверджується договором купівлі- продажу від 10 квітня 2001 року за реєстровим № 1461.

На вище зазначеній земельній ділянці відповідачка ОСОБА_2 без відповідного оформлення технічної документації провела перебудову старого житлового будинку, на місці якого звела двоповерховий будинок з мансардою на відстані 3,20 м від сусіднього житлового будинку та на відстані 0,83-0,86 м від межі сусідньої садиби з боку будинку ОСОБА_3

Рішенням ОСОБА_1 міської ради № 39/21 від 18 березня 2008 р. «Про приведення до норм діючого законодавства України самовільно проведеного будівництва в м. Боярка, вуя. Зелена, буд. 91 гр. ОСОБА_4М.» ОСОБА_2 було зобовязано привести самовільно здійснене - будівництво у відповідність до законодавства України, діючих протипожежних, санітарних та будівельних норм і правил.

Проте на час ухвалення рішення суду відповідачка добровільно не виконала вимоги вище згаданого рішення ОСОБА_1 міської ради.

Відповідно до п. 7 Додатку 3.1 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і поселень» часткова реконструкція житлових будинків на окремих садибних ділянках, які ні за раніше чинними нормативами, допускається за погодженням з місцевими органами архітектур і містобудування, державного пожежного та санітарного нагляду. У матеріалах справи і будь-які підтвердження того, що ОСОБА_2 отримала перед початком здійснення лови, як вона стверджувала у судовому засіданні - у 2007 році, погодження у місцевих органах архітектури і містобудування, державного пожежного та санітарного нагляду, а тому суд робить х, що їх взагалі не було.

При здійсненні відповідачкою самочинної перебудови нею було порушено вимоги обовязкового додатку 3.1. ДБН 360-92, а саме: не дотримано норми протипожежної відстані між сусіднього будинку № 89 та стінами прибудови, що повинна складати не менше 8 м.

Згідно з вимогами п. 3.25 ДБН 360-92 для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати вище 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на носію суміжних ділянок.

Частиною 1 ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без (належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У відповідності до п. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює)будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, рані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Вимогами абзацу 4 ст. 20 Закону України «Про планування і забудову території» встановлено, державні будівельні норми та інші нормативно-правові акти з питань планування і забудови територій є обов'язковими для суб'єктів містобудування.

У абз. 6 ст. 23 Закону України «Про планування і забудову території» зазначено, що будівництво об'єктів містобудування здійснюється згідно з вимогами законодавства та відповідно »затвердженої проектної документації.

У судовому засіданні ОСОБА_2 надала суду титульну сторінку проекту житлового будинку, однак з нього можна зробити лише висновок, що він готувався у 2009 році вже по факту завершеного будівництва, тобто без врахування зауважень ОСОБА_1 міської ради, районних служб та сів власників сусідніх будинків, затверджений 11 грудня 2009 року завідуючим відділом містобудування і архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської і, а не представником органу місцевого самоврядування.

У відповідності до частин 1, 2, 3, 12 ст. 24 Закону України «Про планування і забудову території» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, встановлених згідно з вимогами цього Закону.

Замовник, що має намір забудови належної йому на праві власності або користуванні земельної ділянки, або уповноважена ним особа звергається до відповідного органу виконавчої влади органу місцевого самоврядування із заявою (клопотанням) щодо намірів забудови земельної і, в якій зазначаються призначення будівлі, споруди та орієнтовні характеристики забудови, и (клопотання) можуть бути додані передпроектні роботи.

Орган місцевого самоврядування визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки місцевим правилам забудови населеного пункту, містобудівній документації.

Замовник, який має наміри забудови, що не відповідають містобудівним умовам і обмеженням встановленим для земельної ділянки, що перебуває у його власності або користуванні, може звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з додатковими пропозиціями та обґрунтуваннями цих намірів.

У матеріалах справи відсутні будь-які звернення і заяви ОСОБА_2 з приводу здійснення прибудов та перебудов будинку до ОСОБА_1 міської ради.

Згідно з п. 1.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №273 від 05 грудня 2000 р., дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, розширення і технічного переоснащення є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої службам документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним особам на видачу ордера на проведення земляних робіт. Такий дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які одночасно ведуть реєстр наданих дозволів. Виконання будівельних робіт без вищезазначеного дозволу забороняється.

Пунктом 5.1 вище згаданого Положення визначено, що виконання будівельних робіт на обєктах без одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а також виконання не зазначених у шилі будівельних робіт вважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством. Ця ж думка підкреслена і в абз. 16 ст. 29 Закону України «Про планування і забудову території».

У відповідності до ст. 30-1 Закону України „Про планування і забудову територій та ст. 18 Закону України „Про основи містобудування будівництво об'єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам, закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в їдку встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Відповідачкою суду не було надано ні оригіналів, ні копій дозволу на виконання будівельних ", а також акта про введення спірної прибудови в експлуатацію, тому суд приходить до висновку, її взагалі не існує.

Листами відділу містобудування і архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 110 від 19 грудня 2009 р., Києво-Святошинської районної санітарно-епідеміологічної станції № 5563 від 24 грудня 2009 р., відділу державного пожежного ляду Києво-Святошинського району Управління з питань наглядово-профілактичної діяльності МНС України в Київській області № 62 від 21 січня 2009 р., Інспекції з державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області № 7/10-53 від 20 січня 2010 р. будівництво прибудов та переобладнання відповідачкою старого будинку виконано в порушення вимог законодавства, санітарних, пожежних та будівельних норм і правил.

Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 3156/10-15 від 3 червня 2010 року відстань між житловими будинками №№ 89 та 91 по вул. Зеленій у м. Боярці во-Святошинського району Київської області не відповідає вимогам нормативних документів: п.3,25 ДБН 360-92**, згідно з яким відстань від найбільш виступної конструкції стіни житлового будинку № 91 до межі сусідньої ділянки № 89 повинна складати не менше 1,0 м, а фактично дана стань становить 0,83-0,86 м; додатка 3.1. ДБН 360-92**, відповідно до якого протипожежний рив між даними житловими будинками повинна складати 8 м, а фактично відстань становить від 0 м до 4,85 м.

Тобто можна зробити висновок, що, дійсно, своїми діями ОСОБА_2 порушила право ОСОБА_3 та її сімї на безпечне пожежне середовище в межах будинку № 89 по вул. Зеленій у м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник має правовчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватись моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності нам шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати логічну ситуацію та природні якості землі.

ОСОБА_2 дані вимоги проігнорувала, використовує свою власність усупереч вимогам)законодавства та інтересам інших осіб, а точніше ОСОБА_3, що підтверджується викладеним іе та актом обстеження будинковолодіння останньої від 26 січня 2009 р.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник подали на свій захист разом із запереченням копії плану присадибної ділянки з будівлями по вул. Зеленій, 91 в м. Боярці, які ні міститись у технічному паспорті на будинок (сам технічний паспорт не надавали), а також відділу державного пожежного нагляду Києво-Святошинського району Управління з питань наглядовоово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Київській області № 812 від 15 серпня р. та Києво-Святошинської районної санітарно-епідеміологічної станції № 2868 від 27 серпня р., постанови про накладення адміністративного стягнення № 331 від 27 серпня 2008 р. Із зазначчених документів вбачається, що відповідачка зробила самочинне будівництво без отримання ту ОСОБА_1 міської ради та технічної документації, за що була притягнена до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у пенні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачка проігнорувала вимоги рішення ОСОБА_1 міської ради № 39/21 від 18 березня 2008 р., яким було зобовязано привести самовільно здійснене будівництво у відповідність до законодавства України, діючих протипожежних, санітарних та будівельних норм і правил, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 міської ради та ОСОБА_3 щодо зобовязання ОСОБА_2 за власний рахунок знести самочинно побудовану двоповерхову прибудову з мансардою до житлового будинку № 91, що знаходиться по вул. Зеленій у м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до ч. З ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань , погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру кодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі правомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за ості її вини.

Положення пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року - "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди встановлює, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров»я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, х цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з абз. 2 п. 5 цієї ж Постанови Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної майнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими и (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пунктом 9 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що розмір кодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних пошкоджень , істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона " вязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Враховуючи вимоги зазначеного законодавства України, суд вважає, що позивачці ОСОБА_3 слід відмовити в її позовних вимогах в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь моральної шкоди у сумі 5 100 грн., оскільки вона не довела існування тих фактів, які дають підстави стягнення і у такому розмірі.

Зжаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 16, 23, 319, 376, 391, ] 167, 1168 Цивільного країни, п.п. З, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, керуючись , 11, 15, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 міської ради Києво-Святошинського району Київської області до Леніни Миколаївни, треті особи: ОСОБА_3, Інспекція державного-архітектурного контролю в Київській області, Києво-Святошинська районна санітарно-епідеміологічна служба Київській області, відділ державного пожежного нагляду Києво-Святошинського району Управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України і області, відділ містобудування і архітектури Києво-Святошинської районної державної іії Київської області, про знесення самочинно збудованої прибудови до житлового позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: міська рада Києво-Святошинського району Київської області, Інспекція державного архітектурного контролю в Київській області, Києво-Святошинська районна санітарно-епідеміологічна служба Київській області, відділ державного пожежного нагляду Києво-Святошинського району Управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України області, відділ містобудування і архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхомсамочинно збудованої прибудови до житлового будинку та відшкодування моральної шкоди знеесення самочинної прибудови - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 за власний рахунок знести самочинно побудовану побудовану двохповерхову прибудову з мансардою до житлового будинку № 91, що знаходиться по вул. Зеленій у Кєво-Святошинського району Київської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської через з Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в десятиденний проголошення рішення суду апеляційної скарги або шляхом подання в десятиденний строк після проголошення рішення суду заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги..

Суддя: А.Я.ВОЛЧКО