Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судці Токар Н.В.,

при секретарі Романцові М.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 25 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №1014 - розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу у них народилися діти: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які після розірвання шлюбу будуть проживати з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність - характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Судові витрати просив покласти на нього.

У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти задоволення позову, та розірвання шлюбу.

Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 25 листопада 1995 року уклали шлюб. В обгрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу у них народилися діти: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які після розірвання шлюбу будуть проживати з відповідачкою. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б .інтересам сторін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 104, 105,109, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 25 листопада 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №1014 - розірвати.

Стягнути держмито з ОСОБА_1 за реєстрацію розірвання шлюбу у розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на користь держави при оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГС.

ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Токар