АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: судді Зубарєвої К.П.,

суддів: Бакуса В.Я., Монастирецького Д.І.,

при секретарі: Качмар М.Я.,

з участю: відповідачки ОСОБА_1 та її представника, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 15 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа Славська селищна рада Сколівського району Львівської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

встановила:

рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 15 січня 2010 року вказаний вище позов задоволено. Зобовязано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_4, ОСОБА_5 належної їм на праві власності земельною ділянкою, що знаходиться в смт. Славсько по вул. Бойківській, 14 Сколівського району Львівської області шляхом знесення паркану, фундаменту, металевих труб і дроту, зі сторони вул. Бойковської на 1,07 м, зі сторони річки 5,73 м, відновивши межі суміжного землекористування згідно державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЛВ №017124.

Постановлено стягнути з відповідачки на користь позивачів 3 150 грн. витрат за проведення будівельно-технічного дослідження та 18 грн. 50 коп. судових витрат.

Рішення суду оскаржила відповідачка ОСОБА_1, просить його скасувати, а справу направити на новий розгляд, посилаючись на те, що при винесені рішення суд взяв до уваги акт земельної комісії, який був складений з помилками. Зокрема, акт підписаний лише землевпорядником, а два інші її члени не були згідні з висновками. Крім того, апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги, що їй додатково виділено ще 0,04865 га земельної ділянки прибережної смуги. А відтак вся площа земельної ділянки становить не 0,15 га, а 0,19865 га. Також апелянт зазначає, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач просив відступити межу на 0,5 м зі сторони вул. Бойківській та 5,73 зі сторони річки, а рішенням суду зобовязано на іншу відстань, що призведе до зменшення розмірів її земельної ділянки, що зазначено в Державному акті на право приватної власності на землю.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - відповідачку ОСОБА_1 та її представника на підтримання апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі є суміжними землевласниками: відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ № 017124 (далі Державний акт) позивачам належить на праві власності земельна ділянка площею 0,183 га і ділянка має наступні геометричні розміри по периметру: від точки Г до точки А - 25,02 м (зі сторони вул. Бойківська), від точки А до точки Б 70,04 м, від точки Б до точки В 21 м, від точки В до точки Г 72,44 м (а.с.8). Відповідачці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ №017111 належить 0,15 га і ділянка має наступні геометричні розміри по периметру: від точки Г до точки А (зі сторони вул. Бойківська) 28,20 м, від точки А до точки Б 53,65 м, від точки Б до точки В 27,95 м, від точки В до точки Г 53,65 м (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом фактичні розміри земельної ділянки позивачів по периметру не відповідають вказаним вище розмірам, що зазначені в Державному акті.

Так, з акта земельної комісії Славської селищної ради слідує, що відстань від точки А земельної ділянки позивачів зменшена на 1,40 м, а відстань від точки Б зменшена на 5,80 м (а.с.21). Зазначені обставини щодо зменшення розміру земельної ділянки позивачів та невідповідність фактичних розмірів земельної ділянки по периметру розмірам в Державному акті підтверджені і висновком спеціаліста при будівельно-технічному дослідженні спірної земельної ділянки (а.с.22-32). Однак спеціалістом встановлено, що розмір земельної ділянки відповідачки зі сторони вулиці Бойківська становить 28,70 замість 28,20 м, як зазначено в Державному акті (тобто зменшено на 0,5 м, а не 1, 40 як встановила земельна комісія), а зі сторони річки становить 31,83 замість 27,95 м (тобто зменшена на 3,88 м, а не на 5,80 як встановлено земельною комісією).

Таким чином, у випадку виконання рішення суду щодо знесення відповідачкою паркану, фундаменту, металевих труб і дроту та перенесення їх на відстані зазначених судом у рішенні, то земельна ділянка відповідачки не буде відповідати розмірам по периметру, зазначеним у Державному акті. Так, відступивши зі сторони вул. Бойківській на 1,07 м від земельної ділянки позивачів, ширина земельної ділянки відповідачки в цьому місці буде становити 27,13 м (28,20 1,07 см), а ширина земельної ділянки в цьому місці відповідно до Державного акту повинна становити 28,20 м. А відступивши зі сторони річки на 5,73 м від земельної ділянки позивачів, ширина в цьому місці земельної ділянки відповідачки буде становити 26,1 м (31,83 5,73), замість 27,95 м, як зазначено в Державному акті.

Крім того, при експертному дослідженні встановлено, що не лише у позивачів та відповідачки фактичні розміри земельних ділянок не відповідають розмірам по периметру зазначених у Державних актах, а й у їхніх сусідів по земельних ділянках.

А відтак, суд фактично не встановив за рахунок чого зменшилась земельна ділянка у позивачів, внаслідок яких дій та хто їх вчинив та не притягнув цих осіб до участі в справі. Крім того, виходячи з рішення суду, суд фактично вирішив питання про права та обовязки інших власників земельних ділянок, що межують із земельною ділянкою позивачів та знаходяться в цьому масиві, оскільки у відповідачки за таких обставин виникає право на звернення до інших власників земельних ділянок щодо приведення її земельної ділянки до розмірів, які зазначені в державному акті.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обовязки осіб, які не брали участь у справі.

За таких обставин рішення суду підлягає до скасування з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому розгляді слід врахувати викладене, залучити до розгляду справи районне управління земельних ресурсів з метою встановлення дійсних координат та меж земельних ділянок сторін, вияснення питання щодо наявності сумарного розміру земельних ділянок всіх землекористувачів, зазначених у висновку спеціаліста, до розмірів, зазначених у їх Державних актах, дійсних причин невідповідності розмірів земельних ділянок, зазначених у Державних актах, фактичним розмірам і в залежності від встановленого вирішити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п.5 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.311, п.2 ч.1 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 15 січня 2010 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до цього ж суду в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Зубарєва К.П.

Судді: Бакус В.Я.

ОСОБА_6