Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 2-45/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М ЕНЕ М У К Р А Ї Н И

02 червня 2010 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Рака Л.С.

при секретарі Багач Л.Д.

розглянувши у відкритому судовомі засіданні в м.Червонограді справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 7 129 грн. 34 коп.,

В с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство Приватбанк звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 січня 2007 року в сумі 7 129 грн. 34 коп. В обґрунтування заявленого позову позивач покликається на те, що чоловік відповідачки ОСОБА_2 згідно кредитного договору від 16 січня 2007 року отримав кредит у розмірі 2 200 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 16.01.2008 року. ОСОБА_2 помер 15.11.2008 року. Його дружина - відповідачка по справі являється спадкоємцем першої черги за законом, однак, взяті на себе зобовязання по кредитному договору не виконує в повному обсязі, станом на 02.06.2010 року заборгувала 7 129,34 грн.(заборгованість за кредитом 2 200 грн., заборгованість за відсотками 3 668,43 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 106,60 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором 1155, 31 грн. В звязку з цим позивач звертається до суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в позові відмовити, оскільки кредитний договір був укладений з порушеннями, вона була визнана потерпілою по кримінальній справі порушеній 21 березня 2007 року за ст. 190 ч.2 КК України про вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_2 про отримання кредиту за кредитним договором № CGXRRX01710076 від 16.01.2007 року. ОСОБА_1 заперечує факт укладання будь-яких договорів з ЗАТ КБ "ПриватБанк", так як відносно її чоловіка було вчинено шахрайські дії та схилено його до оформлення ряду кредитів на придбання мобільних телефонів у пунктах споживчого кредитування різних банківських установах, а тому просить в позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 уклав договір № CGXRRX01710076 від 16.01.2007 року про надання кредиту у розмірі 2 200 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 16.01.2008 року.

Згідно розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що станом на 02.06.2010 року заборгованість складає 7 129,34 грн.(заборгованість за кредитом 2 200 грн., заборгованість за відсотками 3 668,43 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 106,60 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором 1155, 31 грн.

Копією обвинувального висновку по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ст. 190 ч.2 КК України стверджується, що 16 січня 2007 року обвинувачуваний ОСОБА_4, зустрівши в м. Червонограді Львівської області ОСОБА_2, довідавшись про його скрутне матеріальне становище, маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, згідно попередньої домовленості та розподілених ролей по вчиненню шахрайських дій із ОСОБА_5, з корисливих мотивів, шляхом обману, зловживанням довірям ОСОБА_2, за грошову винагороду, схилив його до оформлення ряду кредитів на придбання мобільних телефонів у пунктах споживчого кредитування різних банківських установах. ОСОБА_2 будучи впевненим в достовірності умов, що стосуються погашення кредиту ОСОБА_4 та ОСОБА_5, разом з ОСОБА_5, яка, згідно розподілених ролей по вчинення шахрайський дій, супроводжувала ОСОБА_2, звернувся в магазин « Техностиль», що по вул. Сокальській 10 в м. Червонограді Львівської області, де працівником відділення КБ «ПриватБанку» йому було оформлено кредитний договір № CGXRRX01710076 від 16.01.2007 року на суму 2200 грн. на придбання в ПП «ОСОБА_6М.» мобільного телефону « ОСОБА_7 К 790і» вартістю 2190 грн., яким ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4, не маючи на меті виконувати зобовязання, щодо погашення кредиту, заволоділи, набувши право на придбання мобільного телефону «ОСОБА_7 К 790і» вартістю 2190 грн. Реалізовуючи свій злочинний задум, спільними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірям ОСОБА_2, не виконавши взятих зобовязань щодо погашення кредиту, спільними діями заволоділи його мобільним телефоном « ОСОБА_7 К 790і» вартістю 2190 грн., заподіявши матеріальну шкоду в сумі 2200 грн.

Відповідачка по справі ОСОБА_1 визнана потерпілою у вказаній кримінальній справі. Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 29.12.2009 року ОСОБА_3 визнано винним по ст..190 ч.2 КК України, в тому числі винним у вчиненні шахрайських дій щодо ОСОБА_2 та призначено покарання - 2(два) роки виправних робіт за місцем роботи засудженого з відрахуванням в дохід держави 15 % від його заробітку щомісячно. З положень ч.3, ч.5 ст.203 ЦК України вбачається, що однією з вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину є те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а також правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною третьою та пятою ст.203 ЦК України.

Наявними в справі доказами, дослідженими в судовому засіданні, були встановлено, що в ОСОБА_2 було відсутнє вільне волевиявлення щодо укладення даного договору, а також цей договір не був спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним - отримання саме ОСОБА_2 кредиту на придбання мобільного телефону « ОСОБА_7 К 790і». Вказаних обставин не заперечував представник ПАТ КБ "ПриватБанк".

Суд не може погодитись з доводами представника позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_8 стосовно того, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 7 129 грн. 34 коп., оскільки даний договір укладений з порушенням чинного законодавства і порушує права і законні інтереси ОСОБА_1

За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 7 129 грн. 34 коп. слід відмовити.

Відповідно до ч.3, ч.5 ст.203, ч.1 ст.215, ст.236, ч.2 ст.548 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України,-

В и р і ш и в :

В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 7 129 грн. 34 коп.. відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано заяву про його апеляційне оскарження та протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження на рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області.

СУДДЯ Л.С. Рак