Попаснянський районний суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-1561/10р.

19 серпня 2010 року Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Архипенко А.В.

при секретарі Альяновой Л.Г.

розглянувши у судовому засіданні в м. Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Попаснянскому районі про визнання однією сім»єю, факту перебування на утриманні та визнання права на отримання страхових та інших виплат, в зв»язку зі смертю чоловіка,

встановив:

Позивачка перебувала у шлюбі із гр..ОСОБА_2 .

02.03.2010 року ОСОБА_2 загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Позивачка являється інвалідом 1 групи, перебувала на утриманні померлого і тому звернулась до відповідача із заявою про оформлення відповідних страхових виплат на підставі Закону України «Про загальнообов»язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності» /далі Закон 1105/.

Однак, відповідач відмовив їй у призначенні відповідних страхових виплат, посилаючись на те, що її померлий чоловік мав співмешканку , а позивачка не являється членом його сім»ї.

Позивачка вказала на те, що відповідач необгрунтовано відмовив їй, так як вона перебувала у шлюбі із померлим із 1973 року, але в зв»язку зі станом здоров»я проживала із сім»єю свого сина, так як вона являється лежачою хворою вже 10 років і потребує особливого догляду, при цьому померлий чоловік утримував її , забезпечував їй лікування, сплачував комунальні послуги, приймав участь у її житті постійно.

З цього приводу позивачка в поданій заяву просить суд визнати її та померлого ОСОБА_2 однією сім»єю, визнати факт перебування її на утриманні та права на утримання від померлого на день його смерті, а також визнати за нею право на отримання відповідних страхових виплат у зв»язку зі смертю її чоловіка, що загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві.

У судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, надав пояснення по суті заявлених позовних вимог .

Представник відповідача позов не визнав надав суду заперечення , посилаючись на те, що позивачка не являється членом сім»ї загиблого, так як він проживав із співмешканкою та не мав із позивачкою сімейних стосунків.

Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст..3 Сімейного Кодексу України, подружжя вважається сім»єю тоді, коли дружина та чоловік у зв»язку із навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду та з інших поважних причин проживають окремо.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб/ а.с. 7/ позивачка ОСОБА_1 та загиблий ОСОБА_2 дійно перебували у шлюбі з 13.04.1973 року.

02.03.2010 року ОСОБА_2 загинув , внаслідок нещасного випадку на виробництві, що вбачається із копії свідоцтва про смерть та ОСОБА_3 про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом /а.с.9-16/.

Відповідно до ст.. Стаття 33 ЗУ 1105, право на страхові виплати у разі смерті потерпілого (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання.

Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18

років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють; 3) Інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти 5)непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Згідно медичної довідки /а.с.7/та довідки МСЕК /а.с.8/ позивачка ОСОБА_1 являється інвалідом 1 групи та самостійно пересуватися не може.

Актом депутатського обстеження та довідками /а.с.35 -38/ підтверджується, що загиблий ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 були однією сім»єю, загиблий ОСОБА_2 утримував свою дружину, яка є інвалідом, так як вона потребувала стороннього догляду, постійно придбав медичні препарати, сплачував комунальні послуги та знаходився в постійному контакті із своєю дружиною, при цьому вона мешкає із сім»єю свого сина, так як потребує особливого догляду, як лежача хвора.

Згідно довідки ПФУ /а.с.40/, розмір пенсії позивачки складає 811 грн., тобто являється приближеним до мінімального розміру прожиткового мінімуму, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет на 2010 рік» .

Тому, очевидно, що позивачка потребувала матеріальної допомоги і знаходилась на утримання свого чоловіка.

При таких обставинах суд вважає, що позивачка та загиблий являлись однією сім»єю, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки.

При цьому суд зазначає, що відповідач при тому, що вказав про те, що загиблий мав співмешканку, не надав жодних доказів того, що загиблий не проживав зі свою дружиною.

Виходячі із зазначеного суд вважає, що позивачка має право на одержання всіх видів страхових виплат, передбачених ЗУ «Про загальнообов»язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності», як член його сім»ї, дружина, яка являється інвалідом і знаходилась на його утриманні.

На підставі викладеного, та керуючись ст.8, 46, Конституції України, ст..З Сімейного Кодексу України, ст.33,34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату працездатності" № 1105-Х1У від 23.09.1999 року зі змінами та доповненнями, керуючись ст.ст.2,8,10,60,212-215,292,294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Попаснянскому районі про визнання однією сім»єю, факту перебування на утриманні та визнання права на отримання страхових та інших виплат, в зв»язку зі смертю чоловіка - задовольнити .

Визнати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім»єю.

Визнати факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 на момент його смерті, на 02.03.2010 року.

Визнати за ОСОБА_1 право на:

одержання одноразової допомоги його сім'ї у розмірі не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілогоі,

одержання одноразової допомоги не меншим за однорічний заробіток потерпілого ,

на щомісячні страхові виплати, як така, що перебувала на утриманні загиблого на момент його смерті.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів, після проголошення рішення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянский райсуд.

Суддя

Попаснянського районного суду ОСОБА_4