РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2010 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі : головуючого судді - Шимчик Р.В.,

при секретарі - Середюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заставу нерухомого майна як забезпечення виплати грошової компенсації за недоотримане майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про заставу нерухомого майна як забезпечення виплати грошової компенсації за недоотримане майно, посилаючись на те, що він проживав із відповідачкою у шлюбі з 14 лютого 2001 року по 13 квітня 2007 року.

Під час проживання в шлюбі ними за спільні кошти було придбано квартиру, що АДРЕСА_1.

09 грудня 2008 року Жашківським районним судом Черкаської області за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спільне сумісне майно подружжя та його розподіл, було винесено рішення, яким задоволено позов відповідачки. Згідно даного рішення за ОСОБА_2 визнано право власності на 55,75 % ідеальної частки вищевказаної квартири, вартістю 110857 грн, виділено їй приміщення 3 площею 16,7 кв.м. та балкон площею 0,8 кв.м., а також зобов»язані сплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію за зайво отримане нею майно в сумі 24313 грн.

На думку позивача при розгляді вказаної вище цивільної справи судом було порушено норми ст.71 СК України та ст.365 ЦК України, а саме: винесено рішення про визнання права власності та стягнення компенсації без попереднього внесення відповідної суми компенсації на депозитний рахунок суду.

Крім того, 26 травня 2009 року судом за заявою ОСОБА_2 було винесено ухвалу про відстрочку виконання судового рішення від 09 грудня 2008 року до 21 березня 2012 року без урахування коефіцієнта інфляції за роки, на які відстрочено дану виплату.

Позивач вважає, що винесення вказаних вище рішень суду грубо порушує його право на використання нерухомого майна, а саме квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_2, на праві спільної часткової власності до сплати грошової компенсації.

Оскільки на сьогоднішній день між позивачем та відповідачкою склалися неприязні стосунки і ОСОБА_2 уже виготовила технічний паспорт на 55,7 % частки квартири без виплати йому грошової компенсації та попереднього погодження з ним, у позивача виник сумнів про те, що грошова компенсація за зайво отримане майно буде сплачена взагалі.

На підставі викладеного позивач просить суд встановити як спосіб забезпечення зобов»язання по сплаті грошової компенсації ОСОБА_2 на його користь заставу виділеної їй частини квартири, що в АДРЕСА_3, в розмірі 55,75 %, зобов»язати відповідачку укласти договір застави на вказане вище майно та визнати за ним право на володіння заставленим майном до сплати встановленої грошової компенсації.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. При цьому пояснив, що він був присутній під час судового розгляду як позовної заяви про розподіл спільної квартири, так і при вирішенні заяви про відстрочку виконання рішення. Вказані судові рішення ним не оскаржувалися до суду вищої інстанції.

Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 23 липня 2009 року, в судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити та пояснила, що судом, який виносив рішення про розподіл майна та відстрочку виконання рішення, були допущені суттєві порушення законодавства, що тягне за собою порушення прав та інтересів позивача, а тому вважає, що для їх відновлення слід встановити як спосіб забезпечення зобов»язання в частині стягнення коштів за недоотримане майно саме заставу.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з»явилася, при цьому належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи.

Представник відповідачки ОСОБА_4, який діє згідно доручення від 09 жовтня 2008 року, просив у позові відмовити.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_5, який діє на підставі адвокатського ордеру №14/31 від 23 листопада 2009 року, просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши позивача, його представника, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Судом установлено, що 13 квітня 2007 року між сторонами було розірвано шлюб (а.с.4).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 28 березня 2003 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продали ОСОБА_1 квартиру №24, що знаходиться в м.Жашків Черкаської області по вул..Перемоги, 34-а, площа якої становить 24,8 кв.м (а.с.5).

09 грудня 2008 року Жашківським районним судом Черкаської області було винесено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спільне сумісне майно подружжя та його розподіл (а.с.7). Серед іншого вирішено визнати за ОСОБА_2 право власності на 55,7 % ідеальної частки квартири №24, що знаходиться в будинку №34-а по вул..Перемоги, м.Жашків Черкаської області, вартістю 110857 грн, виділивши їй у цій квартирі приміщення №3 площею 16,7 кв.м. та балкон площею 0,8 кв.м. Також було вирішено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243131 грн компенсації за зайво отримане нею майно.

Таким чином, на підставі рішення суду ОСОБА_2 набула право власності на 55,7 % ідеальної частки спірної квартири. При цьому її було зобов»язано виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за зайво отримане майно.

Із оглянутої в судовому засіданні цивільної справи про розподіл майна між сторонами, вбачається, що при розгляді справи ОСОБА_2 не вносила на депозитний рахунок суду грошової компенсації за майно, яке вона бажала отримати в більшій частині.

На підставі рішення суду і за заявою ОСОБА_1 Жашківським відділом ДВС було відкрито виконавче провадження, яке на час розгляду даної справи перебуває на стадії виконання.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 26 травня 2009 року надано ОСОБА_2 відстрочку для виконання рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2008 року по цивільній справі про стягнення з неї на користь ОСОБА_1 24313 грн грошової компенсації за майно до досягнення дитиною ОСОБА_2 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку (а.с.8).

Із пояснень позивача та із змісту рішення та ухвали суду вбачається, що він був присутній в судових засіданнях при розгляді як позовної заяви, так і при розгляді заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання судового рішення. ОСОБА_1 не скористався своїм право на оскарження вказаних рішень до суду вищої інстанції і вони на час розгляду даної справи вступили в законну силу.

У відповідності до ч.3 ст.1 Закону України «Про заставу» від 02 жовтня 1992 року застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Ст..3 цього ж Закону передбачено, що заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або

майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо.

Згідно п.3 ч.1 ст.3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Суд вважає, що в даному випадку підстав застосовувати заставу як забезпечення виплати грошової компенсації за недоотримане майно та визнання права на володіння заставленим майном немає, оскільки з урахуванням вказаної вище норми Закону без волевиявлення сторони спонукати до укладення будь-якої угоди, а в даному випадку до укладення договору застави, - суд не може.

При цьому слід зазначити, що посилання позивача та його представника на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі положень ст.71 СК України, ст.365 ЦК України та Закону України «Про заставу» від 02 жовтня 1992 року, є безпідставними, оскільки питання про порядок виконання рішення суду повинні вирішуватися в рамках виконавчого провадження з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 15, 365 ЦК України, ст.71 СК України, Законом України «Про заставу», ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заставу нерухомого майна як забезпечення виплати грошової компенсації за недоотримане майно залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня проголошення повного тексту рішення, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик