Оболонський районний суд міста Києва
Справа №2-2300/10
Р І Ш ЕННЯ

ІМЕНЕМ У К Р АІ Н И

«17» березня 2010 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Жежери О.В.;

при секретарі Білик Л.А.;

за участю позивача ОСОБА_1;

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Звернувшись до суду, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя не склалося, між ними стали виникати конфлікти на побутовому грунті через різні погляди на вирішення життєвих питань, не підтримують шлюбні стосунки, спільно не господарюють з червня 2009 року.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка в судовому засіданні на своїх позовних вимогах наполягала та підтримала, обставини викладені у позовній заяві, зазначивши, що з червня 2009 року вони з відповідачем не підтримують подружні стосунки, господарство ведуть окремо, примирення між НИМИ не можливо. При цьому позивачка зазначила, що на даний час між нею та відповідачем втрачені почуття любові, як подружжя, тому зберегти їх сімю неможливо. Крім того, позивачка пояснила, що причиною розірвання їх шлюбу стало безвідповідальне ставлення відповідача до родини, нехтування ним її інтересів та інтересів дитини. Позвач також зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, разом з тим, він спілкується з дитиною, та приймає участь у її вихованні. Примирення між ними не можливе. Спірних питань щодо поділу майна між позивачем та відповідачем у них не має.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, при цьому пояснив, що дійсно з червия 2009 року вони припинили подружні стосунки, господарство ведуть окремо. Відповідач зазначив, що дійсно їх сімя існує суто формально, між ними виникають непорозуміння. Крім того, відповідач зазначив, що ним не втрачені почуття любові до дружини, разом з тим просить позов задовольнити, оскільки не має бажання примушувати ОСОБА_5 продовжувати їх подружнє життя. Далі відповідач зазначив, що він приймає участь у матеріальному забезпеченні доньки, займається її вихованням. Також зазначив, що на даний час примирення між ним та дружиною неможливе, тому просив шлюб розірвати.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання,

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст, 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 29 серпня 1997 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції міста Києва (а.с.5).

Від шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с. 5).

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що сім"я сторін розпалась остаточно і поновленою не може бути, в судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, спільно не господарюють, на примирення не згодні.

На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 15. 60, 130, 160, 174, 212, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвати (актовий запис №1142 від 29 серпня 1997 року. Відділ реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції міста Киева).

При реєстрації розірвання шлюбу у відділі реєстрації актів громадянського стану стягнути з ОСОБА_2 державне мито у розмірі 17 (сімнадцять) гривень. ОСОБА_3, Валеріївну від сплати державного мита звільнити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне, оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Апеляційному суду м.. Києва через Оболонський районний суд м.Києва.

Суддя: О.В.Жежера