Апеляційний суд Житомирської області
09 червня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого - судді Олексієнка М.М., суддів: Кашапової Л.М., Снітка С.О.,
при секретарі судового засідання Ганько Ю.І.,
з участю: позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення _Бщ)анівського районною суду Житомирської області від 21 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості витрат, пов'язаних з добудовою частини житлового будинку,
Рішенням Баранівського районного суду від 21.01.2010 року у позові ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивачка, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущених судом першої інстанції, просить рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вказує на те, що судом невірно трактується положення ст.257 ЦК України щодо загальної позовної давності. Не визначено, які саме правовідносини оспорюються і в чому їх суть, що, в свою чергу, потягнуло неправильне застосування норми матеріального права. Право на відшкодування витрат виникло не з моменту будівництва, а з часу його прийняття в експлуатацію, тоб-

Головуючий у суді 1 інстанції ОСОБА_5 Доповідач - суддя Олексієнко М.М

Справа №22ц/689 Категорія 9

то з 30.03.2009 року. Позов пред'явлено до спадкоємця, яка успадкувала право на вказану прибудову до будинковолодіння №28"а" по вулиці Гоголя м. Баранівка, оскільки на момент прийняття приміщень в експлуатацію власниця будинку померла.

Порушення норм процесуального права виразилось в тому, що судом безпідставно відхилено покази свідків, які стверджували факт будівництва. Проігноровано письмові докази про отримання позики, придбання будівельних матеріалів.

Вислухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст.ЗОЗ ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову за безпідставністю, суд виходив із пропуску строку, у межах якого позивачка могла звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Проте, такий висновок суперечить вимогам закону.

Виходячи з положень ст.80 ЦК України 1963 року, ч.4 ст.267 ЦК України 2001 року, підставою для відмови у задоволенні позову є сплив позовної давності. В такому випадку суд відмовляє у задоволенні позову не за безпідставністю позовних вимог, а, якраз, за спливом позовної давності.

Зібрані у справі докази, в тому числі показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, свідчать, що будівництво спірної частини будинку №28-А по вулиці Гоголя м. Баранівка Житомирської області здійснювалось в 1991-1992 роках. Безпосередню участь у будівництві приймала і позивачка, яка зі своїм нині покійним чоловіком ОСОБА_3 мешкала у вказаному житлі. За домовленістю з власницею будинку - ОСОБА_4 вони здійснили прибудову для подальшого окремого проживання, тому вона має право на відшкодування своїх затрат. Такий висновок ґрунтується на положеннях ст. ст.16, 17 Закону України „Про власність" від 07.02.1991 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, роз'ясненнях, викладених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року (зі змінами і доповненнями) „Про практику застосування судами законодавство, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", відповідно до яких інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно.

Із доказів, які надала позивачка, її затрати на будівництво складають 5943,53 грн. Із них, згідно копій накладних від 06.06.1990 року (а.с.13), від 18.06.1990 року (а.с.14-15) придбано будівельних матеріалів на суму 440,50 крб., або 462,53 грн. (1 крб. =1.05 грн.). Взято 5220 крб., або 5481 грн. ссуди на будівництво (а.с.57), тому таку суму вона може вимагати. Накладні на відпуск пиломатеріалів та їх обробку, які виписані на ОСОБА_9 (а.с. 16-17), не може взяти до уваги, як доказ придбання матеріалів ОСОБА_1

Районний суд при визначенні початку перебігу позовної давності припустився помилки. Відповідно до ст.76 ЦК України 1963 року, ч.І ст.261 ЦК України 2001 року перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

На переконання позивачки, що відповідає дійсності, відшкодовувати затрати на будівництво повинна відповідачка, яка у 2008 році стала спадкоємицею, в тому числі спірного майна, тому позовна давність нею не порушена.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.І ст.307, ст. ст.309, 316, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 21 січня 2010 року скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5943,53 грн. затрати на будівництво прибудови до будинку №28-А по вулиці Гоголя м. Баранівка.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили