РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2010 року Справа № 2-95/10

Сєвєродонецький міський суд Луганської області з складі

головуючого судді Олійник В.М.

при секретарі Андрусишин Н.Т.

за участю представника позивача ОСОБА_1 С І.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та процентів за договором займу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу та процентів за договором займу, в обґрунтування заявлених вимог, вказав, що 06 квітня 2007 року позивач та відповідач, ОСОБА_4, уклали договір позики коштів, 10 квітня 2007 року він передав відповідачу обумовлену у договорі позики суму грошей у розмірі 8120 (вісім тисяч сто двадцять) доларів США, що на той час за курсом НБУ відповідало 41087 грн. (1 дол.США = 5.05грн.), яку він зобов'язався повернути, згідно п.2 Договору, до 07 липня 2007 р. Факт отримання відповідачем грошей підтверджено розпискою від 10.04.07р., складеною власноручно у відповідності до вимог п.6 Договору, а також заявою від 10.04.07 p., зареєстрованою в реєстрі за № 910 приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_5 Як спосіб забезпечення зобов'язання по сплаті боргу був укладений Договір застави від 06.04.07 р. Згідно п.3 Предметом застави є домобудівництво, розташоване за адресою м.Креміна, Луганської обл., пров. Гастелло, буд. 9. В подальшому, додатками від 07 липня 2007 р. та від 07 вересня 2007 p.. Договір позики було подовжено згідно внесених змін в п. 2 - останній термін повернення позики є 06 серпня 2007 року. Під час існування зобов'язань по Договору позики від 06.04.07 р. ОСОБА_4 було повернуто 07 липня 2007 р. 420 доларів США, що на той час за курсом НБУ відповідно - 2121 гри. (1 дол. США = 5.05 грн.). В період з 07.08.07 р. по 07.09.07 р. повернув ще додатково борг в сумі 20 290 грн. (4017,82 доларів США/ за курсом НБУ 1 дол. США = 5.05 грн.). Таким чином, сума заборгованості по Договору позики від 06.04.07 р. станом на 24 листопада складає 4437,82 доларів США (8 120- 4017,82 + 420), що дорівнює 27 381,34 грн. (станом на 24.11.08 р. за курсом НБУ 1 дол. СІІІА = 6,17 грн.). До наступного часу зазначений залишок боргу по Договору позики не повернутий. У відповідності до ст.550 ЦК України у позивача як кредитора по відношенню боржника в особі ОСОБА_4 виникло право вимоги та одержання неустойки у вигляді штрафу, який передбачений п.3 Договору позики від 06.04.07 р. Отже, загальна сума заборгованості до сплати за Договором позики від 06.04.07 р. складає 39 219,12 грн. (27381,34 + 6388,9 + 5448,88) - з урахуванням індексів інфляції 5448,88 грн., - штраф у розмірі 20 % річних від простроченої суми 6388,90 грн. Окрім того, додатково 6 квітня 2007 року позивач позичив ОСОБА_4 4640 доларів США строком на три місяці до 07 липня 2007 року. На підтвердження укладеного договору позики він видав йому розписку, і як спосіб забезпечення зобов'язань додатково передав в заставу будинок за адресою: м. Креміна, Луганської обл., ул. Гастелло, 9, який належить йому на праві власності, про що власноручно зробив надпис. В н лупний час, борг в сумі 4640 доларів США ОСОБА_4 не повернув, посилаючись на неможливість виконання ним грошового зобов'язання із-за відсутності коштів. У відповідності з діючим цивільним законодавством, ОСОБА_6 зобов'язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням індексу інфляції станом на 24 листопада 2008 року в розмірі 35013,02 грн., та три процента річних від простроченої суми 1145,15 грн. Всього за Договором заборгованість складає 36158,17 грн.

Тому на підставі вищевикладеного позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду і просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь суму боргу за договором позики у формі розписки від 06.04.07р. 28628,80 грн. (еквівалентну 4640 доларів США) з урахуванні встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 6384,22 грн., три процента річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 1145,15 грн., а всього 36 158,17 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на його користь суму боргу за договором позики від 06.04.07 р. - 27381,34 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі - 5448,88 грн., неустойки у вигляді штрафу у розмірі 20 % річних від простроченої суми в розмірі - 6388,90 грн., а всього - 39219,12 грн.; також стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі.

Пізніше представником позивача було подано заяву про збільшення ціни позову в якій він вказав, що у зв'язку зі збільшенням строку не виконання зобов'язань відповідачем за договорами позики та збільшення курсу долару згідно з курсом Національного банку України просить стягнути з відповідача ОСОБА_4ІМ., на користь позивача, борг за договорами позики:

- від 06.04.07 р. (укладеного у формі договору і завіреного нотаріально) в сумі -38 000 грн. 54021 грн. (38000+16021.13 ) - сума з врахуванням індексу інфляції за час прострочення платежу; 14 566,59 грн. - двадцять відсотків річних від простроченої суми ; 2 185,0 грн. - три відсотки річних від простроченої суми. Всього за договором - 70 772,72 грн.

- від 06.04.07 р. (укладеного у вигляді розписки) в сумі - 37120 грн., що за курсом НБУ складає 4640 долари США. 54 254,64 грн. (37120+17134,64) - сума з врахуванням індексу інфляції за час прострочення платежу; 2 320,00 грн - три проценти річних від простроченої суми. Всього за договором - 56 574,64 грн.

Стягнути судові витрати з відповідача в сумі - 3300 грн., а саме: 2000 грн. - оплата фахівцю в галузі права про надання правової допомоги; 1270 грн. - судовий збір; 30 грн. - оплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Позивач, сповіщений належним чином, про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Надав заяву про розгляд справи в його відсутність.

В судовому засіданні представник позивача доводи, викладені в позові, підтримав повністю, просив збільшені заявлені вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_4, на користь позивача, борг за договорами позик: від 06.04.07 р. ( укладеного у формі договору і завіреного нотаріально) в сумі -38 000 грн. 54021 грн. (38000+16021,13 )- сума з врахуванням індексу інфляції за час прострочення платежу; 14 566,59 грн. - двадцять відсотків річних від простроченої суми ; 2185,0 грн. - три відсотки річних від простроченої суми. Всього за договором - 70772,72 грн.: від 06.04.07 р. (укладеного у вигляді розписки) в сумі - 37120 грн., що за курсом НБУ складає 4640 долари США. 54 254,64 грн. (37120+17134,64) - сума з врахуванням індексу інфляції за час прострочення платежу; 2 320,00 грн. - три проценти річних від простроченої суми. Всього за договором - 56 574,64 грн. Стягнути судові витрати з відповідача в сумі - 3300 грн. Крім того в судовому засіданні пояснив, що під час розгляду судової справи встановлено, що 06 квітня 2007 року позивач - ОСОБА_7 та відповідач, ОСОБА_4, уклали договір позики коштів. 10 квітня 2007 року позивач передав відповідачу 8120 (вісім тисяч сто двадцять) доларів США. Наявні обставини підтверджуються договором позики від 06.04.07 p., розпискою від 10.04.07р., складеною власноручно ОСОБА_4, заявою від 10.04.07 p.. зареєстрованою в реєстрі за № 910 приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_5 Далі до Договору позики за згодою сторін були внесені зміни додатками від 07 липня 2007 р. та від 07 серпня 2007 p.. згідно яких ОСОБА_4 прийняв на себе зобов'язання повернути ОСОБА_7 до 07 вересня 2007 року суму позики 38 000 (тридцять вісім тисяч) гривен, або суму відповідну даній сумі в доларах США по діючому курсу НБУ на день повернення позики. Зазначені зміни здійснювалися за ініціативою і за проханням згодою позичальника, що підтверджується п.3 Доповнення до договору від 07.08.07 р. ОСОБА_8, сторона позивача не погоджується з внесеними змінами до Договору позики мотивуючи це тим, що зміни до договору укладені на користь позивача. В той же час, відповідно до діючого цивільного законодавства України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства, врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Тому, намагання представника відповідача довести суду, що зміни до договору укладені на користь тільки позивача є лише припущення, яке і не може бути взяте до уваги судом і вплинути па рішення. Під час існування зобоз'язань по Договору позики від 06.04.07 р. було повернуто 07 липня 2007 р. 420 доларів США, що на той час за курсом НБУ відповідало - 2121 гри. (1 дол. США = 5.05 грн.). В період з 07.07.07 р по 07.08.07 р. повернув ще додатково борг в сумі 20 290 грн. (4017,82 доларів США/ за курсом НБУ 1 дол. США = 5.05 грн./). Зазначені обставини сторона відповідача не заперечує та визнає їх, що додатково підтверджує існування договірних зобов'язані, між сторонами і часткове їх виконання відповідачем. Ствердження відповідача, що сума яку він визнає до сплати становить близько 17 710 гривень (з інфляційними та 3% річними - 26 476,56 грн.) с недоречним, оскільки позивач самостійно визнає сплачену суму відповідачем і додає обгрунтований розрахунок існуючої заборгованості. В той же час, відповідач не надає будь - яких доказів про сплату суми заборгованості позичальнику, а знову його (відповідача) пояснення грунтуються на припущеннях.

6 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений, ще один Договір позики, згідно якого ОСОБА_4 отримав в борг у ОСОБА_7 4640 доларів США строком на три місяці до 07 липня 2007 року. Даний факт підтверджується: розпискою від 06 квітня 2007 року складеною особисто відповідачем без тиску на нього. Розписка складена у присутності свідків - ОСОБА_8, ОСОБА_9, свідченням свідка ОСОБА_8, який підтвердив факт укладання договору позики, складання розписки і отримання грошей ОСОБА_4 у сумі 4640 доларів США. Зазначена подія відповідачем ніякими доказами за час розгляду справи не спростована.

Всі ствердження сторони відповідача про те, що обставини які з'ясовані під час розгляду справи на підставі наданих доказів позивачем не відповідають дійсності, грунтуються на припущеннях без наданих будь-яких доказів, тому просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, сповіщений належним чином, шляхом направлення повісток про виклик до суду з повідомленням, про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність не надходило. Надав заперечення на позов в якому вказав, що незгоден з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві з наступних підстав. Дійсно 06.04.2007 року він звернувся до ОСОБА_7 з проханням позичити гроші у сумі 8120 доларів США ОСОБА_7 запропонував спочатку укласти з ним договір займу на цю суму, який вони уклали у цей же день. Але всієї суми у ОСОБА_7 одразу не було і він дав гроші у розмірі 4640 доларів США, про що запропонував написати розписку від 06.04.2007 року. В цієї ж розписці він запропонував вказати, що за підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання в якості застави він передає будинок за адресою вул. Гастелло, б. 9. Другу частку грошей, а саме 3480 доларів США ОСОБА_7 пообіцяв дати через декілька днів. 10.04.2007 року ОСОБА_7 зателефонував та пояснив, що він готов дати другу частку грошей, але треба розписку завірити у нотаріуса. В цей же день вони зустрілися біля нотаріальної контори і він на прохання ОСОБА_7 написал розписку на загальну суму по договору, а саме 8120 доларів США, яку одразу віддав ОСОБА_7 а він дав 3480 доларів США. Після чого ми обидва пішли до нотаріуса, щоб завірити розписку на 8120 доларів CШA. Але нотаріус пояснив, що він не буде завіряти розписку написану на звичайному аркуші і що така розписка повинна бути надрукована на спеціальному бланку. Так з'явилася ще одна розписка від 10.04.2007 року яка була завірена ютаріусом. Після того як вони вийшли від нотаріуса він запитав ОСОБА_7 де його попередні розписки які він писав раніше та попросив їх віддати. На що ОСОБА_7 відповів, що ті розписки не мають юридичної сили, так як є розписка завірена нотаріусом. Та сказав, що він їх знищив. Тобто в загалі він позичив у ОСОБА_7 8120 доларів США, а не 12760 як він вказує у позові. Потім було укладено ще два доповнення до договору займу, а саме від 07.07.2007 року та від 07.08.2007 року. З 06.04.2007 року по 07.07.2007 року він віддав ОСОБА_7 суму у розмірі 3617 грн., тому сума в доповненні від 07.07.2007 року до договору сума боргу вказана менша ніж була, а саме 37470 грн. В останньому доповненні від 07.08.2007 року до договору сума була розрахована ОСОБА_10 з урахуванням інфляції та 3 % річних та складала 38000 грн. Саме цю суму - 38000 грн. він повинен був віддати йому до 07 вересня 2007року. Але він не зміг повністю розрахуватися з ОСОБА_3 він виплатив йому тільки 20290 грн., про що свідчать розписки та підтверджує сам ОСОБА_11 Доказами того, що він брав саме 8120 доларів CШA та ніяк не більше, є той факт, що розписка написана в той же день коли був укладений і договір, що в розписці в якості застави вказаний саме той будинок, що і в договорі застави від 06.04.2007 року. В цьому ж договорі вказано, що підставою договору застави є договір від 06.04.2007 року. Також у нотаріуса 10.04.2007 року була посвідчена його підпис на заяві в якій вказано, що він повідомляє про дійсне отримання від ОСОБА_7 грошей в сумі 8120 доларів США. В цій розписці не зазначено коли саме він отримав цю суму тільки підтверджено про отримання раніше. Якщо на 10.04.2007 року ОСОБА_11 позичив йому більше суму то це обов'язково було б вказано в розписці яку посвідчував нотаріус. На звернення до суду, а саме на 15.10.2008 року, в нього залишився борі 17710 грн Цю суму він повинен був віддати до 07 вересня 2008 року, тому якщо розраховувати інфляцію, штраф та 3 % річних то треба брати саме с 07.09.2008 року на суму 17710 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення збитків на користь Позивача, то вважає їх необгрунтованими, так як він нікому не давав права продавати його будинок за адресою вул. Гастело 6.9. Тому до витрат позивача на завдаток та оформлення документів на продаж його будинку він ніякого відношення немає. Він частково погодився з позовними вимогами, а саме з сумою боргу у розмірі 17710 грн., сумою інфляції у розмірі 7661,75 грн. з сумою 3% річних у розмірі 1104,81 грн., а всього на загальну суму 26476,56 грн.

Також вказав, що він, у цей час заходжується у тривалому відрядженні за межами ОСОБА_12, а саме у Вінницькій області та не може прийняти участь у слуханні справи тому просив розглянути справу без його присутност і за участю представника ОСОБА_2.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в запереченні на позов, пояснив, що відповідач частково погоджується з позовними вимогами, а саме з сумою боргу у розмірі 17710 грн., сумою інфляціїу розмірі 7661,75 грн. з сумою 3% річних у розмірі 1104,81 грн., а всього на загальну суму 26476,56 грн., тому просив заявлені вимоги задовольнити частково.

Свідок ОСОБА_9 в судовому асіданні пояснив, що відповідача знає, вони гарні приятелі, працюють разом, займаються підприємництвом, кошти займали для бізнесу. 06.04.2007 року вони отримали 3000 доларів, через декілька днів залишок, усього сума вийшла 8000 доларів, укладали договір позики з урахуванням процентів, тому вказана сума 8120 доларів. Разом з ними також був і посередник який за свої послуги від них отримав двічі по 600 доларів, вони отримали близько 4600 доларів, коли віддавали останні 1000 доларів його не були, але про це знає, у сумі залишалось 2400 доларів. По першій розписці вони 06.04.2007 року отримали саме в той день 4640 доларів. За Договором займу від 06.04.2007 було передано 3000 доларів, сума по першій розписці та залишок. Звідкіля узялася ще одна сума у 4640 він не знає. Займав кошти ОСОБА_4, а він лише підтверджував його кредитоспроможність, та був як свідок. 10.04.2007 року у нотаріуса його не було, коли ОСОБА_4 писав розписку від 10.04.2007 року його також не було. Проживає він за адресою м.Кремінна, вул.Гастелло 6.9. Зараз цей будинок знаходиться в заставі у банку. Коли відповідач не зміг повернути борг він пропонував цей дім в рахунок погашення боргу. Навіть укладали договір залогу 06.04.2007 року. Будинок знаходиться у володінні ОСОБА_4 більш нічого пояснити він не може.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 06.04.2007 року він як свідок був присутній при складанні договору займу, а також при передачі коштів. При ньому дивились купюри, рахували їх. В розписці на суму 4640 грн. також його підпис, він був при складанні. Він пропонував нотаріально все завірити, але ОСОБА_4 було ніколи. ОСОБА_4 того дня отримав 4640 доларів, планували того ж дня передати залишок, більше восьми тисяч. Але впродовж пів години позивач не міг зібрати всю суму, а відповідач поспішав, тому вирішили нотаріальне оформлення відкласти на іншу дату, коли буде вся сума. У додатку до договору займу від 07.08.2007 року в п.4 вказано суму 38000 грн. яку запропонував сам відповідач. Кошти, наскільки йому відомо, відповідач займав для того, щоб вкласти у своє підприємство. Спочатку здавалось, що ОСОБА_9 був просто свідком зі сторони відповідача, потім з'ясувалося, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_9 спільне підприємство, і кошти займаються навіть більше для ОСОБА_9 Кошти займав ОСОБА_4 оскільки він говорив, що вони потрібні саме йому, крім того він міг гарантувати їх повернення своєю нерухомістю. Перша сума 4640 доларів видавалася 06.04.2007 року друга 8120 доларів видавалася 10.04.2007 року коли все завірили нотаріально. Договір займу від 06.04.2007 року склав він, на суму 8120 доларів тому, що йому так сказали зробити сторони та не було часу розібратися у всьому.

Вислухавши представників позивача, відповідача, свідчення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, по вчинений у письмовій формі, якщо доля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовіи формі належить вчиняти:...3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першої статті 206 цього Кодексу;

Відповідно до ч.1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Проценти на неустойку не нараховуються.

Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно ст.1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України «договір позики укладається у письмовій формі...». Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України «на підтвердження укладенню договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника..., яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми...»

Відповідно до ч.1 ст 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національоного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти такій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як видно з розписки (а.с.10) 06.04.2007 року ОСОБА_4 взяв у борг у ОСОБА_3 грошові в розмірі 4640 доларів США, в присутності свідків ОСОБА_9, ОСОБА_13, та зобов'язався повернути їх до 07.07.2007 року.

Відповідно до розписки (а.с.12) 10.04.2007 року ОСОБА_4 взяв у борг у ОСОБА_3 грошові в розмірі 8120 доларів США, та зобов'язався повернути їх до 07.07.2007 року, вказане підтверджується нотаріально завіреною заявою про дійсне отримання грошей від 10.04.2007 року (а.с.11).

Відповідно до договору займу від 06.04.2007 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 у власність 41087 грн., що відповідає 8120 доларів США за курсом 1 долар США = 5,06 грн., зобов'язався повернути до 07.07.2007 року. У разі зміни курсу зобов'язався повернути 8120 доларів США гривнами за офіційним курсом НБУ на день повернення (а.с.13).

Відповідно до доповнення від 07.07.2007 року до договору займу від 06.04.2007 року за проханням позичальника строк дії договору продовжено до 07.08.2007 року а позичатьник зобов'язався повернути позикодавцю 37470 грн., або у разі зміни курсу відповідне суму у доларах США за офіційним курсом НБУ на день повернення (а.с.14).

Відповідно до доповнення від 07.08.2007 року до договору займу від 06.04.2007 року за проханням позичальника строк дії договору продовжено до 07.09.2007 року а позичальник зобов'язався повернути позикодавцю 38000 грн., або у разі зміни курсу відповідне суму у доларах США за офіційним курсом НБУ на день повернення (а.с.15).

Оскільки позивач та представник позивача стверджують, а представник відповідача не заперечує, що під час існування зобов'язань по Договору позики від 06.04.07 р. ОСОБА_4 було повернуто 07 липня 2007 р. 420 доларів CШA, що на той час за курсом НБУ відповідно - 2121 грн. (1 дол. США 5,05 грн.). В період з 07.08.07 р. по 07.09.07 р. повернув ще додатково борг в сумі 20290 грн. (4017,82 доларів США/ за курсом НБУ 1 дол. США = 5,05 грн.), суд не ставить під сумнів вказані факти.

Відповідно до п.3 Договору позики від 06.04.2007 року в разі невиконання зобов'язання позичальником по поверненню суми займу він сплачує суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також штраф у розмірі 20% річних від простроченої суми.

Відповідно до розрахунку наданого суду представником позивача, які суд не ставить під сумнів всього разом з обчисленням суми індексів інфляції грошових та сумою штрафних санкцій борг, який просять стягнути з відповідача на користь позивача, за договором позики від 06.04.2007 року (укладеного у формі договору і завіреного нотаріально 10.04.2007 року) становить 70772,72 грн.

Відповідно до розрахунку наданого суду представником позивача, які суд не ставить під сумнів всього разом з обчисленням суми індексів інфляції грошових та сумою трьох відсотків річних борг, який просять стягнути з відповідача на користь позивача, за договором позики від 06.04.2007 року (укладеного у формі розписки в присутності свідків) становить 56574,64 грн.

Таким чином суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача сум боргу за договорами позик від 06.04.2007 року укладеного у формі договору і завіреного нотаріально 10.04.2007 року та від 06.04.2007 року укладеного у формі розписки в присутності свідків є обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові виграти.

Відповідно до ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» Ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: із заяв і скарг, що подаються до суду, та за видачу судом копій документів: із позовних заяв - 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач надав квитанції підтверджуючі факт сплати судових витрат, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по справі у розмірі 1270 гривень судового збору та 30 гривень збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача 2000 грн. оплати фахівцю в галузі права про надання правової допомоги суд вважає вказані вимоги необгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 1) витрати на інформаційно-технічне забезпечення; 2) витрати на нравову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду...

Встановлено, що між позивачем та приватним підприємцем ОСОБА_1 11.11.2008 року було укладено договір доручення № 07цс.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги.

Отже до складу витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, включаються витрати на оплату праці адвоката або іншого фахівця у галузі права (гонорар), а також відшкодування витрат, зумовлених наданням правової допомоги.

Згідно із ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні.

Щодо статусу фахівця у галузі права, то на даний час взагалі відсутній будь-який закон який визначає та закріплює цей статус.

Тому у частині присудження з відповідача на користі позивача компенсації понесених ним витрат на правову допомогу суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 207-209, 509, 526, 530, 550, 551, 625, 1046-1049 ЦК України, керуючись, ст.ст. 7, 10, 11, 60, 84, 88, 212-214, 224-233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивачі ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та процентів за договором займу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 06.04.07 року (укладеного у формі договору і завіреного нотаріально) з врахуванням індексу інфляції за час прострочення платежу в сумі 54021,13грн.; 14 566,59 грн. - двадцять відсотків річних від простроченої суми; 2185,0 грн. - три відсотки річних від простроченої суми, а всього за договором - 70 772,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 06.04.07 року (укладеного у формі розписки) з врахуванням індексу інфляції за час прострочення платежу в сумі 54254,64 грн.; 2320,01 грн. - три відсотки річних від простроченої суми, а всього за договором - 56574,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі, а саме: судовий збір у розмірі - 1270,00 ривень та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень.

В частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 оплати фахівцю в галузі права за надання правової допомоги у розмірі 2000 грн. відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Олійник