Справа № 2-1535/10
РІШЕННЯ

Іменем України

08.06.2010 року Києво-Святошинський районний суд

Київської області у складі: головуючого судді Волчка А.Я.

при секретарі Тичковській Н.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дочірнього підприємства «Дніпровський круг» про визнання права власності на частину коштів внесених по інвестиційному договору,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 17.06Л 994 року народження до ОСОБА_3, ДП «Дніпровський круг» про визнання права власності на частину коштів внесених по інвестиційному договору, в якому посилалася на те, що з 02.07Л 983 року перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 Від шлюбу вони мають двох дітей: дочку ОСОБА_4 16Л2Л985 року народження, та дочку ОСОБА_5 17.06Л994 року народження.

На підставі рішення виконкому Васильківської міської ради від 27.06.2003 року за № 377 згідно ордеру № 63 ОСОБА_3 на сімю із трьох чоловік була надана двохкімнатна квартира АДРЕСА_1.

На підставі свідоцтва про право власності серії САА за № 283613 квартира знаходилась в спільній сумісній власності: ОСОБА_3, позивача та їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Для поліпшення житлових умов 04.05.2005 року ОСОБА_3 уклав договір з ДП «Дніпровський круг» інвестиційний договір за № 46 для будівництва нової двохкімнатної квартири у м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно вказаного договору вони були зобовязані внести у терміни визначенні в договорі, кошти в сумі 164825 грн. і отримати двохкімнатну квартиру загальною площею

1)
кв.м. в будинку № 51 по вул. Білогородська, в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області.

08.07.2005 року згідно договору купівлі-продажу, який був посвідчений у Васильківській міській державній нотаріальній конторі за реєстром № 1-2046, ними була продана квартира АДРЕСА_2 за суму 145350 грн. і всі ці кошти були вкладені у будівництво нової квартири у м. Боярка.

Згідно п. 4.1 Інвестиційного договору № 46 ОСОБА_3 повинен був сплатити до

1)
року перший платіж у сумі 120000 грн., а потім поквартально до 30.09.2006 року всі інші кошти. Всі грошові зобовязання за вказаним вище договором ними повністю виконані та виплачені кошти у сумі 164825 грн. які зараховані на розрахунковий рахунок ДП «Дніпровський круг» в АБ «Брокбізнесбанк».

Згідно додаткової угоди до Інвестиційного договору від 17.01.2008 року ДК «Дніпровський круг» зобовязалась за рахунок внесених грошей надати ОСОБА_3 двохкімнатну квартиру загальною площею 65.93 кв.м. за № 255 в будинку № 51 по вул. Білогородській у м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, а вони повинні отримати квартиру у травні 2010 року.

В даний час ОСОБА_3 залишив сімю і подав позов до суду про розірвання шлюбу.

Посилаючись на ст. ст. 60, 61 СК України та враховуючи інтереси неповнолітньої дочки ОСОБА_5, 1/3 частини квартири якої була продана і за виручені кошти вкладені у придбання нового житла, позивач просила визнати за нею та неповнолітньою донькою ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини коштів у сумі 109883 грн., внесених до банку АБ «Брокбізнесбанк» по інвестиційному договору № 46 від 04 травня 2004 року і зобовязати ДП «Дніпровський круг» змінити інвестиційний договір шляхом включення її та неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до інвесторів нарівні з відповідачем ОСОБА_3

Визнати за нею та ОСОБА_2 і відповідачем ОСОБА_3 право власності на квартиру по 1/3 частині за кожним.

У ході розгляду справи позивач подала уточнення до позову в якомх посилалася на те, що відповідно до угоди про зміни до Інвестиційного договору № 46 від 04.05.2005 року, що була укладена 21 грудня 2005 року між ОСОБА_3 та ДП «Дніпровський круг», якою були внесені зміни до Інвестиційного договору № 46 про інвестування у житлове будівництво від 04 травня 2005 року, і поряд з іншим, визначена загальна сума інвестицій у новому розмірі 155825 грн.

Крім того їй стало відомо, що предметом інвестиційного договору є двохкімнатна квартира № 31 загальною площею 65.93 кв.м., що розташована на третьому поверсі 16- поверхового житлового будинку за адресою: будинок № 51, корпус 6, по вул. Білогородська в м. Боярка Києво-Святошинського району, Київської області.

У звязку із зазначеними обставинами позивач просила визнати право спільної часткової власності на інвестиційну суму у розмірі 155825.00 грн. за нею на суму 53687.50 грн., що становить частку у розмірі 69/100 частин інвестиційної суми; за ОСОБА_6 на суму 53687.50 грн., що становить частку у розмірі 69/200 частин інвестиційної суми, за ОСОБА_2 на суму 48450 грн., що становить частку у розмірі 62/200 частин інвестиційної суми.

Визнати право спільної часткової власності на майнові права на обєкт інвестування пропорційно належним часткам у спільному майні.

Зобовязати ДП «Дніпровський круг» після прийняття будинку в експлуатацію передати їм у спільну часткову власність обєкт інвестування пропорційно їхнім часткам, .та повідомити її прозавершення будівництва, та порядок і терміни подальших дій щодо передачі прав на квартиру.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день розгляду справи належним чином повідомлені, що підтверджуюється їхніми розписками про отримання судових повісток.

Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За правилами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (начання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хворорба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Положеннями ст. 61 СК України обєктами права спльної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Ч. З цієї статті визначено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одрежані за цим договором є обєктом права спілньної сумісної власності подружжя.

Судом установлено, що з 02.07.1983 року позивач перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 Від шлюбу вони мають двох дітей: дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Для поліпшення житлових умов сімї 04.05.2005 року ОСОБА_3 уклав договір з „ ДП «Дніпровський круг» інвестиційний договір за № 46 для будівництва нової двохкімнатної квартири у м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно вказаного договору відповідач зобовязався внести у терміни визначенні в договорі, кошти в сумі 164825 грн. і отримати двохкімнатну квартиру загальною площею

1)
кв.м. в будинку № 51 по вул. Білогородська, в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно п. 4.1 Інвестиційного договору № 46 ОСОБА_3 повинен був сплатити до

1)
року перший платіж у сумі 120000 грн., а потім поквартально до 30.09.2006 року всі інші кошти. Всі грошові зобовязання за вказаним вище договором повністю виконані та виплачені кошти у сумі 164825 грн. які зараховані на розрахунковий рахунок ДП «Дніпровський круг» в АБ «Брокбізнесбанк».

Згідно додаткової угоди до Інвестиційного договору від 17.01.2008 року ДК «Дніпровський круг» зобов'язалось за рахунок внесених грошей надати ОСОБА_3 двохкімнатну квартиру загальною площею 65.93 кв.м. за № 255 в будинку № 51 по вул. Білогородській у м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, а вони повинні отримати квартиру у травні 2010 року.

Відповідно до угоди про зміни до Інвестиційного договору № 46 від 04.05.2005 року, що була укладена 21 грудня 2005 року між ОСОБА_3 та ДП «Дніпровський круг», якою були внесені зміни до Інвестиційного договору № 46 про інвестування у житлове будівництво від 04 травня 2005 року і поряд з іншим, визначена загальна сума інвестицій у новому розмірі 155825 грн.

Крім того предметом інвестиційного договору є двохкімнатна квартира № 31 загальною площею 65.93 кв.м., що розташована на третьому поверсі 16-поверхового житлового будинку за адресою: будинок № 51, корпус 6, по вул. Білогородська в м. Боярка Києво-Святошинського району, Київської області.

З матеріалів справи вбачається, що кошти проінвестовані ОСОБА_3 на будівництво нового житла з метою поліпшення умов проживання його сімї в період шлюбу з позивачем у справі, а тому вони є спільною сумісною власністю подружжя і за ними необхідно визнати право власності по Vi частині на зазначені кошти. А також право власності на майнові права на обєкт інвестування по 1/2 частині за кожним у відповідності до вимог ст. 70 СК України.

В решті позовних вимог суд відмовляє, оскільки позивачем в силу ст. 60 ЦПК України не надано безспірних доказів, що кошти від продажу квартири у м. Васильків, частина якої належала неповнолітній доньці ОСОБА_2 саме були перераховані на інвестування нової квартири.

Вимоги, щодо покладення зобовязань на ДП «Днівпровський круг» суд вважає безпідставними, оскільки вони заявлені у майбутньому часі, що недопустимо відповідно до положень ЦК та ЦПК України.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача ОСОБА_6

Керуючись ст. ст. 60, 61, 70 СК України, ст. ст. З, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_7 право співльної мусісної власності на інвестиційну суму у розмірі 155825.00 грн. ( грошові кошти внесені до АБ «Брокбізнесбанк» у рахунок зобовязань інвестора за Інвестиційним договором № 46 про інвестування у житлове будівництво, укладеним 04.05. 2005 року між ДП «Дніпровський круг» та ОСОБА_7) по 1/ 2 частині за кожним, тобто по 77912.50 грн.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_7 право спільної сумісної власності за кожним по '/г частині на майнові права на обєкт інвестування за Інвестиційним договором та змінами до нього укладеним між ДП «Дніпровський круг» та ОСОБА_7.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1098 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, та шляхом подання апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судорм який його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя