Дубровицький районний суд Рівненської області
Справа №2-19/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2010 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, співвідповідача ОСОБА_5 про визнання частково недійсним договору дарування, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на частину житлового будинку,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_6 звернувсь до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, співвідповідачки ОСОБА_5 та просить визнати за ним право власності на 1/4 частину спірного будинковолодіння, зареєстрованого на праві власності в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі №2 під №58-67 на імя ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Селецької сільської 19.02.2007 року, як на частку майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року і збереглося після припинення існування колгоспного двору.

Крім того, просить визнати частково, на 1/4 частину, недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Селецької сільської ради 19.02.2007 року на імя ОСОБА_3 і зареєстроване в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі №2 під №58-67.

Також просить визнати частково, на 1/4 частину, недійсним договір дарування будинку і надвірних будівель, розташованих в с.Селець вул.Незалежності,105 Дубровицького району, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і посвідченого приватним нотаріусом Дубровицького нотаріального округу 05.04.2007 року.

Свої вимоги мотивує тим, що його батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у 1973 році був побудований житловий будинок. Дане господарство станом на 01 квітня 1991 року відносилось до соціальної групи колгоспний двір. Головою колгоспного двору був його батько ОСОБА_3, членами колгоспного двору були його матір ОСОБА_5, брат ОСОБА_4, який з 1992 року не проживає в господарстві, брат ОСОБА_7, який не проживає в господарстві з 1997 року, брат ОСОБА_4 проживає в господарстві постійно та він сам, що проживав постійно в даному господарстві з 1973 року і був відсутній тільки на час служби в армії. Після погіршення відносин між членами колгоспного двору, він був змушений із своєю сімєю в лютому місяці 2007 року перейти проживати в інше житлове приміщення. Весною 2008 року йому стало відомо, що 05 квітня 2007 року його батько уклав договір дарування, яким весь житловий будинок і надвірні будови подарував його брату ОСОБА_4 Даним договором були порушені його права, як члена колгоспного двору, частки в майні яких є рівними.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Пояснив, що договір дарування, укладений 05 квітня 2007 року порушує права позивача ОСОБА_2, як учасника спільної сумісної власності, так як він має частку в майні колгоспного двору. Згоди на дарування вказаного будинку відповідачу ОСОБА_4 він не давав і його не було поставлено до відома про дарування будинку. Як член колгоспного двору, в склад якого входили чотири члени, ОСОБА_6 має право на частку в майні колгоспного двору, яка становить 1/4 частину житлового будинку і надвірних будов. Просить позов задоволити повністю.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та співвідповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися.

Від відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з виїздом за межі району.

Причини неявки відповідача ОСОБА_3 та співвідповідачки ОСОБА_5 суду не відомі, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Суд не бере до уваги заяву відповідача ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи, оскільки останні судові засідання відкладалися на підставі заяв відповідача ОСОБА_4 Будь-яких документальних підтверджень, що свідчать про поважність відкладення відповідач ОСОБА_4 суду не надав.

Даний факт свідчить про затягування розгляду справи.

Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та співвідповідачки ОСОБА_5, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_1, свідків, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що про укладення договору дарування житлового будинку від 05 квітня 2007 року його брату ОСОБА_4 йому, як і позивачу ОСОБА_2 не було повідомлено. Про укладення даного договору вони дізналися у 2008 році, коли позивач остаточно виїжджав від батьків і вони забирали його речі.

Свідок ОСОБА_7 дав суду аналогічні пояснення.

Як вбачається з довідки №2047 від 24.07.2008 року виданої виконавчим комітетом Селецької сільської ради Дубровицького району (а.с.7) згідно запису погосподарської книги №5 за 1991-1995 р.р. особовий рахунок №496 господарство ОСОБА_3 станом на 01.04.1991 року відносилось до соціальної групи колгоспний двір. Головою колгоспного двору рахувався ОСОБА_3. Членами колгоспного двору були: дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав в господарстві з 1973 року по 15.04.1986 рік, з 15.06.1988 року по 19.09.1988 рік та з 09.10.1991 року по 23.09.1992 рік, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав в даному господарстві з 1973 року по 20.11.1987 рік, зареєструвався в дане господарство 24.10.1990 року і по даний час, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживав у господарстві з дня народження по 08.09.1990 рік, з 10.05.1993 року по 1997 рік, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживав у господарстві з дня народження по 16.05.1994 рік, з 04.11.1996 року по даний час, теща ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 померла 03.12.1997 року.

Згідно довідки №2045 від 24.07.2008 року виданої виконавчим комітетом Селецької сільської ради Дубровицького району (а.с.6) поділ колгоспного двору жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 не проводився. Станом на 01.04.1991 року по данним колгоспного двору входив житловий будинок.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» №20 від 22.12.1995 року передбачено, що положення Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_6 згоди на укладення договору дарування житлового будинку №105 по вул.Незалежності в с.Селець Дубровицького району не давав.

В судовому засідання знайшов підтвердження факт про те, що позивач ОСОБА_6 дізнався про укладення договору дарування лише у 2008 році.

Тому посилання відповідачів у своїх запереченнях на те, що позивач ОСОБА_6 пропустив строк позовної давності є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, суд рахує, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.369 ЦК України, п.6 ППВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності», ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати частково, на 1/4 частину, недійсним договір дарування будинку і надвірних будівель, розташованих в с.Селець вул.Незалежності,105 Дубровицького району, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і посвідченого приватним нотаріусом Дубровицького нотаріального округу 05.04.2007 року.

Визнати частково, на 1/4 частину, недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Селецької сільської ради 19.02.2007 року на імя ОСОБА_3 і зареєстроване в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 2 під № 58-67.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на 1/4 частину будинковолодіння, зареєстрованого на праві власності в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі №2 під №58-67 на імя ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Селецької сільської 19.02.2007 року, як на частку майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року і збереглося після припинення існування колгоспного двору.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 253,56 грн. (двісті пятдесят три гривні 56 копійок).

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 2300 грн. (дві тисячі триста гривень) витрат на надання правової допомоги.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: