Фастівський міськрайонний суд Київської області
01 квітня 2010 року. Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Зуй Т.С.,
при секретарі: Антощенко Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовом Закритого акціонерного товариства «Європейський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, пославшись на вищевикладені обставини.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, про причини неявки не повідомила.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Починаючи з серпня 2007 року відповідач припинила погашення кредитного зобовязання та виконання умов договору. Тим самим відмовилась в односторонньому порядку від виконання зобовязання. Станом на 20 грудня 2007 року заборгованість відповідачки за кредитом становила 6533, 68 грн.
27.07.2003 року між ЗАТ Європейський страховий альянс» та АБ «Діамант» укладено генеральний договір страхування кредитного ризику банку, предметом страхування кредитного ризику страхувальника, повязаного з ймовірністю невиконанні фізичними особами, що отримали кредит від страхувальника на споживчі цілі, грошових зобовязань перед страхувальником за укладеними з останнім кредитними договорами.
На підставі вказаного договору АБ «Діамант» звернувся до ЗАТ «Європейський страховий альянс» з заявою про здійснення виплати страхового відшкодування в розмірі 6533, 68 грн. в зв'язку з невиконанням позичальником обов'язку щодо погашення кредиту.
ЗАТ «Європейський страховий альянс» на виконання умов генерального договору сплатив АБ «Діамант» страхову компенсацію за страховим актом № 161 /06/01 /ФН13/00/02 від 09.01.2008 року в розмірі 6533, 68 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21.01.2008 року №405.
Відповідно до п. 5.4 Генерального договору страхування кредитного ризику банку після виплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги, яке страхувальник мав до позичальника.
Також ст. 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
16.01.2008 року між позивачем та відповідачкою укладено договір про відшкодування боргу в порядку регресу, за яким відповідачка зобовязувалась сплатити на користь товариства в порядку відшкодування шкоди 6533, 68 грн. в строк до 15.03.2008 року. Проте відповідачка вказану суму на даний час не сплатила.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку інфляційні нарахування складають 1940, 50 грн., три проценти річних складають 350, 13 грн. Таким чином загальна сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідачки складає 6533, 68 грн. + 1940, 50 грн. + 350, 13 грн. = 8824, 31 грн.
Судом достовірно встановлено, що в порушення умов Кредитного договору № 152ЕК/К5, укладеного з АБ «Діамант», та в порушення Договору про відшкодування боргу в порядку регресу, укладеного з ЗАТ «Європейський страховий альянс», які відповідачка підписала, а отже погодилась з усіма умовами договорів, вона не виконала свої зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, а тому, зважаючи на положення договорів та на норми Цивільного Кодексу України, з відповідачки необхідно стягнути борг в порядку регресу в загальній сумі 8824, 31 грн. на користь позивача.
Крім того враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача державне мито у розмірі 88 грн. 24 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., що підтверджено платіжними дорученнями.
Керуючись ст. ст. 526. 530, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 224-226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі 10 днів з дня проголошення рішення та поданням після цього апеляційної скарги на протязі 20 днів.

Суддя