Справа № 2-144/2010
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2010 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої: судді Луїцан О.В.

за участю секретаря Підгорної А.М. позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», керуючої відділенням Ружинської філії ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 про неправомірні дії та стягнення моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2010 р. ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Ружинського відділення Закритого Акцонерного Товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк», керуючої відділенням Ружинської філії ЗАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 в якій просить визнати недійними умови договору кредиту № гіІОХ^ОА 00004287 від 21.03.2008 року укладеного між нею та відповідачем в частині права односторонньої зміни розміру процентної ставки, визнати неправомірними дії відповідача щодо підвищення розміру процентної ставки за користування кредитом з 16.08% річних до 29.52 % річних, зобов»язаги відповідача відновити відсоткову ставку в розмірі 16.08 % річних, сплачені кошти за завищеними відсотками зарахувати в рахунок погашення кредиту, та стягнути з ЗАТ КБ «Приватбанк» моральну шкоду в сумі 20 000 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що листом від 29.09.2008 р. банк повідомив їй про зміну з 06.10.2008 р. процентної ставки. Вважає, що такі дії відповідача суперечать Закону України „Про банки і банківську діяльність".

В попередньому судовому засіданні, ухвалою суду було визнано Ружинське відділення філії «Житомирське регіональне управління» ЗАТ КБ «ПриватБанк», як неналежного відповідача, залучено по справі як належного відповідача ОСОБА_5 Акціонерне Товариство ОСОБА_4 «ПриватБанк», шо є правонаступником.

В попредньму судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги (а.с.66-67 ) і просила крім заявлених нею первісних вимог визнати недійсними з моменту укладення положення п.2.2.10, 2.3.1,2.3.3. 8.1.2 кредитного договору № 7ЖШОА 00004287 від 21.03.2008 року.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, просила їх задовільним з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву позивачки в якому позовні вимоги не визнає повністю і просив суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв»язку з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 не визнала позовні вимоги повністю і просила суд відмовити в їх задоволенні за безпідставністю.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Встановлено, що 21.03.2008 р. між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір строком до 20.03.2023 р. у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 57925 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1.34 % на місяць (а.с.36-38). Пунктом 2.3.1 даного договору визначено, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара СІІІА до гривні, встановленого НБУ на момент укладення договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань в страховий (резервний) фонд або середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ).

29.09.2008 р. року відповідач направив позивачу письмове повідомлення про зміну з 06.10.2008 р. розміру відсоткової ставки за кредитним договором до 18.12% річних (а.с.71).

З копії листа наданого в судовому засіданні представником відповідача 31.12.2008 року повторно позивачу було направлено письмове повідомлення про зміну з 01.02.2009 р. розміру відсоткової ставки за кредитним договором до 29.52 % річних (а.с. 108-110), дане отримання листа позивачом підтвердження не отримало.

Пункт 3.5 „Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту" (надалі Правила), затверджених Постановою Національного банку України №168 від 10 травня 2007 року, банкам надано право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку).

Відповідно до ч.5 пункту 3.4 зазначених вище Правил, банки зобов'язані в кредитному договорі зазначати правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках, а тому банк повинен навести (математичну залежність) між запропонованим розміром ставки до розміру ставки Національного Банку України (надалі НБУ), а також обґрунтувати збільшення процентної ставки.

Всупереч ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, з листа відповідача, направленого на адресу позивача, не вбачається конкретних обставин, що змусили відповідача здійснити підвищення процентної ставки по кредитному договору до 29.52 % р..

Крім того, зміна саме істотних умов кредитного Договору можлива лише за рішенням суду.

Як вбачається зі змісту кредитного договору від 23.03.2008 р. та змісту листів від 29.09.2008 р. га 31.12.2009 р. банк не навів математичної залежності між запропонованим розміром ставки до розміру облікової ставки НБУ та не обгрунтував збільшення процентної ставки з 1.34 % (на місяць) до 18.12 % (на рік) та до 29.52 % (на рік).

Окрім того, пропозиція банку щодо збільшення відсоткової ставки за кредитом рівнозначна переукладенню кредитної угоди, тому ЗАТ КБ ,.ПриватБанк" зобов'язаний був разом із листом надати позивачу розрахунки нової реальної вартості кредиту, згідно вимог зазначених Правил, а також додаткову угоду.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих аків України, щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12.12.2008 року внесені зміни до ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та доповнено Цивільний кодекс України ст. 1056-1. Вказані зміни набули чинності з 09 січня 2009 року.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемним.

Отже, банк не міг в односторонньому порядку збільшувати процентну ставку, обмежившись лише формальним попередженням, а тому вимоги позивача щодо визнання неправомірними дій відповідача про підвищення відсоткової ставки за кредитом підлягають задоволенню, як і вимога про перерахунок відповідачем сплачених коштів за завищеними відсотками та зарахування платежів в рахунок погашення тіла кредиту.

На підставі викладеного підлягає задоволенню позовна вимога про визнання недійсним п.2.3.1 кредитного договору № 2КО//ЧЗА 00004287 від

21.03.2008 року з моменту внесення змін до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих аків України, щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12.12.2008 року, ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та доповнено Цивільний кодекс України ст. 1056-1, тобто з

09.01.2009 року.

Вимога позивача в частині визнання недійсним положення п.2.2.10, 2.3.3, 8.1.2 кредитного договору є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки зазначене не передбачено умовами договору. Вимога позивача про стягнення моральної шкоди із посиланням на Закон України «Про захист прав споживача» є безпідставною та задоволенню не підлягає, оскільки вказана правова норма не передбачає підстав для стягнення моральної шкоди. Водночас відповідно до ст.4 ч.І п.5 Закону... споживачеві відшкодовується моральна шкода, заподіяна небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ КВ «Приват Банк» на користь держави також підлягають стяг ненню судові витрати по справі.

Керуючись ст. 1056-1 ЦК України. Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договорів банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», ст.ст. 10. 11, 209, 212, 215, 292,294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 „ПриватБанк", щодо зміни в односторонньому порядку умов, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитного договору № 2ЇЮ/?ОА 00004287 від 21.03.2008 року в частині збільшення відсоткової ставки за кредитним договором з 16.08 % на рік до 29.52 % на рік.

2. Зобов'язати ОСОБА_5 акціонерне товариство ОСОБА_4 „ПриватБанк" відновити раніше існуючі умови, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитного договору за № ХКСЖОА 00004287 від 21.03.2008 року року в частині сплати відсотків за користування кредитними коштами, залишивши їх на рівні 1,34 % на місяць, що становить 16.08 % на рік.

3. Зобов»язати ОСОБА_5 акціонерне товариство ОСОБА_4 «Приватбанк» перерахувати сплачені ОСОБА_1 кош і ;! за завищеними відсотками та зарахувати платежі в рахунок погашення тіла кредиту.

4. Визнати недійсним п.2.3.1 з 09.01.2009 року кредитного договору № 7.КО/?ОА 00004287 від 21.03.2008 року

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 „ПриватБанк" судовий збір в прибуток держави в сумі 51 грн.(П"ятдесят одна гривня).

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 ..ПриватБанк" на користь держави витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн. (Сто двадцять гривень): реквізити отримувача: Ружинський районний суд Житомирської області, код ЗКПО 22062421, № р/р 0550, банк отримувача: ГУДКУ у Житомирській області. МФО 811039 .

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження якщо заяви про апеляційне оскарження подано не було.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано до Ружинського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О. В. Митюк.