Справа № 22ц-6640/2010 Головуючий у 1 інстанції Білінська Г.Б.
Категорія 57 Доповідач: Мусіна Т.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Павлишина О.Ф.

Суддів: Мусіної Т.Г., Штефаніци Ю.Г.

При секретарі: Глинському О.А.

з участю третьої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ „Львівське автотранспортне підприємство 14630 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 27 листопада 2009 року

встановила:

В травні 2009 р. ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ВАТ „Львівське АТП 14630 про відшкодування 35 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, заподіяної наїздом на неї автомашини відповідача під керуванням водія ОСОБА_1, який порушив правила дорожнього руху.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 27 листопада 2009р. позов задоволено частково та стягнуто з відповідача в користь ОСОБА_2 336 грн. на відшкодування майнової та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи щодо розміру завданої шкоди, зокрема, в частині розміру моральної шкоди та доказів на підтвердження її заподіяння, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди та зменшення майнової шкоди до визначеної у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Постановою інспектора ВО ДТП при ГУМВСУ у Львівській області про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п.2ст.6 КПК України від 23 грудня 2008 р., підтверджується, що 14 грудня 2008 р. о 10 год.50 хв. у м.Львові на перехресті вулиць Панча-просп.Чорновола водій автобуса марки „БАЗ А07904 д.н.з. ВС 104 НАА ОСОБА_1 порушив п.п.1.5, 16.2 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки на регульованому перехресті та повертаючи праворуч не дав дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину, на яку він повертав, внаслідок чого відбувся контакт з пішоходом ОСОБА_2, якій після огляду в МТП-3 було встановлено діагноз: забій мяких тканин обличчя зліва.

Постановою № ВС 004851 від 29 грудня 2008 р. ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн., який сплатив (а.с.21).

З приводу одержаної травми (забій мяких тканин обличчя зліва) позивачка ОСОБА_2 з 21.12 по 26.12.2008 р. перебувала на стаціонарному лікуванні та проходила лікування двома видами таблеток (а.с.9), на придбання яких витратила35,10 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 23.12.2008 р. (а.с.11). Інших розладів здоровя внаслідок ДТП, окрім вказаних травм, не встановлено.

Оскільки при предявленні позову в суд ОСОБА_2 розмір майнової шкоди визначила в сумі 35,10 грн. і протягом розгляду справи в суді цей розмір не збільшувала та відповідних доказів не подавала, у суду не було правових підстав для стягнення 336 грн. на відшкодування майнової шкоди, тому рішення суду в цій часті підлягає зміні.

Колегія суддів вважає, що не можна погодитись із стягнутим судом розміром 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки наведене позивачем в позовні заяві обґрунтування розміру моральної шкоди (погіршення загального стану здоров'я та звязок з одержаною травмою обличчя (а.с.5) не підтверджено жодними доказами, тому 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди не співрозмірно із перенесенні фізичним болем від незначної фізичної травми, яка за наслідками ДТП навіть не була діагностована висновком судово-медичного дослідження як розлад здоровя.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має керуватись принципат рівності, поміркованості, розумності, справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди має бути достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає необхідним зменшити розмір на відшкодування моральної шкоди до 500 грн., що буде відповідати принцип) розумності і справедливості.

В користь позивачки з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати, понесені при пред'явленні позову (а.с.1-3).

Керуючись п.З ч.1 ст.307, п.2 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ВАТ „Львівське автотранспортне підприємство 14630 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 27 листопада 2009 р.

змінити.

Стягнути з ВАТ „Львівське автотранспортне підприємство 14630 м.Львів, вул. Городницька, 47 (, п/р 70001 в ЛФ АТ Укрінбанк м.Львова, МФО 325826) в користь ОСОБА_2 (м.Львів, вул Миколайчука, 5/114) 35 грн. 10 коп. на відшкодування майнової шкоди, 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, 250 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 8 грн.50 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскарженим в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий Павлишин О.Ф.

Судді Мусіна Т.Г.

ОСОБА_3