Справа № 2-268/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді Бондаренко Г.Ю.

секретаря - Мороз М.І.

з учасю позивачки - ОСОБА_1

адвоката - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй внаслідок фізичної болі та моральних страждань, внаслідок того, що 25.04.2006 року відповідач заподіяв їй легкі тілесні ушкодження які не викликали короткочасного розладу здоров'я і хоч відповідач звільнений від кримінальної відповідальності за ст.125 ч.1 КК України згідно акта амністії але це не звільняє його обов'язку відшкодувати заподіяну злочином моральну шкоду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та адвокат ОСОБА_2 позов підтримали з підстав наведених в позовній заяві, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджують поштові повідомлення.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково з таких підстав.

Так, вироком Тлумацького районного суду від 26.03.2007 року ОСОБА_3 визнано винним у заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1, засуджено за ч.1 ст.125 КК України і призначено йому покарання у вигляді виправних робіт на один рік із відрахуванням в дохід держави 10% заробітку. Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 8 грн. 50 коп. на відшкодування судового збору та 200 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.11.2007 року на підставі п.«б» ст.1 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року ОСОБА_3 від призначеного вироком покарання звільнено. В решті вирок суду залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів Судової палати в кримінальних справах Верховного Суду України від 05.06.2008 року ухвалу суду апеляційної інстанції від 20.11.2007 року щодо ОСОБА_3 змінено і в порядку ст.395 КПК України вирок Тлумацького районного суду від 26.03.2007 року щодо ОСОБА_3 скасовано, а справу щодо нього провадженням закрито. На підставі п.«б» ст.1 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності звільнено.

В той же час, в мотивувальній частині ухвали Верховного Суду України від 05.06.2008 року зазначено, що винність ОСОБА_3 у злочині вчиненому за викладених у вироку обставинах, доведена об'єктивними доказами, що зібрані у передбаченому законом

порядку і належним чином оцінені судом.

У відповідності із ст.14 Закону України «Про аміністію» від 19.04.2007 року звільнення особи від кримінальної відповідальності не звільняє її від відшкодування шкоди заподіяної злочином.

Ухвалою Верховного Суду України від 05.06.2008 року при скасуванні вироку Тлумацького районного суду від 26.03.2007 року та ухвали Апеляційного суду Івано- Франківської області від 20.11.2007 року, одночасно з закриттям провадження у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_3 за ст.125 ч.1 КК України не вирішено питання цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, ОСОБА_3, будучи звільнений від кримінальної відповідальності за злочин передбачений ст.125 ч.1 КК України по нереабілітуючих підставах, а тому повинен відшкодувати потерпілій заподіяну злочином моральну шкоду.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди заподіяної злочином суд враховує положення ст.23 ЦПК України і вважає, що позов слід задовільнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1000 грн. на відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди.

При таких наслідках вирішення позову з ОСОБА_3 слід також стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати згідно поданих документів.

На підставі ст.ст.23, 1167 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України суд , -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1000 (одна) грн. на відшкодування моральної шкоди, 45 (сорок п'ять) грн. 50 коп. судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також 500 (п'ятсот) грн. витрат по оплаті на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Тлумацький районний суд.

Головуюча Г.Ю. Бондаренко