Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 2-2593/10р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 вересня 2010 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді В.М.Матвієнка.,

при секретарі О.А.Павличенко,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Лубни про визнання дій незаконними, перерахунок пенсії та стягнення моральної шкоди ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до УПФ України в м.Лубни про визнання дій відповідача незаконними, проведення перерахунку пенсії та стягнення моральної шкоди. У позові вказав, що він має статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 1 категорії, станом на 19.05.2010 року являвся інвалідом 3 групи ,отримував пенсію по інвалідності на підставі ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», призначену йому згідно постанови Лубенського міськрайонного суду від 10.06.2009 року . Після перерахунку позивачу розміру пенсії прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність підвищувався, але після цих підвищень УПФ України в м.Лубни пенсію позивача не перераховувало.

Також позивач вказав, що 20.05.2010 року йому була встановлена 2 група інвалідності по захворюванню, повязаному з виконанням обовязків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС . Розмір виплати відповідачу пенсії починаючи з 01.11.2009 року по теперішній час не відповідає чинному законодавству.

21.06.2010 року він звернувся з заявою до УПФУ в м.Лубни про перерахунок йому пенсії у відповідності ст.50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на що отримав відмову з якою не погоджується, оскільки згідно ст. 49 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"пенсії особам , віднесеним до 1,2,3,4 категорії встановлюються у вигляді :а) державної пенсії;б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію, які нараховуються :

Згідно зі ст. 54 ч. 4 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по 2 - й групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

У відповідності з ст.50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до 1 категорії інваліда 2-ї групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ст. 8 Конституції України визначає принцип верховенства права.

Крім того позивач прохає стягнути з відповідача - 2000 грн. моральної шкоди, яку пов'язує з перенесенням моральних страждань, переживань щодо недоплати в повному обсязі йому пенсії на протязі тривалого часу ,вимушеністю звертання за юридичною допомогою щодо порушених прав на отримання пенсії, відмови у його зверненнях відповідачем.

На підставі викладеного позивач прохає суд визнати дії відповідача неправомірними, - зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в м.Лубни здійснити перерахунок та виплатити , як інваліду 3 групи, пенсію з урахуванням вимог ст. ст. 50,54 п.4 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не нижчу 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з розрахунку мінімальної пенсії визначеного ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про Державний бюджет України» на відповідний рік , з урахуванням виплаченого за період з 01.11.2009 року по 19.05.2010 року, - зобовязати відповідача проводити перерахунок та виплату пенсії , як інваліду 2 групи щодо захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, передбачену ч.4 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не нижчу 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію передбачену ч.1 ст.50 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з розрахунку мінімальної пенсії визначеного ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про Державний бюджет України» на відповідний рік , з урахуванням виплаченого , починаючи стягнення з 20.05.2010 року з послідуючим проведенням перерахунку пенсії у звязку із змінами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, - стягнути з управління Пенсійного фонду України в м.Лубни моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду в м.Лубни позов не визнав, вказавши що вимоги позивача є безпідставними.

Дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1- ї категорії , до 20.05.2010 року був інвалідом 3- ї групи, отримує в Управлінні пенсійного фонду України в м.Лубни пенсію, яка була призначена і виплачується за постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області за ст. ст. 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10.06.2009 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії на той час 498 грн.

Після перерахунку позивачу розміру пенсії прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність підвищувався, але після цих підвищень УПФУ в м.Лубни пенсію позивачу не перераховувало.

Позивач звернувся з письмовою заявою до УПФУ в м.Лубни про перерахунок пенсії з урахуванням підвищення прожиткового мінімуму, на що отримав відмову, в наслідок чого він звернувся до суду за захистом своїх прав .

У відповідності до ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи, розмір пенсії повинен збільшуватись у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір немає.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Отже вимоги позивача щодо донарахування та виплати йому пенсії згідно з рішенням Лубенського міськрайонного суду від 10.06.2009 року за період з 13.04.2009 року по 19.05.2010 року з урахуванням ст. 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи являються законними , які підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про перерахунок йому пенсії в звязку з отриманням 2 групи івалідності, суд прийшов до наступних висновків:

Встанолено, що позивач, являючись ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 ї категорії , з 20.05.2010 року маючи 2-гу групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково отримує пенсію з розміром якої не погоджується так як він не відповідає вимогам ст. 50, ст. 54 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст. 49 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"пенсії особам , віднесеним до 1,2,3,4 категорії встановлюються у вигляді :а) державної пенсії;б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Позивач, вважаючи невірним нараховану йому пенсію, звернувся до суду за захистом своїх прав .

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст. 50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами 2 ї групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст.28 Закону України від 9 липня 2003 року "Про загальнообов"язкове пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, а тому позовні вимоги в частині перерахунку та виплаті ОСОБА_2 основної та додаткової пенсії, як інвадіду 2 групи з урахуванням вимог ст.50, ч.4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захисть громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 20.05.2010 року, виходячи з встановленого розміру прожиткового мінімуму відповідно до ЗУ „Про Державний бюджет України» на відповідний рік та ч.1 ст. 28 ЗУ „Про загальнообовязкове пенсійне страхуванняє цілком законними.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод

Відповідно до ст. 46ч.1 Конституції України ( 254к/96-ВР ) громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ).

Розрахунок пенсій позивачу УПФ в м.Лубни проводило виходячи з розміру, установленого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 р. № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», в той час як при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

За ст.19, ст.18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії вбачається, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо рівня життя населення, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено Конституцією України, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 в частині про перерахунок йому пенсії як інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю як інваліду ІІ групи слід задовольнити.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає протиправною відмову відповідача УПФ України в м.Лубни щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу на підставі ст. 54 ч.4, ст. 50 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Разом з тим позивач прохає стягнути з відповідача - 2000 грн. моральної шкоди, яку пов'язує з перенесенням моральних страждань через невиконанням відповідачем його обовязків по виплаті в повному обсязі призначеної йому пенсії, посилаючись на норми ЦК України .

Враховуючи те що норами ЗУ «Про статус і соціальний захисть громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими спеціальними норамами закону не передбачено відшкодування моральної шкоди чере відмову у перерахунку пенсій, що представник позивача не надав суду обгрунтованих доказів щодо його вимоги про стягнення моральної шкоди суд ввважає в цій частині позову відмовити.

Одночасно суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_2 щодо вимоги зобов'язати відповідача надалі перераховувати розмір пенсії в звязку зі змінами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність , оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та спрямовано на відновлення порушених прав , свобод та інтересів. Виходячи із змісту законодавства воно не може в майбутньому регулювати суспільні відносини.

Позивач наполягає на стягненні з відповідача судових витрат.

Судові витрати у відповідності з ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача УПФУ м. Лубни .

Керуючись ст.ст. 8, 22 Конституції України,

ст.ст.50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

ст. 10, 28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування,

ст.ст. 10,11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Лубни задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м.Лубни Полтавської області щодо відмови у проведенні перерахунку основної та додаткової пенсії ОСОБА_2 неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Лубни здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату основної державної та додаткової пенсії з урахуванням вимог ст. ст. 50, ч.4, ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захисть громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначених в розмірах, як інваліду 3 групи згідно постанови Лубенського міськрайонного суду від 10.06.2009 року , виходячи з встановленого розміру прожиткового мінімуму відповідно до ЗУ „Про Державний бюджет України „ на відповідний рік та ст. 28 ЗУ „Про загальнообовязкове пенсійне страхування з урахуванням вимог ст.67 ЗУ «Про статус і соціальний захисть громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 13.04.2009 року по 19.05.2010 року.

Зобовязати Управління ПФ України в м.Лубни Полтавської області провести перерахунок та виплачувати основну пенсію ОСОБА_2, як інваліду 2 групи по захворюванню , повязаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ч. 4 ст. 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію передбачену ч.1 ст.50 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч.1 ст. 28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннята ЗУ «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, з урахуванням виплаченого, починаючи стянення з 20.05.2010 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м.Лубни Полтавської області на користь держави 8 грн. 50 коп. судового збору та на користь ОСОБА_2 37 грн. за інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського міськрайонного суду В.М. Матвієнко