Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-247/10 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02» лютого 2010 року

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Криворучка І.В.

при секретарях Бердник О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа «Автотранс ЛЛС», про визнання недійсним та скасування державного акту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який в судовому засіданні пояснив, що 31.08.2009 року відповідач отримала держаний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: м. Бориспіль, пров. Нахімова, 17. Відповідно до плану меж земельної ділянки, вказана земельна ділянка від А до Б межує з його земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: м. Бориспіль, пров. Нахімова, 15. Проте, при видачі даного Державного акта не було враховано те, що з липня 2004 року він користується земельною ділянкою по провул. Нахімова на частину якої 18 липня 2007 року був виготовлений Державний акт на його ім'я, а на другу частину земельної ділянки він надав дозвіл на виділення його тітці ще у 2006 році, однак її документи щодо виділення Бориспільська міська рада до цього часу не розглянула. Крім того, при виготовленні державного акту на ім*я відповідача, всупереч п.б. ч.2 ст.198 Земельного кодексу України, не були погодженні межі земельної ділянки з суміжними землекористувачами, і його підпис відсутній в Акті про встановлення меж на місцевості. Таким чином, спірний Державний акт порушує його право на користування його власністю, оскільки межі земельної ділянки відповідача визначені невірно та створюють йому перешкоду у користуванні його земельною ділянкою. З цих підстав, він просить суд визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку виданого на ім*я відповідача.

Відповідачка в судове засідання не з*явилась, проте від неї надійшли заперечення, згідно до яких вона просить суд у позові відмовити в повному обсязі посилаючись, на те що, при отриманні нею Державного акту на земельну ділянку були виконані всі необхідні умови визначені чинним законодавством, що регулює дані правовідносини, крім того даний факт також було підтверджено рішенням суду, згідно якого за нею було визнано право на спірну земельну ділянку. При цьому, межі земельної ділянки позивача визначені Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 958674 виданого 18 липня 2007 року. Межі земельної ділянки, що належить їй на праві власності та межують з земельною ділянкою позивача, визначені Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 219762 від 31 серпня 2009 року. Жодних розбіжностей у даних зазначених Державних актів не існує, а отже будь-які посилання на відсутність будь-яких додаткових погоджень є безпідставним. Крім того, позивач не довів ту обставину, згідно до якої, він мав право на виділення його тітці земельної ділянки, яка не перебувала у його власності чи користуванні.

Третя особа в судове засідання не з»явилась, пояснень по суті позову не надала.

Суд дослідив, проаналізував та оцінив всі зібрані по справі докази у їх сукупності і дійшов до висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні 31 березня 2009 року ОСОБА_2 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га у м. Бориспіль, пров. Нахімова, 17, який було видано на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2009 року у справі № 2-2598/09 р. Зазначеним рішенням суду було задоволено її позовну заяву та визнано за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по провулку Нахімова, 17 у місті Бориспіль Київської області.

Як вбачається з даних вказаного судового рішення, судом було встановлено, що рішенням Бориспільської міської ради № 2586-ХХІХ-ІУ від 01.08.2005 року та № 3813-33-У від 24.04.2008 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться по провул. Назміова, 17 у місті Борисполі, Київської області, у власність. Рішенням управління містобудування та архітектури Бориспільської міської ради від 19.06.2009 року земельній ділянці було присвоєно поштову адресу: провулок Нахімова, 17. В подальшому ТОВ «Консалтинг-Кадастр-Інвест» було розроблено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 у власність зазначеної земельної ділянки. Проект землеустрою було погоджено з: Відділом земельних ресурсів у м. Бориспіль, Управлінням містобудування та архітектури Бориспільського міськвиконкому, Київською обласною санітарно-епідеміологічною службою, Державним управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області, Управлінням культури та туризму Київської облдержадміністрації. Висновком Державної експертизи землевпорядної документації Головного управління земельних ресурсів у Київській області проект землеустрою щодо відведення у власність зазначеної земельної ділянки було оцінено позитивно, проте Бориспільська міська рада ухилилася від його затвердження.

Згідно з частиною 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлена ці обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України громадяни мають право на безоплатну передачу у власність земельних ділянок, які перебувають в їх користуванні в межах норм, визначених ст. 121 ЗК України.

Згідно ст. 118 ЗК України безоплатна приватизація земельних ділянок громадянами здійснюється за проектом відведення, який розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії), та погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 були виконанні всі необхідні умови, передбачені Земельним Кодексом України, для отримання у власність зазначеної земельної ділянки, що й було підтверджено рішенням суду, а отже Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.10 га в м. Бориспіль, провул. Нахімова, 17, Серія ЯГ № 21976 виданий 31.08.2009 року на її ім'я, кадастровий номер :11:004:0069, видано на законних підставах.

Крім того, до тверджень позивача з приводу порушення ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України, в частині не погодження з ним меж земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_2, як з суміжним землевласником суд ставиться критично і вважає дане твердження також є необгрунтованим та не може бути підставою для задоволення позову.

Беручи до уваги вищенаведене, слід прийти до висновку, що зазначена земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_2 згідно ст. 118 Земельного кодексу України. Вказаною статтею встановлений виключний перелік дій, які повинна вчинити особа, зацікавлена в отриманні земельної ділянки, та виключний перелік дій (погоджень тощо), які повинні бути здійснені органами місцевого самоврядування та органами державної влади. При цьому будь-яких погоджень меж земельної ділянки з сусідніми землевласниками зазначеною статтею на передбачено.

Межі земельної ділянки позивача визначені Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 958674 виданого 18 липня 2007 року. Межі земельної ділянки, що належить відповідачці на праві власності та межують з земельною ділянкою позивача, визначені Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ № 219762 від 31 серпня 2009 року. Жодних розбіжностей у даних зазначених Державних актів не існує, а отже будь-які посилання на відсутність будь-яких додаткових погоджень є безпідставним.

Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні позивач належним чином не довів тих обставин, що він користується земельною ділянкою в м. Бориспіль, провул. Нахімова, 17, яка належить на праві приватної власності відповідачу, і є нібито частиною земельної ділянки, якою він користується. На іншу частину земельної ділянки позивач отримав Державний акт на право власності на землю. Крім цього, позивач стверджує, що надав дозвіл на виділення частини своєї ділянки своїй тітці ОСОБА_3 - у 2006 році, а документи щодо виділення цієї ділянки Бориспільською міською радою до цього часу не розглянуті.

Зазначені твердження є такими, що не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 1 та п.2 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а для земельної ділянки, набутої у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою, або свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до п. 1 ст. 90 Земельного кодексу України виключно власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Статтею 125 зазначеного Кодексу, передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи те, що у позивача відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку чи будь-який інший документ про право власності на земельну ділянку, що знаходиться у м. Бориспіль, провул. Нахімова, 17, він не є її власником, а отже не мав і не має будь-яких прав на розпорядження нею, зокрема надавати дозвіл на виділення зазначеної земельної ділянки третім особам.

При цьому, в даному випадку позивач не є тією особою чиї права порушені, а отже у позивача фактично відсутнє право вимоги із вказаним позовом.

На підставі ст.ст.90, 116, 118, 125, 126, 198 ЗК України, керуючись ст. ст. 8,10,60,61, 210-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа «Автотранс ЛЛС», про визнання недійсним та скасування державного акту - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 ти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд.

Суддя І.В.Криворучко