справа № 2-931/10
Рішення Іменем України

2грудня 2010 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі головуючої : Тананайської Ю.А.

при секретарі: Новоселецькій К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» зро визнання розпоряджень незаконими, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

В травні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом про скасування розпоряджень ло Грушевському карєру ВАТ «Марганецький ГЗК» № 2 від 6.01.2010 року та № 95 від

22.03.2010року, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що вона працювала в МГЗК машиністом конвеєра у Грушевському карєру з березня 2004 року. 6 січня 2010 року розпорядженням № 2 по Грушевському карєру її було не допущено до роботи, в звязку з неприбуттям на кваліфікаційну комісію, згідно ст. 46 КЗпП України. 22 березня 2010 року розпорядженням № 95 також не було допущено до роботи з тих самих підстав та в звязку з тим, що вона відмовилась від працевлаштування на запропоновані роботи. Вважає зазначені розпорядження незаконними, оскільки законодавство не містить терміну «недопущення до роботи», машиніст конвеєра не повинен складати іспит з електробезпеки, керівник карєру не є уповноваженим органом та перевищив свої повноваження. Просить визнати розпорядження незаконними, зобовязати відповідача допустити її до роботи, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили задовольнити та суду пояснили, що для підтвердження повноважень начальника карєру Голова правління повинен видавати довіреність про делегування певних прав, оскільки довіреності не має, то начальник карєру не мав повноважень відсторонювати від роботи,. Перед складанням іспиту необхідно було проводити навчання, але з Черпак занять не проводилось. В звязку з відсутністю коштів на їжу, захворіла на гастрит, не було коштів на утримання сімї, чим завдано моральну шкоду.

Представники відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов не визнали і пояснили, що відповідно до ст.. 159 КзПП України працівник зобов'язаний знати і виконувати вимоги нормативних актів про охорону праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва. Позивач відмовляється проходити навчання та скласти іспит з електробезпеки. В 2007 році позивач підвищила групу безпеки. Іспит не здала та не була допущена до роботи, втратила посвідчення, що підтверджується її заявою про видачу свідоцтва. Перевестись на іншу роботу відмовляється. Моральна шкода є необгрунтованою, оскільки не надано доказів.

Судом досліджені документи, надані позивачем і відповідачем:

Суд приходить до наступного:

Позивач працювала в ВАТ МГЗК з серпня 2003 року, з 10 серпня 2005 року - машиністом конвеєру 3 розряду Грушевського карєру, з 8 вересня 2005 року - машиністом конвеєра 4 розряду.

Відповідно до Робочої інструкції машиніста конвеєра 4 розряду, з якою ознайомлена Позивач 2 січня 2010 року, машиніст конвеєра повинен мати посвідчення машиніста конвеєра 4 розряду та 4 кваліфікаційну групу з електробезпеки. Повинна знати вимоги 4 групи з електробезпеки. Попередня інструкція відповідачем не надано в звязку з втратою при простої. Представник Відповідача пояснив, що робоча інструкція не відрізняється від попередньої. Позивач про звільнення в звязку з незгодою із зміною істотних умов не повідомляла, тому суд вважає, що позивач повинна була виконувати вимоги робочої інструкції

До пояснень Позивача, що робочу інструкцію вона не підписувала, суд відноситься критично, оскільки доказів цього Позивач не надала, від проведення почеркознавчої експертизи відмовилась.

6 січня 2010 року розпорядженням № 2 по Грушевському карєру ОСОБА_1 було висторонено від роботи в звязку з тим, що строк дії 3 кваліфікаційної групи з електробезпеки закінчився 17.09.2008 року, її було запрошено на засідання кваліфікаційної комісії для перевірки знань з електробезпеки, на яке вона не зявилась.

22 березня 2010 року ОСОБА_1 запропоновано переведення за іншими спеціально« тями. ОСОБА_1 від запропонованих варіантів відмовилась. Розпорядженням № 95 ві

22.03.2010року, начальника Грушевського карєру, ОСОБА_1 повторно відсторонено від роботи за спеціальністю машиніст конвеєру 4 розряду.

Відповідно до вимог ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп»яніння, відмови або ухилення в: обов»язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Такий захід може бути застосований відносно працівника, який ухиляється від навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці.

Згідно до ст. 18 п.6 Закону України «Про охорону праці» не допускаються до робот працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевір» знань з охорони праці.

Суд вважає, що ОСОБА_1 ухилялась від перевірки знань з електробезпеки та у підприємства були підстави відсторонити її від виконання роботи, в порядку ст.. 46 КзПП України. Але розпорядження № 2 та № 95 по Грушевському карєру винесенні з порушенням з кону, тому що вони підписані начальником карєру, який не має повноважень відсторонювати працівників від роботи.

До пояснень представника Відповідача, що в п.4.8 посадової інструкції начальника карєру передбачено право відсторонювати від роботи осіб, які не склали іспити з електробезпеки, суд відноситься критично, вважає їх необгрунтованими, оскільки ст..46 КзПП передбачає виключне право відсторонювати від роботи власника або уповноваженого ш органу. Делегування зазначеного права можливо зазначеною особою, тобто Головою правління ВАТ «Марганецький ГЗК», а посадова інструкція начальника карєру затверджені заступником голови правління з управління персоналом.

Оскільки роботодавцем не виконанні вимоги закону суд вважає, що розпорядження п відсторонення ОСОБА_1 є незаконними - підписані не уповноваженою особою, та позивач повинна бути допущена до виконання трудових обовязків, після складання іспиту електробезпеки.

В звязку з незаконним відстороненням від роботи на користь позивача суд вважає н обхідним стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 6 січня по 2 груді 2010 року, з вирахуванням днів, за які проведено оплату за середнім заробітком, при середньоденному заробітку 106 грн. 56 коп. за 128 робочих днів (січень - 8 днів, березень - днів, квітень - 18 днів, травень - 3 дні, липень - 9 днів, серпень - 19 днів, вересень - днів, жовтень - 20 днів, листопада - 22 дні, грудень -2 дні) в сумі 13639 грн.68 коп.

До пояснень Позивача, що середньоденна заробітна плата занижена Відповідачем, с відноситься критично, оскільки Позивач не надала докази, які б підтверджували зазначену обставину. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заяв про витребування доказів суду позивачем не подавались, тому суд вважає, що Позивачем не доведено обставину, що розмір середньоденної заробітної плати є заниженим.

Відповідно до ст.. 237-1 КЗ пП у разі, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають і

нього додаткових зусиль для організації свого життя, власником проводиться відшкодування моральної шкоди.

Суд вважає, що позивачеві нанесена моральна шкода незаконним відстороненням від роботи, вона повинна була додавати додаткові зусилля для організації свого життя, певний час позивач залишалась без заробітку, але суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі 1000 грн.

Суд вважає необгрунтованим твердження позивача про її захворювання шлунку в звязку із відстороненням від роботи.

Згідно ст..367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць та поновлення на роботі.

Судові витрати, згідно ст.. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. Керуючись ст.. 46, 235, 237-1 КЗпП України, ст. 11,60, 88, 209, 213, 214, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання розпоряджень незаконими, стягнення коштів за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати незаконними розпорядження по Грушевському карєру № 2 від 6 січня 2010 року, Розпоряждення по Грушевську карєру від 22.03.2010 року № 95.

Зобовязати ВАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» допустити ОСОБА_1 до роботи за спеціальністю машиніст конвеєра Грушеського карєру, після складання іспиту на підтвердження знань з електробезпеки.

Стягнути з ВАТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 13 639 грн.68 коп. з утриманням з цієї суми усіх податків та обов»язкових платежів, 1000 гривень- в рахунок відшкодування моральної шкоди з утриманням з цієї суми усіх податків та обов»язкових платежів.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі, а також в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 1651 грн.68 коп.

Стягнути з ВАТ Марганець кий гірничозбагачувальний комбінат судовий збір на користь держави в сумі 8 грн. 50 коп., 8 грн.50 коп. і 51 грн., витрати на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Головуюча