Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„07 липня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю.,

ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання Сапінської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства „Морозівське сільське комунальне підприємство (далі - КП „Морозівське СКГГ) про визнання наказу про звільнення незаконним та зміну причини формулювання звільнення

за апеляційною скаргою Комунального підприємства „Морозівське сільське комунальне підприємство

на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2010 року,

встановила:

В січні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом.

Зазначала, що працювала на посаді бухгалтера в КП „Морозівське сільське комунальне підприємство. 07 липня 2009 року звернулася з письмовою заявою до начальника підприємства з проханням звільнити її з роботи. 14 липня 2009 р. начальник підприємства оголосила їй, що вона звільнена з роботи без зазначення причин та підстав, а також без вручення останній наказу про звільнення та видачі трудової книжки. Лише після неодноразових звернень до прокуратури району, Територіальної державної інспекції праці та суду в грудні 2009 року ОСОБА_2 було видано наказ № 20 від 16.07.2009 року про звільнення її з посади бухгалтера на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за невихід на роботу без поважних причин. Просила визнати даний наказ незаконним та поновити її на роботі на посаді бухгалтера в КП „Морозівське сільське комунальне підприємство .

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2010 року позов задоволено. Визнано незаконним наказ № 20 від 16.07.2009 року про звільнення ОСОБА_2 з роботи згідно п.4 ст.40 КЗпП України та змінено у вказаному наказі формулювання причини звільнення - на ст.38 КЗпП України.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство „Морозівське сільське комунальне підприємство, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі. Зазначає, що Брусилівський районний суд підійшов до розгляду справи однобоко, ухвалене по справі рішення ґрунтується лише на позовних вимогах та доводах ОСОБА_3, без дослідження і встановлення всіх обставин, доказів, свідчень та клопотань, які надавалися відповідачем та безпідставно були судом відхилені.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_2 працювала у відповідача на посаді бухгалтера.

Наказом №14 від 19 червня 2009 року по КП „Морозівське СКГГ їй з 22 червня 2009р. по 07 липня 2009р. включно було надано відпустку (а.с.96- зв.). Під час перебування у відпустці вона 06 липня 2009р. подала заяву про звільнення із роботи із 07 липня того ж року (а.с.4). Згідно табелю обліку робочого часу ОСОБА_2 після виходу із відпустки ще працювала із 08 по 10 липня (пятниця) 2009р. (а.с.93). У понеділок 13 липня 2009р. наказом №19 від на посаду, яку займала ОСОБА_2 було прийнято іншого працівника-Мельник Н.К. (а.с.97-зв.).

Апеляційний суд вважає, що в такому випадку не можна вважати, що ОСОБА_3 із 13 липня (дня прийняття ОСОБА_4К.) по 15 липня 2009 року вчинила прогул без поважних причин. Із наказом про звільнення її не було ознайомлено, письмових пояснень у неї не відібрали.

Суд першої інстанції правильно визнав, що після прийняття на посаду ОСОБА_3 іншого працівника, підприємство розірвало з нею трудові відносини в звязку із поданням нею заяви про звільнення. Про підстави звільнення ОСОБА_2І дізналась лише під час розгляду справи в суді.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,312-315,324,325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства „Морозівське сільське комунальне підприємство відхилити.

Рішення Бруснлівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: