ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2976/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" грудня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді Деркач Н.М.

при секретарі Хуторній Ж.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача , ОСОБА_2

адвоката Бойченко Л.П.

розглянувши у судовому засіданні м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу про виділ часток у спільній власності, суд -

встановив:

10 грудня 2010 року позивач звернувся з вищевказаним позовом до відповідача вказавши, що 11 серпня 1998 року він разом із своїм батьком - ОСОБА_4 приватизували квартиру АДРЕСА_1 , та отримали свідоцтво про право власності, відповідно до розпорядження органу приватизації УЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради. У свідоцтві про право власності на житло зазначено, що - це є спільна сумісна власність, але частки кожного зазначені не були.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 , після його смерті позивач залишився проживати в квартирі АДРЕСА_1 .

Позивач у 2010 році звернувся до нотаріальної контори для оформлення і видачі свідоцтва про право на спадщину, так як у зазначений терміном час для звернення із заявою на спадкове майно він не звертався, так як є єдиним спадкоємцем. Але в цьому йому було відмовлено, так як не були виділені частки у спільному майні сторін , що вимушує його звернутися до суду.

Тому позивач в судовому засіданні просив виділити частки у спільному сумісному майні, визнавши частки співвласників рівними по 1/ 2 частині спірної квартири, а також визнати за ним право власності на вищезазначену частку квартири в порядку спадкування за законом після смерті свого батька - ОСОБА_4 .

Представник відповідача проти позову не заперечувала, про що наддала суду відповідну заяву.

Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи, суд знаходить вимоги позивача обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності позивачу та його батькові - ОСОБА_4 , при цьому частки у спільній сумісній власності виділені не були. Одночасно в свідоцтві про право власності на житло (а.с.8) зазначено, що це - є спільна сумісна власність.

Свідоцтво про право власності на житло було видано органом приватизації управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області згідно з розпорядженням № Дз-713 від 11.08.1998 року (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_4 (а.с. 14). Коли позивач звернувся до нотаріуса за видачею спадщини, то останній йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, так як не були виділені частки які належать кожному із співвласників вищезазначеної квартири.

З витягу із спадкового реєстру (спадкової справи) видно що, приватним нотаріусом Рукавіциним І. А. відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб / співвласників /, належить їм на праві спільної власності.

Як видно із свідоцтва про право власності на спірну квартиру остання належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Той факт, що як померлому ОСОБА_4 , так і позивачу ОСОБА_3 належали саме по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 підтвердив сам позивач зазначивши, що вони разом з померлим батьком сумісно і в рівних частках володіли вказаною квартирою і інших домовленостей між ними не існувало.

Тобто, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя , належали по 1/2 частині спірної квартири кожному, тому суд виділяє позивачу ОСОБА_3 1/ 2 частину зазначеної квартири, а також у власності померлого ОСОБА_4 залишає 1/2 частину зазначеної квартири, яка належала йому за життя.

Вирішуючи питання щодо визнання права власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходе з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 який доводиться батьком ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть та про народження (а.с.13-14)

Згідно з довідкою КП ЖЕО №5 м. Кривого Рогу № 536 від 25.11.2010 р. (а.с.11) на момент смерті ОСОБА_4 позивач був зареєстрований у АДРЕСА_2 , тобто був зареєстрованим та проживав разом з померли.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, за відсутності заповіту спадкоємцями ОСОБА_4 є його єдиний син - ОСОБА_5 .

Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р. щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже на відносини сторін з приводу права власності, що тривають, поширює свою дію чинний ЦК України 2003 р.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає за можливе визнати в судовому порядку право власності позивача, як спадкоємця та правонаступника всіх прав ОСОБА_4 на 1/2 частину спірної квартири.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 3-4, 10,11, 60, 130,174, 212- 215 ЦПК, ст. 15, 16, 355, 370,1218,1268, 1261 ЦК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу про виділ часток у спільній власності та визнання права власності - задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_3 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого УЖКГ м. Кривого Рогу , згідно з розпорядженням № Дз-713 від 11.08. 1998 року та зареєстрованого в Криворізькому БТІ за № 160п-6-6.

Визнати за ОСОБА_3 , право власності на 1 / 2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала за життя ОСОБА_4 , (померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ) , на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого УЖКГ м. Кривого Рогу, згідно з розпорядженням № Дз-713 від 11.08. 1998 року та зареєстрованого в Криворізькому БТІ за№ 160п-6-6.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд`першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення або в порядку ст.. 294 ЦПК України.

Суддя: Н. М. Деркач