Справа № 2-5876/10
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

30 листопада 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Федій О.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Божко Р.О.,

третьої особи ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту спільного проживання, визнання права власності, треті особи - Друга полтавська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, Управління житлово-комунального господарства, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 26 серпня 2010 року звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту спільного проживання, визнання права власності.

В поданій до суду заяві посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, з яким позивач мешкав разом в якості члена сім'ї за адресою АДРЕСА_1 в період з 1997 року по день його смерті.

Вважаючи себе спадкоємцем майна померлого четвертої черги, позивач просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт того, що він з 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав з ОСОБА_6 в якості члена сім'ї. Також просив суд визнати за ним право власності на кв. АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його представник, а також третя особа ОСОБА_4 повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в заяві обставини.

Представники територіальної громади та Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували. Вважають, що позивачем не доведено факт поживання з померлим в якості члена його сім'ї, в задоволенні вимог просили відмовити.

Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання своїх представників для участі в справі не направила, подавала до суду заяви з проханням розглядати справу без участі представників.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача та третьої особи, пояснення ОСОБА_4, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина.

Також судом встановлено, що ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності на житло від 07 лютого 2003 року є власником квартири АДРЕСА_1.

За повідомленням Другої полтавської державної нотаріальної контори після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 наявна спадкова справа, є заяви про прийняття спадщини згідно заповіту від ОСОБА_4 та про прийняття спадщини згідно закону від ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, на яку посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно паспорту громадянина України, дослідженого в судовому засіданні, має постійне місце реєстрації за адресою АДРЕСА_2, за місцем проживання матері ОСОБА_4

При цьому реєстрація позивача за вказаною адресою по АДРЕСА_2 здійснена 09 липня 2004 року. В період з вересня 2002 року по липень 2004 року постійним місцем проживання позивача ОСОБА_1 було м. Харків, де останній знаходився на навчанні, що визнавалося ним у судовому засіданні.

Звертаючись до суду, позивач ОСОБА_1 в поданій до суду заяві просить суд встановити факт постійного проживання з ОСОБА_6 в період з 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 за іншою адресою в АДРЕСА_1.

В той же час судом встановлено, що померлим ОСОБА_6 право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 набуто 07 лютого 2003 року одноособово відповідно до норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Встановлена обставина свідчить про те, що станом на 2003 рік померлий ОСОБА_6 не проживав однією сім'єю із позивачем, оскільки норми Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» розповсюджуються як на наймача, так і на всіх членів його сім'ї.

Оскільки протягом 2002 - 2004 років позивач знаходився на навчанні в м. Харкові, то він протягом вказаного періоду не міг проживати однією сім'єю з ОСОБА_6

Також судом встановлено, що в червні 2009 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7, актовий запис № 623, тобто з червня 2009 року створив сім'ю на підставі шлюбу.

Встановивши дані обставини, оскільки норми ст. 1264 ЦК України передбачають право на спадкування за законом осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років саме до часу відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що вступ ОСОБА_1 в зареєстрований шлюб в червні 2009 року позбавляло його можливості проживання однією сім'єю з ОСОБА_6 станом на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

При вирішенні справи судом враховується, що жоден із допитаних в судовому засіданні свідків не надав суду пояснень щодо щоденного, в період з 1997 року по вересень 2009 року спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6 Свідкам не відомі обставини щодо наявності чи відсутності спільного побуту вказаних осіб, щодо їх взаємних права та обов'язків. Показаннями свідків лише підтверджено факт перебування позивача в квартирі АДРЕСА_1, що належала на праві власності ОСОБА_6

У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту спільного проживання, визнання права власності відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко

30.11.2010