Оболонський районний суд міста Києва
Справа № 2-1894 2010 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2010 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

при секретарі Воіновій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІростоФінанс» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2010 рокуозивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що27.06.2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №9, згідно умов якого позивачу було надано кредит в сумі 59 280 гривень для придбання автомобілю, кінцевий строк погашення - 10.07.2013 року.

Згідно п.2.1 даного договору, за користування кредитними коштами, Позичальник сплачує кредитодавцю проценти в розмірі 13,99 % річних від непогашеної суми кредиту. З моменту укладання договору позивач виконував зобов'язання за даним договором.

В грудні 2008 року позивач отримав письмове повідомлення, згідно якого відповідачем вказано на збільшення процентної ставки за договором до 21,23 % річних, пославшись на умови договору, а саме п.2.8.3 останнього.

Вважає такі дії відповідача незаконними та такими, що порушують його законні права, у зв'язку з чим просить суд визнати нікчемним п.2.8.3 кредитного договору від 27.06.2008 року та зобов'язати відповідача провести перерахунок внесених ним платежів за період з січня 2009 року по даний час, виходячи з розміру процентної ставки, встановленої п.2.1 договору, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, пославшись на те, що наказом від 08.12.2008 року, було передбачено підвищення процентної ставки за кредитними договорами для придбання автомобілів, починаючи із щомісячних платежів, термін сплати яких настає 10.02.2009 року.

07.10.2008 року відповідач направив позивачу: лист стосовно підвищення процентної ставки за Договором, повідомлення № 9 стосовно нової процентної ставки у розмірі 21,23 % річних, нового розміру загального платежу та графік платежів в новій редакції. Зміна відсоткової ставки за договором була зумовлена настанням об'єктивної події, що не залежала від волі відповідача, оскільки середньоарифметичне значення курсу національної валюти України по відношенню до долара США, встановленого Національним банком України, протягом одного місяця зросло більш ніж на 3 % в порівнянні з курсом цих валют, встановленого на момент укладення договору. Вказав також, що відповідач є фінансовою (кредитною) установою, котра здійснює діяльність з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів, а не банком, у зв'язку з чим вимоги ст.1056-1 ЦК України та Закону України «Про банки та банківську діяльність» не можуть застосовуватись до спірних правовідносин.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Так, судом встановлено, що 27.06.2008 року між сторонами укладено кредитний договір №9, згідно умов якого кредитодавець зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути кредитодавцю кредит в сумі 59 280 гривень, що підлягає погашенню в строк до 10.07.2013 року (а.с.4-9).

Згідно п.1.2. вказаного договору, цільовим призначенням кредиту є оплата позичальником автотранспортного засобу.

Згідно п.2.1 даного договору, за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі 13,99 % річних від непогашеної суми кредиту.

Пунктом 2.8.3 договору передбачено, що розмір процентної ставки за кредитним договором може бути змінено в сторону збільшення у випадку, якщо середньоарифметичне значення курсу національної валюти України по відношенню до долара США, встановленого Національним банком України, протягом 1 (одного) місяця зросте більш ніж на 3 (три) відсотки в порівнянні з курсом національної валюти до долара США встановленого Національним банком України на момент укладання Кредитного договору.

Згідно наказу директора ТОВ «ПростоФінанс» б/н від 08.12.2008 року, у зв'язку з настанням обставин, передбачених п.2.8.3 кредитних договорів, укладених з позичальниками, які отримали кредит на придбання автомобілів, наказано змінити процентну ставу за кредитними договорами, починаючи із щомісячних платежів, термін сплати яких настає 10.02.2009 року. Розрахунок нової процентної ставки здійснити в наступному порядку: збільшити пропорційно до зміни курсу національної валюти України до долара США, встановленого НБУ на момент укладання позичальниками кредитних договорів по відношенню до курсу НБУ станом на 08.12.2008 року (а.с.51).

07.10.2009 року відповідачем було надіслано позивачу повідомлення № 9 стосовно нової процентної ставки у розмірі 21,23 % річних (а.с.13). Дане повідомлення позивачем отримано 22.01.2009 року (а.с.53).

Згідно п. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року № 1023-ХІІ, у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дня її зміни.

Посилання позивача на вимоги ст.1056-1 ЦК України як на підставу визнання нікчемною умови кредитного договору щодо збільшення розміру процентної ставки в односторонньому порядку є безпідставними, оскільки відповідач ТОВ «ПростоФінанс» є фінансовою (кредитною) установою, яка здійснює діяльність з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 816641 від 30.08.2005 року, Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ІК № 48 від 06.11.2008 року та Ліцензії на надання фінансових послуг серії AB №020853 від 05.06.2006 року, виданих Державною комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, діє на підставі Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і не є банком, яким згідно ст.1056-1 ЦК України заборонено збільшувати в односторонньому порядку встановлений договором розмір процентів.

При цьому судом враховується також, що зміни, внесені Законом № 1822-VI до ст. 1056-1 ЦК України та ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки рішення про збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором №9 від27.06.2008 року було прийнято відповідачем 08.12.2008 року, а фактичне збільшення процентної ставки по Кредитному договору відбулося 10 лютого 2009 року. Вказані зміни до нормативно- правових актів діють з моменту опублікування, а саме з 10.02.2010 року. Тому, враховуючи вимоги ст.5 ЦК України, суд вважає, що вказаний закон не має зворотної сили у часі, а тому застосуванню до спірних правовідносин не підлягає. Таким чином, право відповідача в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки передбачено умовами договору та закону, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 1056-1 ЦК України, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», .ст. 10, 57, 58-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» про захист прав споживачів-відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.М.Майбоженко