Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2 - 6140/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15жовтня 2010 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі Ганєві А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що

16жовтня 2008 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого він передав відповідачу 250.000 доларів США, а відповідач зобовязався ці гроші повернути позивачу до 31 грудня 2008 року, що підтверджується розпискою.

У звязку з тим, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань щодо повернення коштів, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 1 356.328 гривень 65 копійок, з яких:

-- 1. 230. 400 гривень - сума боргу;

-- 105. 500 гривень 65 копійок - сума інфляції за період прострочення повернення суми боргу;

-- 20. 428 гривень - 3% річних від суми заборгованості за період

з 01 січня 2009 року по 21 липня 2009 року.

Під час розгляду справи представник позивача звернулась до суду з заявою про збільшення та уточнення позовних вимог у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 2.049. 972 гривні 60 копійок, з яких:

250. 000 доларів США - сума боргу, яка станом на 1 листопада 2009 року

по курсу НБУ еквівалентна 2. 000 .000 гривень ;

49. 972 гривні 60 копійок 3% річних від суми заборгованості за період з

01 січня 2009 року по 01 листопада 2009 року.

Однак, у судовому засіданні представник позивача уточнила та збільшила позовні вимоги, відповідно до яких просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу 250. 000 доларів США, 3% річних від суми заборгованості за період з 01 січня 2009 року по 15 жовтня 2010 року та судові витрати, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив суду, що розписка написана ним особисто та у нинішній час він веде перемовини з ОСОБА_1 відносно урегулювання спору мирним шляхом.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 16 жовтня 2008 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 суму 250. 000 доларів США, а ОСОБА_2 зобовязався повернути позивачу ці грошові кошти до 31 грудня 2008 року, що підтверджується розпискою ( а. с. 5).

Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів відповідач не виконав та будь-які грошові суми у рахунок повернення боргу позивачу не повернув.

В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Під час розгляду справи була призначена та проведена судово-почеркознавча експертиза, відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області № 846 від 09 серпня 2010 року, рукописні записи та підпис від імені ОСОБА_2 на розписці про отримання 250.000 доларів США від ОСОБА_1, яка надана для дослідження, виконані ОСОБА_2 ( а. с. 120-124).

Таким чином, суд вважає, що у ОСОБА_2 виник правовий обовязок перед ОСОБА_1 відносно повернення суми боргу у розмірі 250.000 доларів США, у звязку з чим суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 250.000 доларів США, що по курсу Національного Банку України еквівалентно сумі 1.977.500 гривень з наступного розрахунку :

1.) станом на 14 жовтня 2010 року 1 долар США = 7 гривень 91 копійці;

2.) (250.000 помножити на 7, 91 = 1.977.500 ) 1.977.500 гривень.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, як це передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобовязання перед позивачем, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми 3% річних є законними та обґрунтованими у звязку з чим підлягають задоволенню у сумі 106.134 гривні 86 копійок з наступного розрахунку:

з 01 січня 2009 року по 15 жовтня 2010 року складає 653 дні, а три проценти річних складають суму 106.134 гривень 86 копійок, оскільки :

(1.977.500 помножити на 653 та помножити на 3%) поділити на 365= 106.134,86)

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У звязку з розглядом справи позивач витратив власні грошові кошти на оплату позовної заяви судовим збором у розмірі 1.700 гривень, на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень та на оплату витрат повязаних з проведенням експертизи у сумі 1.341 гривню 60 копійок, а всього (1.700 + 30 + 1.341,60 = 3071) 3.071 гривню, які на думку суду слід стягнути з відповідача на користь позивача.

З урахуванням вказаного, оцінивши встановлені по справі обставини у їх сукупності, суд вважає, у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобовязань перед ОСОБА_1, загальна грошова сума яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 2.086.705 гривень 86 копійок з розрахунку :

( 1.977.500 +106.134, 86 + 3.071 = 2.086.705, 86).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 530,533, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі 1.977.500 (один мільйон девятсот сімдесят сім тисяч пятсот) гривень, 3 % річних у сумі 106.134 (сто шість тисяч сто тридцять чотири) гривні 86 (вісімдесят шість) копійок, а також судові витрати у сумі 3.071 ( три тисячі сімдесят одну) гривню 60 (шістдесят) копійок, а всього 2.086.705 ( два мільйона вісімдесят шість тисяч сімсот пять ) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя