Справа №22ц-2781/10 Головуючий у 1 інстанції: Гуменна Н.М.
Категорія: 37 Доповідач: Шандра М.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Шандри М.М.. Г ончарук Л.Я.

при секретарі: Безпятко О.І.

з участю представника ОСОБА_1 1.1. ОСОБА_2,

ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадщину за законом, -

встановила:

ОСОБА_3 як правонаступник звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила усунути Кузнецову 1.1. та ОСОБА_7 від права на спадкування після смерті ОСОБА_8 та визнати за нею право власності на А частину квартири АДРЕСА_1, на !4 частину квартири № 18 ..А будинку № 4 по вул. Косі юшка у м.Львові та на 'А частину земельної ділянки розташованої в урочищі „ОСОБА_9 дорогою в с.Орявчик Сколівського району Львівської області в порядку спадкування. В обгрунтування вимог покликається на те, що її брат ОСОБА_8 за час шлюбу із ОСОБА_1 1.1. придбав вищевказане майно. Після його смерті її мама ОСОБА_10 у встановлений законом сірок звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_10 померла 02.07.2007 року, однак за життя склала заповіт, згідно з яким все своє манно заповіла їй. Оскільки спірні відносини допускають правонаступництво, вона вступила до участі у справі як правонаступник.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1, як на спадкове майно. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частину квартири № 18 „А будинку № 4 по вул. Костюшка у м.Львові , як на спадкове майно. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частину земельної ділянки розташованої в урочищі „ОСОБА_9 дорогою в с.Орявчик Сколівського району Львівської області, як на спадкове майно (Державний акт серія ЛВ № 056548 від 10.07.2003 року). У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 1.1. ОСОБА_2 в частині задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи. Вважає, що відповідно до ч.І ст. 144 ЦПК України спір підлягав розгляду у Галицькому районному суді м.Львова, оскільки основна спірного майна знаходиться під юрисдикцією в казаного суду. Суд не взяв до уваги ОСОБА_3 пропустила строк для прнйнятгя спадщини і з позовом про визнання додаткового строку для прийняття спадщини не зверталась.

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Заслухавши судцю-доповідача, перевіривши матеріали справи та закон обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги; вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ст.60 СК України майно набуте подружжям за час и належить дружині, чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_8 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 1.1, з 30.04.1987 року. 02.03.2006 року ОСОБА_8 помер.

Кузнецова 1.1, відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.1997 придбала квартиру №18 по вул.Ш.Руставелі. 30 у м.Львові, відповідно до дог купівлі-продажу від 13.09.2001 року - квартиру № 18 „А по вул.Костюшка, 4 у м.Львові.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання права власності за ОСОБА_9 на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 та к частину квартири № 18 „А будинку № 4 по вул. Костюшка у м.Львові як спадкс майна, суд вірно виходив з того, що зазначене майно є спільним майном подружж ОСОБА_10 (мати ОСОБА_8С.) нарівні з ОСОБА_1 1.1, та ОСОБА_5, ОСОБА_6( спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_3 після смерті ме ОСОБА_10, яка померла 07.12.2007 року, протягом встановленого законом ст звернулася з заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, що стверджує' листом шостої Львівської державної нотаріальної контори. Суд дав належну оці матеріалам справи та зібраним доказам та вірно задовольнив в цій частині позовні вимоги. Рішення суду в цій частині відповідає матеріалам справи, доказам та вимоги матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів вбачає.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання права власності за позивачем на частину земельної ділянки розташованої в урочищі „ОСОБА_9 дорогою в с.Орявчик Сколівського району Львівської області, як на спадкове майно (Державний акт серія № 056548 від 10.07.2003 року, суд виходив з того, що таке є спільним майном подружжя згідно зі ст.60 СК України. Проте з висновком суду не можна погодитись оскільки такий не грунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до розяснень викладених у п.18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 року №7 (із змінами, внесеними згідно постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 року №2) відповідно д положень статей 81. 1 16 ЗК України окрема земельна ділянка. Одержана громадянином за період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не пре майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку земельного фонду.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням 7 сесії 4 демократичного скликання Козівської сільської ради Сколівського району № 4 від 06.04.2003 року ОСОБА_1 1.1, передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0.25 га в ур. ОСОБА_9 дорогою в селі Орявчик для обслуговування індивідуального житлового будинку (а.с. 129). На підставі зазначеного рішення від 10.07.2003 року ОСОБА_1 1.1. видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЛВ № 056548 (а.с.132).

Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що зазначена земельна ділянка не є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_1

1.1., а тому рішення суду в частині визнання права власності за позивачем на 1/8 частину земельної ділянки розташованої в урочищі „ОСОБА_9 дорогою в с.Орявчик Сколівського район) Львівської області, як па спадкове майно, підлягає скасуванню відповідно до ст.309 пЛ ч.З ЦПК України з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у позові.

Доводи апеляційної скарги про те, що справу розглянуто з порушенням правил виключної підсудності не заслуговують на увагу як обгрунтовані, оскільки частина спірного майна, знаходиться на території С колівського району Львівської області.

Керуючись ст.ст. 307 ч.І п.2, 309 ч.І п.З. 314 ч,2, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2010 року в частині визнання за ОСОБА_11 право власності на 1/8 частину земельної ділянки розташованої в урочищі „ОСОБА_9 дорогою в с.Орявчик Сколівського району Львівської області, як на спадкове майно (Державний акт серія ЛВ № 056548 від 10.07.2003 року), скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні в цій частині позовних вимог. У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді