Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Голуб О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпропетровської міськради про визнання права власності на нерухоме майно, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, де вказали, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 04.12.1985 року їм належить по ? частині домоволодіння № 48 А в м. Дніпропетровську. Впродовж 1986 по 1995 роки вони самочинно звели у домоволодінні: прибудову літ. А-1, веранду літ. а1-1, переобладнали у будинку літ. А-1 приміщення 1-4, площею 9,8 кв.м. та приміщення 1-9, площею 6,4 кв.м., а також звели сараї під літерами Ж, И, П, С, гараж літ. Л, теплиці Н, О, правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно вони не оформлювали. В даний час в них виникла потреба в оформленні правовстановлюючих документів на нерухоме майно, у звязку з чим вони змушені звертатися з позовом до суду. Просили суд визнати за ними право власності на прибудову літ. А-1, веранду літ. а1-1, переобладнання у будинку літ. А-1 приміщення 1-4, площею 9,8 кв.м. та приміщення 1-9, площею 6,4 кв.м., вважаючи будинок літ. А-1, житловою площею 41,6 кв.м., загальною площею 116,9 кв.м., а також сараї під літерами Ж, И, П, С, гараж літ. Л, теплиці Н, О з адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братська, 48А.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 04.12.1985 року позивачам належить по ? частині домоволодіння № 48 А в м. Дніпропетровську. Впродовж 1986 по 1995 роки вона самочинно звели у домоволодінні: прибудову літ. А-1, веранду літ. а1-1, переобладнали у будинку літ. А-1 приміщення 1-4, площею 9,8 кв.м. та приміщення 1-9, площею 6,4 кв.м., а також звели сараї під літерами Ж, И, П, С, гараж літ. Л, теплиці Н, О, правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно вони не оформлювали.

Згідно ч.3 ст. 376 Цивільного Кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію.

Відповідно до ст. 301 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено ч.2 п.1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Позивачі не надали суду ні акту постійного користування земельною ділянкою ні договору оренди земельної ділянки, не надали доказів щодо прийняття самочинно збудованого нерухомого майна в експлуатацію у встановленому.

Керуючись ст.. 331, ч.3 ст. 376 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 14, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпропетровської міськради про визнання права власності на самовільні забудови, розташовані за адресою м. Дніпропетровськ, вул.. Братська, 48А - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Залімська