Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-4277/2010 Головуючий у 1 інст. -Карапута Л.В.
Доповідач - Губар B.C.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2010 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі :

головуючого- судді Позігуна М.І.,

суддів: Губар B.C., Шемець Н.В.,

при секретарі Коваленко Ю.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду ОСОБА_1 від 11 вересня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Чернігова по виплаті ОСОБА_2 доплати до пенсії за період з 10 серпня 2008 року по грудень 2008 року включно у розмірі меншому, ніж встановлено ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" - 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі ОСОБА_1 провести ОСОБА_2 перерахунок розміру доплати до пенсії за період з 10 серпня по грудень 2008 року включно та виплатити їй заборгованість за відрахуванням вже сплаченої суми. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати і постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Апелянт вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме Закони України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та „Про соціальний захист дітей війни".

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 має статус дитини війни відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яка набрала чинності з 01 січня 2008 року, викладено в новій редакції, а саме положеннями даної норми передбачено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п.2 рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2008 року.

Як встановлено судом, зазначене вище підвищення до пенсії в 2008 році виплачувалося в розмірах, встановлених тим же Законом України "Р Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", відповідні положення якого визнані неконституційними та в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

Таким чином, врахувавши пріоритетність законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону "Про соціальний захист дітей війни" та забезпечити його виплату позивачці за період з 10 серпня 2008 року по грудень 2008 року з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно з"ясував дійсні обставини справи та виніс законне і обгрунтоване судове рішення, з додержанням норм матеріального процесуального права.

З врахуванням вищенаведеного, апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Чернігова підлягає залишенню без задоволення, оскільки не містить передбачених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314-315, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Деснянському районі міста ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Деснянського районного суду ОСОБА_1 від 11 вересня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Судді: