АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Категорія: про поновлення Доповідач: Довгаль Г.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Коваленко І.П.

суддів Коровіна С.Г., Довгаль Г.П.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу комунального підприємства „Харківські теплові мережі на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства „Харківські теплові мережі, ОСОБА_2 начальника служби збуту Орджонікідзевської філії КП „Харківські теплові мережі, про поновлення порушеного права та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства „Харківські теплові мережі (далі КП „ХТМ), в якому просив визнати неправомірними дії відповідача по відключенню подачі гарячої води до його квартири №8, розташованої у будинку №25-А по вул. Франтішека Крала м. Харкова, зобовязавши КП „ХТМ підключити гарячу воду до вказаної квартири до набрання чинності рішення суду за його позовом до Управління праці і соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Харкова.

У подальшому позивач неодноразово уточнював і доповнював позовну заяву і, крім вищеназваних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду і понесені ним додаткові витрати, які були повязані з поїздками до законодавчих органів України.

Позовні вимоги мотивує тим, що 17 червня 2008 року за розпорядженням заступника директора КП „ХТМ ОСОБА_3 йому було відключено подачу гарячої води, оскільки утворилася заборгованість по сплаті комунальних послуг. Позивач зазначає, що одразу же після смерті його матері ОСОБА_4, яка являлася учасником Великої Вітчизняної війни і мала пільги в розмірі 50% (відсотків) по знижки оплати за комунальні послуги, відповідачем були зняти ці пільги. Позивач зазначає, що він, будучи пенсіонером, інвалідом 2-ї групи, який отримує незначний розмір пенсії, оформляв субсидію по сплаті комунальних послуг, надання якої, на його думку, безпідставно припинено за розпорядженням начальника Управління праці і соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Харкова. Не погодившись із таким рішенням, у встановленому законом порядку ним були оскаржені підстави відмови у надання субсидії. Вважає, що він підпадає під дію постанови Верховної Ради України „Про оплату житлово-комунальних послуг населення України від 18.03.1999р., якою заборонено відключати жилі приміщення громадян від енерго-, тепло-, водо- і газопостачання у разі невнесення ними плати за житлово-комунальні послуги у звязку з невиплатою заробітної плати або пенсії і не призначенням субсидії.

Відповідач КП „ХТМ позов не визнав, подав письмові заперечення, в яких просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність і, вказуючи на те, що його вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, визначених ним у позовній заяві.

Представник відповідача КП „ХТМ заперечував проти позову, зазначивши, що у звязку заборгованістю по сплаті комунальних послуг за теплопостачання, яка за період з 01.10.2006р. по 17.06.2008р. становила 1 190грн.11коп., та, з урахуванням неодноразових попереджень про необхідність сплатити борг та про наслідки його не сплати, відповідач вправі був припинити подачу гарячої води до квартири позивача.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2009 року позов задоволено. Поновлено ОСОБА_1 порушено право шляхом зобовязання комунальне підприємство „Харківські теплові мережі підключити гарячу воду до житлового приміщення квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з КП „ХТМ на користь ОСОБА_5 - моральну шкоду в розмірі 1000грн. і на користь держави - судовий збір в сумі 8грн.50коп. та 7грн.50коп. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі КП „ХТМ просить заочне рішення скасувати і ухвалити у справі нове рішення про відмову ОСОБА_1 в позові, посилаючись на порушення і неправильне тлумачення норм матеріального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим сторонами доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач КП „ХТМ діяв всупереч вимогам Закону України „Про житлово-комунальні послуги, постанови Верховної Ради України „Про оплату житлово-комунальних послуг населення України та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення, т.я. заборгованість у позивача виникла саме у звязку з не призначенням субсидії.

Про те, з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов їх без повного, всебічного та обєктивного зясування дійсних обставин справи, прав та обовязків сторін у даних правовідносинах, з неправильним тлумаченням норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, позивач просив визнати неправомірними дії відповідача по відключенню постачання гарячої води до квартири, в якій він постійно проживає, лише з підстав ненадання йому субсидії у спірний проміжуток часу.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, що основним квартиронаймачем жилого приміщення кв.№8 у будинку №25-А по вул. Франтішека Крала в м. Харкові була ОСОБА_4, яка померла - 21.02.2006року. Разом з нею в квартирі проживав і зареєстрований в установленому законом порядку її син ОСОБА_1, інвалід 2-ї групи.

Оскільки від мешканців вищевказаної квартири споживачів централізованого теплопостачання до КП „ХТМ перестали надходити щомісячні платежі, у звязку з чим станом на 14 травня 2008року утворилася заборгованість по сплаті комунальних послуг в сумі 1189,43грн., відповідач направив попередження №321 від 14.05.2008року про необхідність погашення боргу. Враховуючи, що борг сплачено не було, КП „ХТМ направило повторне попередження від 09.06.2008року, в якому повідомляло мешканців квартири про припинення подачі гарячої води з 19.06.2008року (а.с.7-8).

Згідно акту №8 від 17.06.2008р., за несплату комунальних послуг проведено відключення від гарячого водопостачання квартири №8, а саме в якій проживає позивач (а.с.51).

Діючи норми - ст.ст.67,68,162 Житлового Кодексу України, Правила користування приміщеннями жилих будинків, затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992р., п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведенню, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р., п.3 ч.5 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004р., зобовязують наймача, власника чи орендатора жилого приміщення сплачувати житлово-комунальні послуги у визначені законом або договором строки.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.25 Закону України „Про теплопостачання №2633-ІV від 02.06.2005року, одним з прав теплопостачальної організації є обмеження або припинення постачання теплової енергії споживачам після письмового попередження, направленого не пізніше ніж за три робочих дня, у випадку заборгованості за спожиту теплову енергію в порядку, встановленого законодавством.

Вищеназвані вимоги закону відповідачем було дотримано і, з урахуванням наведених обставин, його дії по припиненню подачі гарячої води до квартири позивача є цілком законними і правомірними.

Судом першої інстанції неправильно дано тлумачення п.2 постанови Верховної Ради України „Про оплату житлово-комунальних послуг населенням України №512-ХІV від 18 березня 1999 року, яким заборонено Кабінету Міністрів України, місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, підприємствам і організаціям незалежно від форм власності відключати жилі приміщення від енерго-, тепло-, водо-, і теплопостачання та відселяти із житла громадян у разі невнесення ними плати за житлово-комунальні послуги у звязку з невиплатою заробітної плати або пенсії і не призначенням субсидії.

Отже, цим пунктом встановлюється заборона по відключенню від теплопостачання конкретної групи громадян, зокрема, яким не виплачується заробітна плата або пенсія і яким, в установленому законом порядку, не призначено субсидії. Тобто, законодавцем визначено умови коли громадяни працюють, але з якихось причин їм не виплачують заробітну плату, а також громадяни, які отримують пенсію, однак її не виплачують, і цієї групи громадян не призначено субсидії по сплаті комунальних послуг.

Між тим, матеріали справи свідчать про те, що у спірний період часу позивач отримував пенсію щомісяця, без значних затримок.

Той факт, що раніше ОСОБА_1, у виключному випадку, призначалася субсидія, яку припинено у звязку з наданням ним недостовірних даних про доходи за конкретний проміжуток часу в Управління праці і соціального захисту населення Орджонікідзевської районної ради м. Харкова, не давали суду підстав для застосування до даних правовідносин п.2 вищезазначеної постанови Верховної Ради України.

Доказів на підтвердження того, що відповідачем при проведенні відключення від теплопостачання квартири АДРЕСА_2 були - зламані вхідні двері, порушено дверний короб, вирвані замки, позивачем ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано, хоча відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України це є його обовязком.

Отже, за таких обставин, у суду не було підстав для задоволення позову в частині стягнення з КП „ХТМ на користь позивача моральної шкоди.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване рішення суду першої інстанції на підставі п.п.3),4) ч.1 ст.309 ЦПК України скасувати й ухвалити нове про відмову ОСОБА_1 в позові.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2, 309ч.1 п.п.3),4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу комунального підприємства „Харківські теплові мережі задовольнити.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2009 року скасувати і ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального підприємства „Харківські теплові мережі про поновлення порушеного права та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -