КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №4с-4/2010
Провадження № 4
У Х В А Л А

10.03.2010 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Дзюбенко Р.Д.,

За участю заявника ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця посилаючись на те, що 24.07.2006 року ним був укладений кредитний договір з ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» щодо отримання кредиту в розмірі 6 883 доларів США для придбання автомобіля НОМЕР_1. В забезпечення даного договору був укладений договір застави зазначеного транспортного засобу. У червні 2009 року він дізнався , що постановою держвиконавця на виконання рішення суду про стягнення аліментів накладено арешт на автомобіль НОМЕР_2,який знаходиться в заставі банку. У зв»язку з заборгованістю по кредиту, банк має намір звернути стягнення на предмет застави, але накладення арешту постановою держвиконавця є перешкодою в цьому.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії держвиконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.03.2009 року, скасувати постанову про арешт майна від 10.03.2009 року та звільнити з-під арешту заставлений автомобіль НОМЕР_2.

Представник ВДВС Київського району Полтавського МУЮ в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома, суду надано письмові заперечення в яких скаргу не визнав та пояснив, що дії держвиконавця відповідають вимогам Закону України « Про виконавче провадження». На виконанні ВДВС знаходиться виконавчий лист про стягнення аліментів, мається заборгованість у сумі 26 904 грн. 68 коп. , а тому керуючись ст. ст. 4,50 Закону України « Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт майна боржника. На момент відкриття провадження та винесення спірної постанови були відсутні відомості про заставлене майно. ВДВС не має можливості звільнити майно з-під арешту , окрім як за рішенням суду.

Представник ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома, у судовому засіданні 09.12.2009 року підтримав скаргу.

Враховуючи, що у справі є достатньо матеріалів про права та обовязки сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність осіб, які в судове засідання не зявилися.

Заслухавши ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 24.07.2006 року між ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 014/73/0001/65152 про надання кредиту в сумі 6 883 грн.

24.07.2006 року між цими ж сторонами укладений договір застави транспортного засобу № 014/73/0001/65152 ,який забезпечує умови заставодержателя, що витікають із кредитного договору № 014/73/0001/65152 від 24 липня 2006 року.

На виконанні Київського ВДВС Полтавського МУЮ, що не заперечується заявником знаходиться виконавчий лист № 2-617 від 31.01.2008 року виданий Київським райсудом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання синів ОСОБА_4, 25.04.1997 року та Максима 23.06.2000 року у розмірі ? частини ,але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з 18 грудня 2007 року . По зазначеному виконавчому листу мається заборгованість .яка станом на 01.04.2009 року складала 26 904 грн. 68 коп.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно статті 4 цього ж Закону заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника.

10.03.2009 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що у державного виконавця на час винесення спірної постанови відсутні були відомості про заставлене майно.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах Закону України « Про виконавче провадження» при винесенні постанови від 10 березня 2009 року про накладення арешту на майно , а тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 52 Закону України « Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Державним виконавцем на адресу ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» 23.07.2009 року направлено повідомлення про накладення арешту на майно.

За таких обставин, підлягають задоволенню вимоги скарги щодо скасування постанови від 10.03.2009 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1 в частині накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ 3302 ЗНГ, 2006 року випуску, ДНЗ ВІ 7922 АН, в іншій частині постанова скасуванню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 383 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про арешт майна ОСОБА_1 в частині накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ 3302 ЗНГ, 2006 року випуску, ДНЗ ВІ 7922 АН.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий Ж.В.Кузіна