Справа № 2-422/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2010 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Скрипченко Д.М., при секретарі Левкович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на спадщину за заповітом.

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадщину за заповітом, посилаючиь на наступне.

22 грудня 2001 року в смт.Томаківка Дніпропетровської області померла ОСОБА_6 , смерть якої зареєстрована виконкомом Томаківської селищної ради Дніпропетровської області / актовий запис № 147 /.

ОСОБА_6 на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними спорудами , розташований в с.Гарбузівка Томаківського району Дніпропетровської області по вулиці Молодіжній 21 та земельна ділянка площею 0.38 га, що була їй передана для підсобного господарства і яка розташована за тіє ж адресою.

Право власності на об»єкти нерухомості , що належали померлій ОСОБА_6, підтверджуються свідоцтвом про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами від 20 жовтня 1988 року та витягом із реєстру права власності на цей будинок від 15 червня 2010 року , а також Державним актом на право приватної власності на землю від 14 січня 1993 року .

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на вказане вище і належне їй на праві приватної власності нерухоме майно .

Загальна вартість спадкового майна складає 91308 грн. , в тому числі: вартість земельної ділянки відповідно до довідки відділу Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області складає 54744 грн., і вартість житлового будинку з надвірними спорудами відповідно до висновку технічної експертизи Томаківського БТІ складає - 36564 грн.

За свого життя ОСОБА_6 розпорядилась належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою та житловим будинком з надвірними спорудами , залишивши заповіт на користь позивача у справі.

Заповіт посвідчено 14 січня 1993 року секретарем виконкому Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 3.

Відповідно до відмітки на тексті заповіту від 29 березня 2010 року цей заповіт не змінено і не відмінено.

Таким чином, позивач являється спадкоємицею за заповітом на земельну ділянку та житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані в с.Гарбузівка Томаківського району Дніпропетровської області по вулиці Молодіжній 21 .

Після смерті спадкодавця відповідно до п.1 частини першої статті 549 ЦК України /1963 року/, який був чинним на час відкриття спадщини , позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном , що підтверджується наступними доказами.

На день своєї смерті, ОСОБА_6 проживала разом з позивачем на протязі тривалого часу по вулиці Молодіжній 21 в с.Гарбузівка , тобто в будинку , на який вона залишила заповіт. Проживання позивача в будинку, співпадає з датою посвідчення заповіту, тобто в будинку, позивач проживає з січня 1993 року.

Після смерті спадкодавця, яка мала місце 22 грудня 2001 року, позивач продовжувала проживати в успадкованому будинку і приймала всі заходи для збереження будинку в належному стані: проводила поточні та капітальні ремонти в ньому, облаштувала басейн для води, колодязь, провела газове опалення в будинку. Позивач також обробляла і обробляє присадибну земельну ділянку.

Позивачем оплачувались і оплачуються всі платежі , пов»язані з газопостачанням в будинку, наданням послуг з постачання електроенергії і інші обов»якові платежі.

Всі ці дії, які свідчать про фактичний вступ позивачем в управління та володіння спадковим майном були здійснені нею на протязі шести місяців від дня відкриття спадщини і продовжуються по теперішній час.

При зверненні до державної нотаріальної контори в теперішній час, позивач отримала письмову відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причин неподання нею відповідної заяви в 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини.

А тому питання про право власності на спадщину за заповітом може бути вирішено тільки в судовому порядку в позовному провадженні.

Відповідачі у справі , які є онуками померлої ОСОБА_6, як єдині спадкоємці за законом, також можуть підтвердити обставини щодо фактичного вступу позивача в управління та володіння спадковим майном. Відповідачам достовірно відомо, що їх баба за свого життя продала позивачу будинок, який вона потім успадкувала. Після досягнення у 1992 році угоди щодо купівлі-продажу будинку між позивачем та ОСОБА_6 , вона на підтвердження їхньої усної домовленності залишила на ім»я позивача заповіт.

Саме з вказаної вище причини відповідачі не подавали заяв про прийняття спадщини після смерті своєї баби ОСОБА_6, і ніяких претензій щодо спадкового майна не мають.

За життя спадкодавця сторони по даній справі не посвідчували в нотаріальному порядку договір купівлі-продажу будинку, а тому після її смерті має місце спадкування за заповітом на майно, яке позивачу заповідала ОСОБА_6, відповідно до якого за нею має бути визнано право власності на житловий будинок та земельну ділянку при ньому. Посилаючись на вище викладене, позивач просить суд задовльнити її позов у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги повністю і прохає суд їх задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 надали суду заяви, у яких зазначено, що вони проти позову ОСОБА_1 про визнання права власності на спадщину за заповітом, не заперечують та ніяких претензій щодо спадкового майна не мають та прохають дану справу слухати у їхню відсутність.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, посилаючись на наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, що всі обставини, які зазначені вище, свідчать про фактичний вступ позивачем в управління та володіння спадковим майном, яке залишилося після смерті ОСОБА_6

Крім того, саме у позивача знаходяться усі правовстановлюючі документи на успадковане нерухоме майно, і ці документи їй ще за свого життя передала ОСОБА_6

В тому числі, знаходження у позивача Державного акту на право приватної власності на землю відповідно до п.113 чинної на час відкриття спадщини Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 14 червня 1994 року, є доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном.

Фактично прийнявши спадщину в 6-ти місячний строк від дня її відкриття, в силу своєї юридичної необізнаності, позивач не подавала заяву про своє бажання прийняти спадщину до державної нотаріальної контори, бо вважала це зайвим.

Згідно до роз»яснень Пленуму Верховного Суду України , / п.4 Постанови № 4 від 24 червня 1983 року, яка діяла на час відкриття спадщини/ у випадку, якщо в 6 -ти місячний строк з часу відкриття спадщини спадкоємець вступив в управління або володіння спадковим майном, суд з цих підстав вирішує питання при визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Висновки суду також підтверджуються письмовими доказами , які долучені до матеріалів даної справи, а саме: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6; довідкою відділу Держкомзему у Томаківському районі; копією заповіту від січня 1993 року; копією свідоцтва про право власності на будинок; копією технічного паспорту на будинок, що розташований в с.Гарбузівка Томаківського району Дніпропетровської області по вулиці Молодіжній 21, який належав померлій 22 грудня 2001 року ОСОБА_6; висновком технічної експертизи про вартість будинку; копією Державного акта на право приватної власності на землю та копією договорів та абонентських книжок про сплату послуг електричної енергії та газу.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.5,7,15,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.548,549 ЦК України (1963 року) , ст.ст.1216,1218 ЦК України, п.п.1,4,10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на спадщину за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в с.Гарбузівка Томаківського району Дніпропетровської області по вулиці Молодіжній 21, який належав померлій 22 грудня 2001 року ОСОБА_6.

Визнати ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0.38 га, для ведення підсобного господарства, яка розташована в с.Гарбузівка Томаківського району Дніпропетровської області по вулиці Молодіжній 21, і яка належала померлій 22 грудня 2001 року ОСОБА_6.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_7