Кагарлицький районний суд Київської області
20.01.2010 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Іванюта Т.Є.
при секретарі Зайченко О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Кагарлицька райдержнотконтора про усунення перешкод в оформленні спадщини та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , 3 особа Кагарлицька райдержнотконтора про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом частково недійсним, встановлення факту належності на праві власності частини будинковолодіння, визнання права власності на 1/3 частину будинку в порядку спадкування , -
Позивачка зщвернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 21.09.2008 року помер ОСОБА_5, якому за життя належав житловий будинок в м.Кагарлику по вул..Котовського,26. Спадкоємцем майна померлого являється його неповнолітній син ОСОБА_2 Відповідачі створюють перешкоди в оформленні спадщини, не допускають працівників БТІ до будинку, в зв»язку з чим вона не може отримати витяг з реєстру прав на нерухоме майно та оформити в нот конторі спадщину. А тому просить зобов»язати відповідачів не чинити перешкод в оформленні ОСОБА_2 та його законним представником спадкового житлового будинку та в доступі до спадкового житлового будинку за адресом м.Кагарлик, вул..КОтовського 26.
Відповідачка ОСОБА_4В, звернулась до суду з зустрічним позовом і просить визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом частково недійсним, встановити факт належності на праві власності частини будинковолодіння, визнання права власності на 1/3 частину будинку в порядку спадкування . Свій позов обґрунтовує тим, що спірне будинковолодіння побудоване в 1958 році її дідом ОСОБА_2М, та бабою ОСОБА_6 в період шлюбу і було їх спільним сумісним майном. В 1971 році будинок прийнятий в експлуатацію. Крім них в будинку був зареєстрований та проживав син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина сина ОСОБА_8, онуки ОСОБА_4 та ОСОБА_5. В 1980 році помер її батько ОСОБА_9, 4.05.1992 року помер дід ОСОБА_10, на якому був зареєстрований будинок. Спадкоємцями 1 черги за законом були дружина померлого ОСОБА_2І,, онуки Сітлана та Сергій, батько яких помер. 24.09.1997 року ОСОБА_5 одержав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок на підставі заповіту діда.
Вважає вказане свідоцтво порушувало права пержившої дружини померлого ОСОБА_6, поскільки будинковолодіння було їх спільною сумісною власністю, придбаною у шлюбі, і 1/2 частина майна повинна була бути виключена із спадкового майна ОСОБА_10. Крім того на день смерті ОСОБА_10 його дружина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 була непрацездатною і за Законом мала право на обов»язкову долю в спадщині в розмірі 2/3 частин будинковолодіння.
25.03.1994 року баба ОСОБА_6 померла, не оформивши спадщину на своє ім.»я. Спадкоємцями за законом біли вона (позивачка) та брат ОСОБА_5
А тому вона та брат мають право на мають право на 1/3 частину будинковолодіння кожен в порядку спадкування після баби ОСОБА_6, а брат також 1/3 частину після смерті діда згідно його заповіту.
З дні народження і до цього часу вона (позивачка) разом з сім»єю проживає в спарному будинку, продить ремонти, газопостачання, , брат з 2000 року вів недостойний спосіб життя, зловживав спиртним, Не проживав в будинку та не цікавився ним. 21.09.2008 року за рішенням суду він визнаний померлим.
В судовому засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_11 позов підтримали, проти зустрічного заперечили. ОСОБА_1 суду пояснила, що вона разом з працівниками БТІ прийшла до будинку, але він був зачинений, про свій прихід вона нікого не повідомляла.
Відповідачка ОСОБА_3 проти позову заперечила і суду пояснила, що вона не чинила ніяких перешкод позивачці, не бачила її коли вона з працівниками БТІ приходила до будинку.
Представник відповідачки ОСОБА_4 ОСОБА_12 проти позову заперечила, зустрічний позов підтримала і суду пояснила, що про порушення свого права вона дізналась коли одержала позовну заяву в 2009 році, а тому вважає, що нею не пропущено строк позовної давності.
Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити, а зустрічний задоволити з слідуючих підстав.
В судовому засіданні встановлено, що будинковолодіння №26 по вул..Котовського в м.Кагарлику побудоване в 1958 році ОСОБА_10 та ОСОБА_13 в період шлюбу і було їх спільним сумісним майном. Земельна ділянка числиться до цього часу за ОСОБА_10. З 1958 року в будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_14, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер в 1980 році, дружина сина ОСОБА_8, онуки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4. 16.02.1982 року ОСОБА_10 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб. 4.05.1992 року помер дід ОСОБА_10, на якому був зареєстрований будинок. Спадкоємцями 1 черги за законом були дружина померлого ОСОБА_2І, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка мала обов»язкову частку в спадщині та онуки Сітлана і ОСОБА_5, батько яких ОСОБА_9 і син ОСОБА_10 помер в 1980 році. Дане встановлено на підставі свідоцтв про народження, про шлюб, поетажним планом на будинковолодіння, Будинковою книгою, довідкою міської ради.
Згідно ст.. 535 ЦК України (1963р.) непрацездатна дружина успадковує , незалежно від змісту заповіту, не менше 2/3 частки, яка б належала кожному з них при спадкоємстві за законом (обов»язкова частка).
На день смерті ОСОБА_10 його дружина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 була непрацездатною і за ст..535 ЦК України мала право на обов»язкову частку в спадщині, а також мала право на 6/12 частин (1/2 частину) майна, поскільки будинок по вул..Котовського,26 являвся спільним майном подружжя, що відповідало вимогам ст.. 22,25,28 КпШС України, також 2/12 частини як обов»язкова частка в спадщині, а всього мала право на 8/12 частини будинковолодіння. ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину відповідно до вимог п.1 ч.1 ст..549 ЦК України (1963р.), поскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті чоловіка залишилась постійно проживати в будинку, що стверджується довідкою міської ради від 20.05.1992 року.
Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що з 1955 року проживає по-сусідськи на вул.. Котовського, дід ОСОБА_10 уже проживав спільно з ОСОБА_6 та дітьми.. Після смерті діда в будинку залишилась проживати його дружина ОСОБА_6, ОСОБА_8 та її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 дали суду аналогічні покази, пояснивши тільки, що перша з 1967 року проживає на вул..Котовського, а ОСОБА_17 з 1984р. проживав з ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі.
Факт проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у фактичних шлюбних відносинах з 1935 року на вул..Котовського в м.Кагарлику підтверджується копіями свідоцтв про народження їх дітей - синів ОСОБА_7 в1941 р., ОСОБА_16 в 1938 р., Івана ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_8, де їх вказано батьками.
Відповідно до ст..551 ЦК України (1963 р.) якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців.
25.03.1994 року баба ОСОБА_6 померла, не оформивши в нотаріальній конторі спадщину на своє ім.»я. Спадкоємцями за законом стали відповідачка ОСОБА_4 та її брат ОСОБА_5 згідно ст.. 529 ЦК України (1963 р.), так як онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом першої черги, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
А тому відповідачка та її брат ОСОБА_5 мають право на 1/3 частину будинковолодіння кожен в порядку спадкування після баби ОСОБА_6, поскільки їх батько помер раніше, а брат ОСОБА_5 також 1/3 частину після смерті діда згідно його заповіту,
24.09.1997 року ОСОБА_5 одержав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на весь спірний житловий будинок на підставі заповіту діда ОСОБА_10. З 2000 року ОСОБА_5 в будинку не проживав, а згідно свідоцтва про смерть помер 21.09.2008 року . Спадкоємцем майна померлого являється його неповнолітній син ОСОБА_2
В 2008 році ОСОБА_4 та її дочкою ОСОБА_3, які постійно проживають в будинку, було проведено ремонт в будинку та газифіковано будинок, що стверджується квитанціями на проведення технічних робіт та придбання матеріалів по газифікації, показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16. Дані квитанції виписані на ім.»я ОСОБА_5, який з 2000 року в будинку не проживав, але будинок був зареєстрований на його ім.»я.
А тому суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_6 права власності на 6/12 частин будинковолодіння з надвірними спорудами по вул..Котовського,26 в м.Кагарлику як спільне сумісне майно, придбане в шлюбі з ОСОБА_10 та виключити дане майно із спадщини померлого в 1992 році ОСОБА_10.
Встановити факт належності ОСОБА_6 на праві власності в порядку спадкування нею 2/12 частини будинковолодіння №26 по вул..Котовського в м.Кагарлику після смерті ОСОБА_10 як обов»язову частку в спадщині.
Визнати частково - в 1/3 частині, недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 24 вересня 1997 року на ім»я ОСОБА_5 після померлого ОСОБА_10 .
Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину будинковолодіння № 26 по вул. Котовського в м. Кагарлику Київської області в порядку спадкування після померлої 25.03.1994 року ОСОБА_6.
Посилання представника позивача на ту обставину, що відповідачами пропущено строк позовної давності не заслуговують на увагу, поскільки згідно ст..257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, і перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права . Як пояснила представник відповідачки ОСОБА_12, про порушення свого права відповідачка дізналась одержавши копію позовної заяви позивачки.
Первісний позов ОСОБА_1 про усунення перешкод в оформленні спадщини суд вважає таким, що не підлягає задоволенню, поскільки позивачкою не доведено факт, що відповідачі чинять їй перешкоди в оформленні спадщини. З доповідної Працівника БТІ ОСОБА_18 вбачається, що в будинок вона не потрапила в зв»язку з тим, що останній був зачинений. Позивачка пояснила в судовому засіданні, що про її приход до будинку з працівником БТІ вона не повідомляла відповідачів. Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що вона не бачила щоб відповідачі не допускали до будинку працівників БТІ.
Керуючись ст.10,11, 209,212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 529,535,549,551 ЦК України (1963 р.), суд, -
В позові ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Кагарлицька райдержнотконтора про усунення перешкод в оформленні спадщини відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , 3 особа Кагарлицька райдержнотконтора про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом частково недійсним, встановлення факту належності на праві власності частини будинковолодіння, визнання права власності на 1/3 частину будинку в порядку спадкування , задоволити.
Встановити факт належності ОСОБА_6 права власності на 6/12 частин будинковолодіння з надвірними спорудами по вул..Котовського,26 в м.Кагарлику як спільне сумісне майно, придбане в шлюбі з ОСОБА_10 та виключити дане майно із спадщини померлого в 1992 році ОСОБА_10.
Встановити факт належності ОСОБА_6 на праві власності в порядку спадкування неа 2/12/ частини будинковолодіння №26 по вул..Котовського в м.Кагпрлику після смерті ОСОБА_10 як обов»Язову долю.
Визнати частково - в 1/3 частині, недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 24 вересня 1997 року на ім»я ОСОБА_5 після померлого ОСОБА_10 .
Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину будинковолодіння № 26 по вул. Косовського в м. Кагарлику Київської області в порядку спадкування після померлої 25.03.1994 року ОСОБА_6.
Рішення набирає законної сили відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 20 днів після подання в 10 денний термін з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Т.Є. Іванюта