Київський районний суд м. Одеси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 2-727/2010

17 грудня 2010 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

при секретарі Мішанчук О.Ф..

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства „ОСОБА_1 ОСОБА_2" в особі Одеської обласної дирекції ПАТ „ОСОБА_1 ОСОБА_2'" до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту і звернення стягнення на іпотечне майно.

Встановив.

У 2007 році ПАТ (на той час ВАТ « ОСОБА_1 ОСОБА_2») „ОСОБА_1 ОСОБА_2" в особі Одеської обласної дирекції ПАТ „ОСОБА_1 ОСОБА_2" звернувся до суду з вимогами постановити рішення, яким стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором №014/0028/84/45127 від 3 лютого 2006 року у сумі 357859,23 грн. Спір по суті не було вирішено з підстав багато чисельних неявок відповідачевої сторони до судових засідань, заявою відповідачки позову про визнання договорів кредиту і іпотеки недійсними. Надалі позивачева сторона в порядку ст.31 ЦПК України уточнювала свої вимоги і у сьогоднішньому судовому засіданні представник позивача підтримав такі вимоги: стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 1804 243.4 грн, де борг за тілом кредиту - 536 339,07 грн, заборгованість за відсотками 367,33 грн, заборгованість за простроченими відсотками 275798,47 грн, пеня у розмірі 991738.53 грн, та судові витрати у сумі 1730 грн.

Відповідачі після перерви до суду знову не з»явились, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає, що відповідачі умисно не з»являються до суду з метою ухилення від виконання зобов»язань за кредитним договором.

Представник третьої особи - Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву до суду не з»явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином.

Суд вислухав учасників процесу, вивчив надані документи і встановив наступне: З лютого 2006 року Акціонерний поштово-пенсійний ОСОБА_1 «Аваль» і ОСОБА_3 уклали кредитний договір № 014/0028/84/45127, за умовами якого ОСОБА_1 надає ОСОБА_3 (Позичальнику) у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 70490 дол.США, а позичальник отримує його відповідно до умов договору, що передбачали строк дії договору 240 місяців, оплату 12,5% річних за користування кредитними коштами, щомісячне повернення кредитних коштів у розмірі 694 дол.США до 1 березня 2006 року, а з 1 березня 2006 року по лютий місяць 2026 року- 801 дол.США і оплату відсотків за користування кредитом щомісячно. З лютого 2006 року банк виконав свої зобов»язання за договором кредиту, коли видав позичальнику з позичкового рахунку готівкою через касу відділення Банку» Аваль" кошти в сумі 70490 доларів США.

В якості забезпечення виконання Позичальником кредитних зобов»язань за договором №014/0028/84/45127 між Банком і ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було кладено договір поруки за №014/0075/74/67402, за умовами якого ОСОБА_4 на добровільних засадах взяв на себе зобов»язання перед банком відповідати по зобов»язанням ОСОБА_3 за договором кредиту. З умовами договору кредиту ОСОБА_4 був ознайомлений. Договір поруки передбачає солідарну відповідальність ОСОБА_4 перед банком у разі невиконання або неналежного виконання ОСОБА_3 зобов»язань за кредитним договором на всю суму заборгованості, що включає повернення основного боргу кредитним договором, відсотки за користування кредитом, пеню, відшкодування збитків.

З лютого 2006 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3 уклали договір іпотеки, за умовами якого у випадку невиконання ОСОБА_3 зобов»язань за кредитним договором ОСОБА_1 має право отримати задоволення за рахунок майна, переданого в іпотеку - у даному випадку це квартира АДРЕСА_1.

Позичальник свої обов"язки за договором кредиту не виконує з вересня місяця 2006 року, тому банк неодноразово надсилав досудові попередження як Боржнику так і Поручителю про необхідність сплатити заборгованість як за тілом кредиту так і за відсотками і надалі повертати кредитні кошти відповідно до умов договору кредиту. Оскільки відповідачі вимоги банку проігнорували. Банк звернувся до суду з позовом і вимагає стягнути в солідарному порядку з відповідачів борг за тілом кредиту, за відсотками, заборгованість за простроченими відсотками і пеню за порушення умов договору. Крім того, представник банку просив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на іпотечне майно - квартиру №23 по вулюАк.Вільямса.66 у м.Одесі, що належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 3.02.2006 року.

Представник позивача у підтвердження своїх вимог посилався на такі докази: кредитний договір та договір поруки №014/0028/84/45127 від 3 лютого 2006 р„ договір поруки, договір іпотеки, розрахунок боргу кредитних коштів, по відсотках, пені за вищеназваним договором кредиту на загальну суму 1804243,4 грн.. кредитну справу, з якої вбачається, що ОСОБА_3 отримала кредит у відділенні банку, досудові попередження на адресу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про наявність заборгованості за договором кредиту, про зобов'язання сплатити заборгованість. Банківська ліцензія та дозвіл Банку на право здійснення операцій, визначених п.1-4 ч.2 і ч.4 ст.47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», свідоцтво про держреєстрацію юридичної особи, витяг з Статуту.

При вищевикладених обставинах суд вважає, позов банку підлягає частковому задоволенню з таких підстав: 3 лютого 2006 року сторони уклали кредитний договір на умовах повернення, строковості, платності грошових коштів у сумі 70490 дол.США. Договір підлягає виконанню обома сторонами. Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Позичальник, після отримання кредитних коштів, ухиляється від виконання своїх зобов'язань за договором. Ст.611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У даному випадку умовами договору передбачано право банку вимагати дострокового повернення кредитних коштів разом зі сплатою відсотків за користування кредиту, пені за порушення позивачальником терміну повернення кредитних коштів. Наданий позивачем розрахунок боргу за договором кредиту від 3.02.2006 року повністю відповідає матеріалам справи. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання. забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, пені,відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ухвалюючи дане рішення суд приймає до уваги, що банк не застосував при розрахунку заборгованості підвищену процентну ставку за порушення виконання умов договору кредиту і надав розрахунок заборгованості за договором кредиту від 3.02.2006 року, виходячи з розміру 12,5% річних за користування наданими кредитними коштами.

Вимоги Банку в частині звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на іпотечне майно - у даному випадку це квартира- задоволенню не підлягають, тому як банком не дотримано порядку досудового вирішення цього питання. Ст.35 ЗУ «Про іпотеку» передбачає обов»язок Банку у разі порушення основного зобов»язання направити іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень у не менш ніж 30-денний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко- держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку це державне мито у сумі 1700 грн і витрати на технічне забезпечення судового процесу у сумі 30 грн.

Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу виконання умов договору кредиту та відповідальності за невиконання договору, регулюються нормами ст.ст.525,526, 611,612,652. 1054 ЦК України.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 ОСОБА_2" в особі Одеської обласної дирекції „ОСОБА_1 ОСОБА_2" до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний №) та ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_3, ІН) на користь Публічного Акціонерного товариства „ОСОБА_6 ОСОБА_2" (м.Одеса 65000 вул.Садова. 10 МФО 328351. р/р2909949) за кредитним договором №014/0028/84/45127 від 3.02.2006 року - 1804243.4 грн (один мільйон вісімсот чотири тисячі двісті сорок три грн. 40 коп.), де 536339.07 грн -борг за кредитом. 367,33 грн -борг за відсотками, 275798.47 грн - борг за простроченими відсотками, 991738,53 грн - пеня .

Стягнути з ОСОБА_3 наа користь ПАТ ..ОСОБА_6 ОСОБА_2" (м.Одеса 65000 вул.Садова.10 МФО 328351, код СДРПОУ 23876031 р/р 2909949) судові витрати 1730 грн.

У задоволенні іншої частини позову ПАТ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Одеський/апеляційний суд через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя