Справа № 2-о-157/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2010 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

з участю народних засідателів Ковмир К. М., Марченко О.А.

при секретарі Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недієздатним, -

встановив:

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що ОСОБА_2 являється її сином, йому 34 роки. Разом з сином вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Її син з дитинства страждає дитячим церебральним паралічем, тому вони постійно зверталися за медичною допомогою до невропатолога. В звязку з захворюванням сина, у нього зявилися розлади з психікою. 04.12.1991 року він був оглянутий у міській психіатричній медико-соціальній експертній комісії і йому була призначена І група інвалідності. З того часу він прийнятий на облік у психоневролога, за станом здоровя він потребує стороннього догляду. Її син не може себе обслуговувати, а також самостійно отримувати пенсію та розпоряджатися нею. Для цього синові необхідний опікун, який буде здійснювати піклування та створювати для нього необхідні побутові умови, а також вирішувати і його в його інтересах житлові потреби. В звязку з тим, що він за станом свого здоровя не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому він потребує опіки. Для встановлення над сином опіки їй необхідно визнати сина недієздатним, тому вона була змушена звернутися з даною заявою до суду. В судове засідання заявниця не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, заяву просила задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомляв, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином.

Дослідивши матеріали справи, медичну карточку хворого, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що ОСОБА_2 народився 11 січня 1976 року. Батьками записано ОСОБА_3 (заявниця) та ОСОБА_4. З довідки ВТЕ-35 № 075744 ОСОБА_2 являється інвалідом І групи з дитинства. Відповідно до Акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 1206 від 17 листопада 2010 року ОСОБА_2 «обнаруживает признаки тяжелой умственной отсталости, по своему психическому состоянию не может осознавать значение своих действий и руководить ими».

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 39 ЦК України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 236-241, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 недієздатним.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:

Народні засідателі: