АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-117/09Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22ц-210/10 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2010 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Дикун С. І., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Стечишин Л.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2

про стягнення боргу за договором позики й відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оспорюване рішення, вважаючи, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а справу направити на новий судовий розгляд.

Щодо порушень норм процесу, то вказує, що суд не дав належної оцінки зібраним доказам, які заперечують укладення правочину на суму 400000,00 дол. США.

Порушення норм матеріального права вбачає в тому, що суд першої інстанції визнав наявність між сторонами правовідносин позики, хоча фактично мала місце підробка боргового документу зі сторони позивача.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08.12.09 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто із відповідача в користь позивача борг за договорами позики в розмірі 4089907,50 грн., 3% річних за користування коштами у розмірі 216409,29 грн. та судові витрати - 1730,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У суді апеляційної інстанції представник позивача заперечила щодо скасування рішення.

Заслухавши учасника судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При постановлянні рішення суд виходив із того, що між сторонами виникли правовідносини, які випливають із договору позики, підтвердженням якого є розписки, й оскільки відповідач не довів, що вказаний договір був безгрошовий, тому стягнув заборгованість та відсотки за користування коштами.

Із таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Згідно із розписками від 22.12.07 та 19.03.08 позивач надав у позику ОСОБА_2 гроші в сумі 525000,00 дол. США, які останній зобов'язався повернути у визначені в розписках терміни, відповідно - 400000,00 дол. США до 01.02.08 та 125000,00 дол. США до 26.03.08.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують-цивільні права і обов'язки.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму позики.

У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що між сторонами по справі фактично виникли правовідносини позики. Це підтверджується розписками про отримання коштів та зобов'язанням іх повернути у визначені строки.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобов'язання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ.

Знаходження розписки у позикодавця свідчить про те, що боргове зобов'язання не припинено.

Апеляційна інстанція не приймає до уваги доводів ОСОБА_2 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а саме: щодо невірності заключения судової почеркознавчої експертизи, оскільки експертиза проведена у відповідності до вимог Лконодавства й зазначений висновок є вичерпним і обґрунтованим.

Тому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно застосовані норми матеріального і процесуального права й, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, підстав для скасування рішення, з мотивів, наведених у скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4