Справа №2а-3701/09 09.09.2010 09.09.2010 09.09.2010
Справа №22ц-5024/2010 р. Суддя першої інстанції Алєйніков В.О.
Категорія 57 Суддя-доповідач апеляційною суду ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Данилової О.О.,

суддів: Буренкової К.О., Довжук Т.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2009 року, ухвалену за позовом

ОСОБА_2

до

Управління військової контррозвідки Служби Безпеки України у Південному регіон (далі Управління ВК СБУ),

Головного Управління Пенсійного Фонду України у Миколаївській області (далі Управління ПФУ)

про захист права на пенсійне забезпечення,

В С Т А Н О В И Л А:

25 лютого 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначав, що проходив службу в органах Управління ВК СБУ України та 12 листопада 2008 року він був звільнений зі служби за станом здоров`я.

З цього ж дня йому була призначена щомісячна пенсія у розмірі 2277 грн. 01 коп., який був визначений на підставі постанови Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, що є противоправним, так як ця норма підзаконного акту суперечить нормі ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Зазначене вважає порушенням своїх прав, а тому просив позов задовольнити.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що постанова Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року зі змінами та доповненнями (далі постанова Кабміну № 393) визначає спосіб обрахування розміру додаткових видів грошового забезпечення, а тому дії Управління ПФУ щодо обчислення пенсії позивачу за 24 календарні місяці, що передують звільненню, є правомірними.

Між тим, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до п. 4 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування оскарженого рішення і ухвалення нового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 листопада 2008 року позивачу призначена пенсія на підставі Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09 квітня 1992 року (далі Закон № 2262), розрахунок якої був обчислений за 24 календарних місяці, що передували звільненню на підставі постанови Кабміну № 393.

Відповідно ч. 3 ст. 43 Закону № 2262, яка пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством.

Постановою Кабміну № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їхніх сімей (далі Порядок) згідно якого, розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Встановлення зазначеного порядку визначення заробітку для обчислення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом було закріплено ч. 1 ст. 40 Закону України від 20 грудня 2005 року № 3235-УІ «Про Державний бюджет України на 2006 рік».

Між тим, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 22 травня 2008 року дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає ст. ст. 1, 3; ч. 2 ст. 6; ч. 2 ст. 8; ч. 2 ст. 92; ч. ч. 1-3 ст. 95 Конституції України, яка не надає закону про Державний бюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Тобто, законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Положенням ч. 3 ст. 43 Закону № 2262 визначено основні засади щодо реалізації конституційного права військовослужбовців щодо обчислення розміру пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, яким є постанова Кабміну № 393, при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ч. 3 ст. 43 Закону № 2262.

Таким чином, висновок суду є помилковим та наявні правові підстави для задоволення позову.

Між тим, діючи в межах адміністративного судочинства, суд може лише визнати дії суб'єкта владних повноважень незаконними та покласти обов'язок на відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону за відповідний рік, і не є уповноваженим органом по проведенню розрахунку суми заборгованості.

За цих обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії Головного Управління Пенсійного Фонду України у Миколаївській області, щодо обчислення пенсії ОСОБА_2 за правилами п. 7 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року зі змінами та доповненнями, неправомірними.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного Фонду України у Миколаївській області перерахувати ОСОБА_2 пенсію відповідно до вимог ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча Судді