Справа № 22-5663- 201 Ороку Головуючий у 1-й інстанції Льон С.М.
категорія - 57 Доповідач Франко В.А
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2010 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської

області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С А , суддів : Франко В.А., Суржика М.М.. при секретарі Липі А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення виконкомуЛенінської в м. Кіровограді ради на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 201 Ороку,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської в м. Кіровограді ради (далі Управління) про неправомірні дії, що порушують її права, стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та інших виплат, пов'язаних з її недоплатою.

Просила визнати дії відповідача у обмеженні права позивачки на отримання державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, протизаконними та зобов'язати відповідача доплатити державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 16 серпня 2007 року по 31 квітня 2009 року в сумі 10094,63 грн., компенсацію в розмірі 1847,52 грн., зобов'язання в подальшому нарахувати та виплачувати державну допомогу по догляду за дитиною за період з 1.05.2009 року по 6.06.2010 рок, виходячи з встановленого законом прожиткового мінімуму - у відповідності до прийнятого рішення, допустити постанову суду до негайного виконання, зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення та встановити строк для подання даного звіту, стягнути судові витрати.

Вказала, що вона народила доньку ОСОБА_2 До виходу у відпустку працювала у Кіровоградській обласній філармонії, застрахована у системі загальнообов'язкового державного страхування.

Постановою суду позов задоволено частково та визнано неправомірною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Кіровограді щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_3 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 16.08.2007 року по 31.12.2007 рік.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Кіровограді призначити, нарахувати та виплатити позивачці суму недоотриманої нею у

період ЗІ6.08.2007 року по 31.12.2007 рік державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку дитини, нарахованої відповідно до Закону України „ Про державну допомогу сім"ям з дітьми" , Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік" В іншій частині позовних вимог -відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач просить постанову суду скасувати, як не законну та необгрунтовану та винести нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в позові відмовити.

В скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначив, що виплата допомоги позивачу проводилася за 2007 рік відповідно до Закону та Закону України "Про державний бюджет" на відповідний рік у межах обсягу видатків на відповідний рік. Кошти для виплати допомоги по догляду за дитиною в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років у відповідних роках не передбачалися. Тому управління праці здійснити будь-які перерахунки і виплати допомоги в інших розмірах не мало ні підстав ні можливості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Вирішуючи спір суд першої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановив, що статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», передбачено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Позивач є особою, на яку поширюється дія ст.13 Закону «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», що підтверджується свідоцтвом про народження доньки Вікторії.

Згідно ч.І ст.15 Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону державна допомога сім'ям з дітьми, передбаченої ст.15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі «Про державний бюджет України» на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25% зазначеного прожиткового мінімуму, а з 01.01.2006 року - 50%, цього прожиткового мінімуму. З 28.12.2007 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2009 року - 75%, з 1 січня 2010 року - 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Дію ч.І ст.15 та п.З розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону зупинено п.14 ст.71 Закону України від 19.12.2006 року №489-У «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Статтею 56 Закон «Про державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходам сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. Для незастрахованих осіб та не менше 23% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому

Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії ч.І ст.15 та п.З розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону №2811-XII щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що чинне правове положення передбачає виплату допомоги і якщо дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Частина 2 ст.152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

А отже, суд дійшов правильного висновку, що після прийняття рішення Конституційного Суду України відповідач повинен був здійснити перерахунок позивачу державної допомоги по догляду за дітьми до трьох років у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, передбачений ч.І ст.15 Закону.

Окрім того, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення компенсації в розмірі 1847,52 грн, зобов'язання відповідача в подальшому нараховувати державну допомогу виходячи з встановленого законом поточного розміру, звернення до негайного виконання постанови суду та подання звіту відповідно до якого встановити строк виконання постанови є необгрунтованими, а тому не підлягає задоволенню.

Так, позивачем не зазначено жодної правової підстави щодо зобов'язання відповідача подати звіт про виконання постанови суду, встановлення строку його подання та кому даний звіт має подаватись. Крім того, судом не встановлено і позивачем не надано жодних доказів щодо нарахування компенсації в розмірі 1847,52 грн., з яких показників виходив останній при її визначенні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами і правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до вимог ч.І ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням нори матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення виконкомуЛенінської в м. Кіровограді ради відхилити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 201 Ороку залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді