Іллінецький районний суд Вінницької області
Р І Ш Е Н Н Я :

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2010 року м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі : головуючого судді Мотрук М.І.,

при секретарі Мозоль Л.І.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ» ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника співвідповідача ПП «Автотрейд компані» ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ» про відмову від договору купівлі-продажу автомобіля, стягнення неустойки і відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2008 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до відповідача ТОВ «СІЕЙ АВТОМОТІВ» про відмову від договору купівлі-продажу автомобіля, стягнення неустойки і відшкодування шкоди.

Ухвалою судді Липовецького районного суду Вінницької області Мочульської Л.Т. цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ» про відмову від договору купівлі-продажу, стягнення неустойки і відшкодування шкоди передана на розгляд Іллінецького районного суду Вінницької області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на те, що 24 квітня 2007 року він отримав рекламні буклети на автомобіль CHERY EASTAR та консультацію спеціалістів з продажу автомобілів відносно позитивних технічних характеристик і відмінної якості даного автомобіля та гарантії на нього, яка складає 2 роки або 100 000 км., внаслідок чого вирішив придбати цей автомобіль.

Того ж дня між позивачем та відповідачем в усній формі був укладений договір купівлі-продажу автомобіля, після чого відповідач надав позивачу рахунок фактуру на автомобіль CHERY EASTAR № 657531 від 24.04.2007 року.

Наступного дня позивач сплатив на користь відповідача згідно квитанції від 25 квітня 2007 року вартість автомобіля в сумі 83 560 грн. і згідно акту прийому-передачі транспортного засобу від 25 квітня 2007 року отримав автомобіль та документацію на нього.

В подальшому підчас експлуатації автомобіля позивачем були виявлені недоліки, в звязку з чим він відразу наступного дня після отримання автомобіля звернувся до станції технічного обслуговування, що уповноважена проводити технічне обслуговування та гарантійний ремонт автомобіля з заявою від 26.04.2007 року про усунення дефектів, а саме: «стук в ходовій частині автомобіля, шум при повороті керма, шум при роботі двигуна».

В подальшому, як зазначає позивач, він звертався до фахівців на станцію технічного обслуговування 18.05.2007 року з заявкою про усунення дефектів автомобіля, а саме: «стук в ходовій частині автомобіля, при повороті керма в право, праве колесо тре об кузов (лонжерон), стук в двигуні, недолік лівої передньої дверки автомобіля, що виявився у дефектах ущільнювачів, внаслідок чого підчас керування автомобілем в салоні чути свист вітру, а в дощову погоду в салон автомобіля потрапляє вода».

Заявлені недоліки автомобіля не були усунені, що вбачається з заказ-наряду № СТРС-910 від 18.05.2007 року, згідно якого проведено наступні роботи: «1. Т/о №1 а/м CHERY; 2. регулировка углов установ. Коле.; 3. Диагностика электрооборуд.; 4. Акустика зад/уст-ка».

24.05.2007 року позивач знову звернувся із заявкою на ремонт у звязку з дефектами: «праве колесо тре об лонжерон, стук в ходовій частині автомобіля, недолік заглушок дверних карт».

Згідно заказ-наряду від 24.05.2007 року, фахівцями на станції технічного обслуговування було виконано роботи, повязані з заміною заглушок дверних карт, діагностика ходової та розвал, однак недоліки двигуна, стук ходової частини автомобіля та недолік передньої лівої дверки усунено не було.

21.06.2007 року позивач знову звернувся до фахівців на станцію технічного обслуговування з заявкою на проведення гарантійного ремонту, якою вимагав усунути дефекти автомобіля, що виявляються в наступному: «при повороті керма в право, праве колесо тре об лонжерон, стук в ходовій частині автомобіля, автомобіль при експлуатації тягне в право, нерівно прикручено кермо, підчас експлуатації автомобіля в салоні чути свист вітру, а в дощову погоду в салон потрапляє вода, що викликано недоліком передньої лівої дверки, з неякісного матеріалу виготовлено резинові пильники дверей автомобіля, через які проведено електричні провідники на скло підйомники та акустику, внаслідок чого пильники потріскали, на передньому лівому сидінні, внизу, з-заді не прилягає пластикова оббивка, якою обшито металеву конструкцію кріплень сидіння, підчас прослуховування авто магнітоли щось гримить в дверках, гримить шторка заднього скла, гримлять дверні карти, погано закриваються задні дверцята автомобіля».

Згідно акту передання приймання дорожньо-транспортного засобу від 21.06.2007 року, автомобіль було передано для виконання гарантійного ремонту.

Згідно заказ-наряду від 21.06.2007 року фахівцями на станції технічного обслуговування було виконано наступні роботи: «діагностика ходової частини, дверна карта передня ліва с/у, дверна карта передня права с/у, контроль розвал-сходження, задня декорат. накладка с/у».

25.07.2007 року згідно акту передання-приймання транспортного засобу, позивач знову звернувся на станцію технічного обслуговування з клопотанням провести технічне обслуговування та гарантійний ремонт автомобіля, однак з попереднього заказ-наряду № СТТО-1466 від 25.07.07 року та заказ-наряду № СТРС-1388 від 26.07.07 року, вбачається, що недоліки автомобіля знову не усунено, а автомобіль повернено позивачу 01.08.2007 року, при чому пробіг автомобіля збільшився на 75 км..

21.09.2007 року позивач знову звернувся до фахівців на станцію технічного обслуговування з заявкою на проведення гарантійного ремонту № СТЗ-000903, в якій вказав: «не працює АБС, слід замінити лезо щітки правого та лівого склоочисника, усунути стук в правій і лівій передній дверці, електрошторці заднього скла, відрегулювати скло-підйомник передньої лівої дверки та усунути дефект цієї ж дверки, оскільки підчас експлуатації автомобіля в салоні відчутний свист вітру, горить контрольна лампа проходження технічного обслуговування».

21.09.2007 року, згідно акту передання-приймання транспортного засобу від 21.09.2007 року, автомобіль було передано для виконання гарантійного ремонту і частково усунено заявлені недоліки, зокрема як зазначено в заявці на виконання гарантійного ремонту № СТЗ-000903, в графі «Результат расмотрения»: «1. АБС устранено; 2. резинка склоочетителя не подлежит гарантийной замене на данном автомобиле; 3. стук в дверях устранено; 4. ремонт задней шторки перенесено на другой день по согласию с клиентом; 5. стеклоподемник отрегулирован; 6. заводской дефект дверки устранен; 7. контрольная лампа погашена».

17.10.2007 року позивач знову звернувся до фахівців на станцію технічного обслуговування з заявою на проведення гарантійного ремонту, якою просив усунути недоліки автомобіля, які виявились у сильному стуку в ходовій та рульовій частині автомобіля, дефекті лівої передньої дверки, несправності контрольних приладів (пропадають числа), необхідності заміни «молдінгів», оскільки на них неякісний нікель, який змивається водою, а також з приводу недоліків, встановлених на даху автомобіля «молдінгів», які відстали і деформувалися, а також вказував на те, що гримить салон автомобіля.

17.10.2007 року згідно акту передання приймання дорожньо-транспортного засобу автомобіль передано для виконання гарантійного ремонту, однак недоліки автомобіля не усунено.

17.06.2008 року позивач знову звернувся до фахівців на станцію технічного обслуговування з заявкою про проведення гарантійного ремонту, в якій виклав наступне: «стук в ходовій частині автомобіля, скоріш за все слід замінити шарові опори, оскільки при проходженні технічного обслуговування працівниками станції технічного обслуговування було виявлено необхідність їх заміни в найкоротший строк; усунути недоліки задніх дверей, оскільки резинові «ущільнювачі» підчас експлуатації автомобіля труть об кузов, пошкоджуючи лакофарбове покриття. В місцях дотику лакофарбове покриття взагалі стерто до металу; при різкому натисканні акселератора відсутнє прискорення, автомобіль спочатку пригальмовує, а потім ривками набирає оберти. В холодному стані при незначному навантаженні троїть; підчас роботи двигуна, в ньому щось стукає; не працює АБS; не працює контрольний прилад миттєвих витрат пального, годинник та лічильник пробігу автомобіля; при початку руху автомобіля заднім ходом, а також переключенні швидкості з вищої передачі на нижчу, різкому відпусканні акселератора, щось з низу стукає об кузов автомобіля, скоріш за все глушник; при увімкненні чи вимкненні зчеплення відчутний сторонній шум, стук; погано закривається скло передньої лівої дверки автомобіля, оскільки підчас руху автомобілем відчутний свист вітру; підчас експлуатації автомобіля по нерівностям дорожнього покриття гримлять дверні карти; гримить шторка заднього скла; підчас встановлення аудіо-динаміків в задні двері автомобіля не було належним чином прикручено дверну карту задньої правої дверки; слід замінити кожух важеля перемикання передач, який виготовлено з неякісного матеріалу, через що він полопав. Про даний недолік було заявлено раніше, однак його не усунено; слід замінити бокові нікельовані «молдінги», оскільки їх теж виготовлено з неякісного матеріалу, через що пооблазив нікель. Про даний недолік теж було заявлено значно раніше, однак його не усунено; при натисканні педалі гальм пищать гальмівні колодки, що вказує на необхідність їх заміни, оскільки їх надмірний знос в гарантій строк вказує на те, що їх виготовлено з неякісного матеріалу; не працюють задні стійки, через що автомобіль погано керований, особливо відчутно коли з заді сидять пасажири; збільшились понад норму витрати пального»;

17.06.2008 року, згідно акту передання-приймання дорожньо-транспортного засобу № 17.06.2008 року, автомобіль було передано для виконання гарантійного ремонту.

Згідно заказ-наряду № 1376 Ch Е від 26.06.2008 року, було проведено гарантійний ремонт двигуна, а згідно заказ-наряду № 1367 Ch E вдруге було відремонтовано АБС, шляхом заміни підшипника ступіци передньої (маточина в зборі В11-3001030), а в усуненні решти недоліків відмовлено, про що складено рекламаційний акт.

У звязку з відмовою усунути в гарантійному порядку недоліки автомобіля, позивач 10.07.2008 року предявив відповідачу претензію, якою вимагав відремонтувати автомобіль в гарантійному порядку, однак листом-відповіддю на претензію вих.. № 304 від 05.08.2008 року відповідач відмовив позивачу в гарантійному ремонті автомобіля, посилаючись на те, що на комплектуючі деталі автомобіля встановлено гарантію меншої тривалості, аніж на автомобіль.

Недолік, що виявився у стуку глушника об кузов автомобіля усунено позивачем за власний кошт згідно заказ-наряду № СТРС-01736 від 10.07.08 року.

10.10.2008 року позивачем за власні кошти згідно заказ-наряду № СТРС-02758 замінені задні шарові опори у звязку з відмовою їх заміни в гарантійному порядку. Вартість шарових опор та їх заміни склала 342 грн. 74 коп., що підтверджено фіскальним чеком від 10.10.08 року та заказ-нарядом № СТРС-02758 від 10.10.08 року. Недолік АБS, про який заявлено згідно заяви від 10.10.2008 року не відремонтовано.

08.12.2008 року позивач знову звернувся на станцію технічного обслуговування з заявкою № СТЗ-002997, згідно якої заявив про те, що не працює АВS, стук в підвісці автомобіля, з переду, при запуску холодного двигуна щось виє. В графі «результат расмотрения» фахівцями станції викладено висновок з приводу заявлених недоліків: «замінити втулки переднього та заднього стабілізатора, замінити сайлентблоки переднього лівого ричага (задній), замінити ступіцу переднього лівого колеса по гарантії».

Згідно заказ-наряду № СТРС-03419 від 23.12.08 року за кошт позивача були замінені втулки стабілізатора, а решта недоліків не усунена, через відсутність запчастин.

19.02.2009 року станція технічного обслуговування, на якій проводилось технічне обслуговування та гарантійний ремонт автомобіля, відмовила позивачу в виконанні будь-яких гарантійних ремонтів, посилаючись на те, що закінчився договір з ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ».

25.05.2009 року позивач звернувся на станцію технічного обслуговування ВАТ «Вінниччина-Авто», де згідно акту виконаних робіт № ЗА-0000527 в гарантійному порядку було замінено підшипник ступіци передній, а згідно акту виконаних робіт № ЗН-0000536, замінено підшипник ступіци задній..

Посилаючись на те, що придбаний у відповідача автомобіль має численні недоліки і постійно ламається, позивач звернувся до суду з позовом, де в подальшому збільшив свої вимоги і просив суд стягнути з відповідача на його користь збитки, що складаються з вартості автомобіля, різниці між ціною товару підчас придбання автомобіля, і ціною, що склалась на момент розгляду судової справи та інших понесених витрат в загальній сумі 119 225 грн. 24 коп.. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь 304 994 грн. неустойки і компенсацію завданої моральної шкоди в сумі 50 000 грн..

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача позов не визнали, суду надали письмові заперечення, а також додатково пояснили, що гарантія на автомобіль хоч і складає 2 роки або 100 000 км., однак має певні обмеження на окремі вузли і агрегати автомобіля про що зазначено в сервісній книжці, яка позивачем підписана. Також позивач підписав акт приймання-передачі транспортного засобу, в якому зазначено, що документацію на автомобіль отримав, ознайомлений з правилами експлуатації та гарантійними зобовязаннями, а тому відповідач вважає, що гарантійні зобовязання продавця не поширюються на всі вузли та агрегати автомобіля, як на те посилається позивач.

Щодо позовної вимоги про відмову від договору і стягнення збитків, зокрема вартості товару, різниці між ціною товару підчас придбання автомобіля і ціною, що склалась на момент розгляду судової справи та інших витрат, відповідач зазначив, що позивач не надав суду доказів наявності істотних недоліків в автомобілі, які передбачені п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак на його думку відсутні правові підстави вимагати розірвання договору та повернення сплачених коштів.

Позовну вимогу про сплату неустойки відповідач теж вважає безпідставною, оскільки вважає, що всі заявлені позивачем недоліки були усунені в межах 14 календарних днів.

Позовна вимога про стягнення з відповідача коштів на відшкодування моральної шкоди на думку відповідача теж не підлягає задоволенню, оскільки позивач не надав доказів завданої йому моральної шкоди, а також доказів того, що автомобіль є продукцією небезпечною для його життя і здоровя.

За наведених обставин, а також з підстав зазначених у запереченнях і поясненнях на позовну заяву відповідач вважає позов безпідставним, необґрунтованим і просив відмовити в його задоволенні.

Представник співвідповідача ОСОБА_4 позов не визнала, суду пояснила, що всі недоліки про які заявляв позивач були усунені, а тому вважає, що позовні вимоги безпідставні, через що просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм всебічну, повну та обєктивну оцінку, суд прийшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Як встановлено судом, 24 квітня 2007 року в автомобільному салоні, що знаходиться в м. Вінниці по вул.. Привокзальна, 1, позивач отримав консультацію спеціалістів з продажу відносно автомобілів «CHERY EASTAR», його технічних характеристик, ціни і гарантії.

Перед укладенням договору купівлі-продажу, спеціалісти запевнили, що автомобіль характеризується позитивно і продавець гарантує відмінну службу автомобіля впродовж 2-х років або 100 000 км. пробігу.

Як доказ цьому 24 квітня 2007 року відповідач надав позивачу рекламні буклети на автомобіль «CHERY EASTAR», в яких не зазначено жодних гарантійних обмежень на вузли чи агрегати автомобіля (а. с. 11, 12).

Вказані обставини також підтверджуються свідченнями допитаного в судовому засіданні 27 квітня 2010 року свідка ОСОБА_5, який 24 квітня 2007 року теж був присутній в автомобільному салоні.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів», гарантійні зобовязання у будь-якому випадку включають також будь-які зобовязання виробника (виконавця) або продавця, передбачені рекламою.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про рекламу», реклама це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Погодившись на умови запропоновані відповідачем та враховуючи гарантію (2 роки або 100 000 км.) яку відповідач надав на автомобілі даної марки, що було підтверджено рекламними буклетами, позивач уклав з відповідачем договір, отримав рахунок-фактуру № 657531 від 24.04.2007 року (а. с. 13) і згідно квитанції від 25 квітня 2007 року (а. с. 14) сплатив вартість автомобіля.

Відповідно до ч. 3 ст. 676 ЦК України, гарантійний строк на комплектуючий виріб дорівнює гарантійному строку на основний виріб і починає спливати одночасно з ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 675 ЦК України, гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Будь-які договори відносно обмеження гарантії на автомобіль підчас укладення договору купівлі-продажу 24 квітня 2007 року сторони не укладали, а документацію на автомобіль, в тому рахунку й сервісну книжку, позивач отримав наступного дня після укладання договору та сплати вартості автомобіля, що підтверджується актом прийому-передачі транспортного засобу (а. с. 17), в якому зазначено, що автомобіль, комплектуючі і документація автомобіля передані покупцю 25 квітня 2007 року.

Крім того, з вкладиша сервісної книжки «ГАРАНТІЙНІ ЗОБОВЯЗАННЯ ВИРОБНИКА (ПРОДАВЦЯ)» вбачається, що умови гарантії з обмеженнями закреслені і на сторінках 19 та 20 виконаний напис: «Автомобіль було придбано за умови дотримання продавцем (виробником) зобовязань передбачених рекламою, а саме поширення гарантійних зобовязань на всі комплектуючі вироби протягом усього гарантійного періоду 2 роки або 100 000 км. пробігу». Сервісна книжка підписана представником відповідача та скріплена його печаткою.

Той факт, що сторони не погодили обмежень гарантії на окремі вузли і агрегати автомобіля меншої тривалості, аніж на сам автомобіль, також підтверджується договором купівлі-продажу від 25.04.2007 року ( а. с. 15), який був запропонований відповідачем і не був підписаний позивачем саме з тих підстав, що п. п. 4.1.7., 5.2., 10.6. цього договору передбачали дотримання умов гарантії із встановленими обмеженнями, що викладені у вкладишу сервісної книжки «Гарантійні зобовязання Виробника».

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні, яке відбулось 27 квітня 2010 року пояснив суду, що позивач ОСОБА_1 не погодився на обмеження гарантії і пропонував відповідачу передати автомобіль на умовах гарантії 2 роки або 100 000 км. без обмежень або повернути сплачені за нього кошти.

З акту прийому-передачі транспортного засобу від 25 квітня 2007 року (а. с. 17) вбачається, що відповідач передав автомобіль і документацію на нього, в тому числі і сервісну книжку із внесеними до вкладишу «Гарантійні зобовязання Виробника» змінами, а отже відчужив автомобіль на умовах гарантії 2 роки або 100 000 км. без обмежень на окремі вузли і агрегати, хоча мав реальну можливість повернути позивачу сплачені за товар кошти.

Як вбачається з заяви про збільшення позовних вимог від 22.03.2010 року, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки (понесені витрати) в сумі 119 225 грн.. 24 коп..

Вивчивши матеріали справи і дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення даної позовної вимоги з наступних підстав.

На правовідносини, що виникають з договорів купівлі-продажу між продавцем, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару та покупцем фізичною особою, який придбаває товар для особистого, домашнього або іншого використання, що не повязано з його підприємницькою діяльністю, поширюється законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про захист прав споживачів», законодавство про захист прав споживачів складається з Закону України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_6 кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦК України, основним актом цивільного законодавства України є ОСОБА_6 кодекс України.

Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон).

Відповідно до ч. 3 ст. 698 ЦК України, до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих ОСОБА_6 Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

За таких обставин, до відносин між сторонами в першу чергу слід застосовувати положення ОСОБА_6 кодексу України і лише у випадку коли відносини не врегульовані ОСОБА_6 кодексом України, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.96 року, «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», під збитками слід розуміти витрати, зроблені кредитором (споживачем), втрати або пошкодження його майна, а також не одержані ним доходи, які він одержав би, якби зобовязання було виконано боржником (продавцем, виконавцем, виготівником).

Відповідно до ч. 1 ст. 1209 ЦК України, продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) зобовязаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товарів, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них.

Відповідно до п. 4, ч. 1, ст. 708 ЦК України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обовязковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором:

1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення;

2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні;

3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни;

4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

З матеріалів справи (а. с. 18 157) судом встановлено, що придбаний позивачем згідно квитанції від 25.04.2007 р. (а. с. 14) за 83 560 грн. автомобіль мав незастережні продавцем недоліки, а тому суд вважає, що в силу положення п. 4. ч. 1 ст. 708 ЦК України, з відповідача слід стягнути вартість автомобіля в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 710 ЦК України, у разі відмови покупця від договору та повернення продавцю товару неналежної якості покупець має право вимагати відшкодування різниці між ціною товару, встановленою договором, і ціною відповідного товару на момент добровільного задоволення його вимоги, а якщо вимогу добровільно не задоволено продавцем, на момент постановлення судом рішення.

Згідно з квитанцією від 25.04.2007 року, автомобіль придбано за ціною 83 560 грн., а згідно з рахункомфактурою № 684544-R00105/2 від 23 лютого 2009 року, ціна автомобіля CHERY EASTAR аналогічної комплектації на даний час складає 115 209 грн.., відповідно має місце різниця цін в сумі 31 649 грн.., яка в силу ч. 4 ст. 708 ЦК України у разі відмови від договору на вимогу покупця відшкодовується продавцем.

Стягненню підлягають також витрати понесені позивачем на розрахунково-касове обслуговування у звязку із сплатою вартості автомобіля, які згідно квитанції від 25 квітня 2007 року (а. с. 44) складають 83 грн. 56 коп., витрати у звязку з реєстрацією транспортного засобу, які згідно заяв на переказ готівки від 26.04.2007 року № 89, 90, 91,92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103 ( а. с. 45 59) разом з послугами банку в сумі складають 2 818 грн. 62 коп.., витрати на тонування скла автомобіля, які згідно заказ-наряду СТРС-776 від 25.04.2007 року та фіскального чеку від 25.04.2007 року складають 534 грн. 00 коп., витрати на усунення недоліку, що виявився у стукові глушника об кузов автомобіля, які згідно заказ-наряду № СТРС-01736 від 10.07.08 року складають 26.60 грн. та витрати позивача повязані із заміною шарових опор (заказ-наряд № СТРС-02758 від 10.10.08 року) в сумі 342.74 грн.., а в загальній сумі 3805 грн. 52 коп..

У стягненні на користь позивача витрат у звязку з технічним оглядом автомобіля, які згідно заяв на переказ готівки від 26.04.2007 року № 275, 276, 277, 278, 279, 280, 281, 282 (а. с. 60 67) разом з послугами банку складають 108 грн. 72 коп. та витрат на придбання ковриків в автомобіль, які згідно товарного чеку від 28.04.2007 року (а. с. 68) складають 100 грн. 00 коп. суд відмовляє, оскільки технічний огляд є обовязковою умовою допущення до експлуатації будь-якого автомобіля, а придбані позивачем коврики, як зазначено в товарному чеку є універсальні і можуть бути без втрати їх якості і вартості зняті з даного автомобіля і встановлені на будь-який інший автомобіль.

Отже, загальна сума понесених позивачем витрат (збитків), відшкодування яких присуджує суд, складає 119014 грн. 52 коп..

Позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в сумі 304 994 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі в звязку з наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 709 ЦК України, вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 709 ЦК України, за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару.

Відповідно до п. 10 Постанови № 5 від 12.04.96 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», за кожний день затримки усунення недоліків понад чотирнадцятиденний або встановлений за домовленістю сторін строк споживачеві сплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості товару на час предявлення вимоги, а в разі зниження ціни виходячи з вартості товару на час купівлі.

Матеріалами справи, зокрема заявкою на ремонт від 18 травня 2007 року (а. с. 20) підтверджується факт звернення позивача з вимогою усунути дефект, який полягав у стукові в двигуні.

Відповідно до п. 26 «Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів», який затверджено Наказом Міністерства промислової політики України 29.12.2004 року за № 721 і зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 січня 2005 року за № 72/10352, після виконання робіт із гарантійного ремонту Виконавець робить відмітку в Сервісній книжці про проведення гарантійного ремонту із зазначенням номера й дати оформлення наряду-замовлення, згідно з яким було виконано гарантійний ремонт. Споживач підписом у наряді-замовленні підтверджує виконання гарантійного ремонту, перевірку відповідності ДТЗ вимогам нормативних документів в частині виконаних робіт, укомплектованості та отримання ДТЗ.

В сервісній книжці відмітка про виконання гарантійного ремонту із зазначенням номера й дати оформлення наряду-замовлення відсутня.

Із заказ-наряду від 18.05.2007року (а. с. 21) вбачається, що виконавець ремонту виконав такі роботи: «1. Т/о №1 а/м CHERY; 2. регулировка углов установ. коле.; 3. Диагностика электрооборуд.; 4. Акустика зад/уст-ка».

Будь-які докази виконання гарантійного ремонту двигуна в межах встановленого ст. 709 ЦК України граничного (чотирнадцятиденного) терміну відсутні.

Факт невиконання відповідачем заявленого 18.05.2007 року дефекту двигуна підтверджується також повторними зверненнями позивача з заявами на виконання гарантійного ремонту двигуна від 17.06.2008 року (а. с. 35) та від 26.06.2008 року.

Єдиний доказ в матеріалах справи, який підтверджує виконання гарантійного ремонту двигуна є заказ-наряд № 1376 Ch E від 26.06.2008 року (а. с. 37).

За таких обставин, коли з матеріалів справи слідує, що про дефект двигуна позивач заявив ще 18.05.2007 року, а докази виконання гарантійного ремонту двигуна датовані 26.06.2008 р., суд приходить до висновку, що відповідач прострочив виконання ремонту двигуна на 390 днів.

Слід також зазначити, що рекламаційним актом від 27.06.2008 року (а. с. 39) встановлено, що підчас роботи двигуна в ньому щось стукає, однак жодних доказів виконання гарантійного ремонту двигуна і усунення вказаного недоліку відповідач суду не надав.

З пунктів 1, 2, 4, 5, 7, 9, 13, 14, 15 та 16 зазначеного рекламаційного акту також вбачається, що членами комісії був оглянутий автомобіль позивача і виявлені такі недоліки: стук в ходовій (люфт задньої правої шарової опори); недолік ущільнювача задньої дверки; недолік (не працює) АБС; обрив гуми кріплення глушника; недолік передньої правої дверки (належним чином не закривається скло); з неякісного матеріалу виготовлений кожух важеля перемикання швидкостей, який весь потріскав; з неякісного матеріалу виготовлені бокові нікельовані молдінги, нікель з яких змивається водою; з неякісного матеріалу виготовлені гальмівні колодки, на що вказує їх надмірне спрацювання; не працюють задні стійки автомобіля.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази усунення в гарантійному порядку (крім АБС) перелічених в рекламаційному акті недоліків.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази усунення недоліків, про які позивач заявляв згідно заявки від 21.06.2007 року (а. с. 24), зокрема відносно гарантійної заміни встановлених на дверцятах автомобіля гумових пильників, які потріскали.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Представники відповідача та співвідповідача в судовому засіданні посилалися на те, що всі заявлені позивачем недоліки були усунені в межах чотирнадцятиденного терміну, однак доказів на підтвердження вказаних обставин та виконання гарантійних ремонтів по усуненню заявлених позивачем недоліків суду не надали.

За таких обставин, коли зазначені вище недоліки, що виникли в межах гарантійного строку незважаючи на вимоги позивача до цього часу не усунені, суд приходить до висновку, що в позивача відповідно до положення ст. 709 ЦК України виникло право на неустойку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік.

У тому разі коли на момент звернення з позовом про стягнення неустойки було прострочено понад один рік, стягнення неустойки за минулий час обмежується одним роком перед зверненням до суду, якщо не будуть визнані поважними причини пропуску (п. 21 Постанови № 5 від 12.04.96 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів»).

Хоч відповідач прострочив виконання гарантійного ремонту більше ніж на один рік, однак враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що визначаючи розмір неустойки слід виходити з розрахунку: 365 днів (один рік) перемножити 835 грн. 60 коп. (1% вартості автомобіля), що становитиме 304 994 грн. неустойки.

Одночасно з тим суд відзначає, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

ОСОБА_6 кодексу України не містять переліку таких обставин. Судова практика виходить із того, що істотне значення можуть мати обставини, які стосуються ступеня виконання зобовязання, причин невиконання або неналежного виконання, незначного прострочення у виконанні зобовязання, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо ( Розяснення ВАСУ «Про деякі питання практики застосування майнової відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань).

Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», неустойку може бути зменшено за клопотанням відповідача, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно із збитками споживача, ступінь виконання зобовязання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу.

Ретельно дослідивши всі обставини справи суд не знайшов підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки причиною невчасного виконання зобовязання щодо проведення гарантійного ремонту є винні дії відповідача, бо саме відповідач негайно не усунув недоліків автомобіля, які виникли в межах гарантійного строку, хоча мав реальну можливість їх усунути. Крім того відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру неустойки, а отже підстави для її зменшення відсутні.

Позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 50 000 грн. моральної шкоди суд задовольняє частково в сумі 5000 грн. з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03 95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Як встановлено судом, відповідач продав позивачу товар неналежної якості, внаслідок чого останній був вимушений користуватись товаром з недоліками, постійно відвідувати станцію технічного обслуговування з метою виконання гарантійних ремонтів та звертатись до суду за захистом своїх прав. В звязку з цими подіями позивач витрачав свій вільний час на написання заяв, листів, претензій, позову, конфліктував з посадовими особами представника відповідача. Тяганина триває між сторонами з 2007 року і як пояснює позивач, весь цей час він нервував і хвилювався, в звязку з чим зазнавав психічних страждань, бо сплативши за автомобіль 83 560 грн. отримав товар з недоліками і впродовж трьох років вимушений був відстоювати свої права.

Визначаючи розмір компенсації за завдану моральну шкоду суд враховує тривалість позасудового та судового спору, що виник між сторонами, психічні страждання, які полягають у нервуванні позивача та вимушені зміни в його житті, а також інші обставини, що мають значення і вважає, що компенсація 5000 грн. буде достатньою сумою компенсації за завдану моральну шкоду.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь держави слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1700 грн. та інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. на користь позивача.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 4, 22, 23, 258, 551, 675, 676, 698, 708, 709, 710, 1167, 1209 ЦК України, ст. ст. 2, 7, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», п. п. 10, 11, 20, 21 Постанови № 5 від 12.04.96 р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03 95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково;

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕЙ Автомотів» (03045, м. Київ, Столичне шосе, 90, ) на користь ОСОБА_1 119014 грн. 52 коп.., понесених ним витрат, 304 994 грн. неустойки, 5000 грн. моральної шкоди та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи;

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕЙ Автомотів» (03045, м. Київ, Столичне шосе, 90, ) на користь держави 1700 грн. державного мита;

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подано протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд.

Головуючий: