КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-257/2010
Провадження № 257
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

при секретарі Шелестеній О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, усунення від спадкування, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на майно ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визначення розміру часток, усунення від спадкування, встановлення факту , що має юридичне значення, визнання права власності посилаючись на те, що з 1995 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5, з яким у 1999 року зареєструвала шлюб . З 1995 року вона стала проживати з ОСОБА_5 та його престарілою матір»ю ОСОБА_6 , вела з ними спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 , де і сама була зареєстрована. Вказана квартира належала її чоловіку та його матері ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на житло. Частки вказаним свідоцтвом між співвласниками не були визначені. 12.01.2001 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 належну їй ? частину квартири. 23.05.2001 року ОСОБА_6 померла, всі матеріальні витрати по похованню понесла позивач та її чоловік. У 2004 році позивач вирішила зареєструватись як приватний підприємець та з метою уникнення фінансового ризику спільного майна, вони з чоловіком прийшлим до спільної згоди щодо розірвання шлюбу. Рішенням Київського райсуду м. Полтави від 29.11.2004 року шлюб був розірваний. Проте позивач продовжувала спільно проживати з ОСОБА_5 вести господарство. З 2004 року ОСОБА_5 почав хворіти у зв»язку з чим неодноразово знаходився на лікуванні у стаціонарних відділеннях лікарень, переніс складну операцію, постійно отримував підтримуюче лікування вдома. Останній рік свого життя знаходився у безпорадному стані, не міг себе обслуговувати , самостійно пересуватись за межами квартири. Мало місце періодичне порушення свідомості, розвинулись інші хвороби, була виявлена пухлина, в зв»язку з чим був госпіталізований до Полтавського обласного клінічного онкодиспансеру, звідки переведений до 1 міської клінічної лікарні, де 04.11.2008 року помер. Позивач здійснювала постійний догляд за чоловіком, забезпечувала належним харчування, лікуванням, понесла всі витрати по його похованню. Про існування відповідача не знала, оскільки останній не спілкувався з померлим, не відвідував його , не був присутній на похованні.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просили позов задовольнити , визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2 , за:

ОСОБА_5 ? частина, ОСОБА_6 ? частина .

Усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після померлого 04 листопада 2008 року ОСОБА_5, встановити, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_5 , який помер 04 листопада 2008 року однією сімєю з 1999 року, визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково в частині встановлення часток на квартиру, в іншій частині позовні вимоги не визнав та пояснив, що його батьки були розлучені, він спілкувався з батьком , підтримував з ними стосунки , в його квартирі останній раз був у 2001 році. На похоронах батька не був з метою уникнення конфлікту з позивачем. Знає, що його батько з позивачем спільне господарство не вели, проживали в різних кімнатах. Про стан здоров»я батька був обізнаний, останній рік відвозив батька до лікарні, купував ліки, про те які саме не пам»ятає . Від надання матеріальної допомоги ОСОБА_5 відмовлявся, оскільки отримував пенсію у розмірі 1 200 грн. Просив в цій частині відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача підтримав позицію відповідача та додатково пояснив, що суду не надано доказів, що ОСОБА_5 потребував допомоги, а відповідач ухилявся від її надання. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Другої Полтавської державної нотаріальної контори та П ПБТІ «Інвентаризатор» в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність.

Суд, заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 03 січня 1997 року відділом приватизації житла Полтавської міської ради видане свідоцтво про право власності на житло на ОСОБА_6, ОСОБА_5 , у якому зазначено, що їм на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_3 . Частки кожного із співвласників у вказаному свідоцтві про право власності не визначені.

Згідно ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, тобто частки у спільній власності повинні бути рівними, визначені по 1/2 частині спільного нерухомого майна за кожним власником.

Так як встановлення часток у спільній приватній власності необхідне для отримання спадщини, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Встановлення факту проживання однією сім»єю

16 жовтня 1999 року в Київському відділі РАЦС Полтавського МУЮ, актовий запис № 70 зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

У судовому засіданні відповідачем не оспорювався факт укладення шлюбу та проживання в шлюбі його батька та позивача по справі до 2004 року.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29.11.2004 року шлюб між вказаними особами був розірваний.

У судовому засіданні добуто достатньо доказів, що з 1999 року позивач з ОСОБА_5 проживали однією сім»єю, вели спільне господарство , мали єдиний бюджет, аж до смерті ОСОБА_5, яка настала 04.11.2008 року.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями свідків :

-Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що проживає по-сусідству з позивачем, знала її чоловіка ОСОБА_5, які весь час проживали разом , однією сім»єю. У 2007 року ОСОБА_5 дуже захворів, у 2008 році пересувався лише за допомоги дружини, потребував матеріальної допомоги на придбання ліків. Позивач неодноразово на ці потреби позичала у неї кошти . У вересні 2008 року ОСОБА_5 переніс операцію та йому стало гірше. Увесь цей час позивач знаходилась біля нього, здійснювала за ним догляд, його стан був безпомічним, самостійно не міг пересуватись, у зв»язку з чим його відвідували лікарі. Всі витрати по похованню понесла позивачка. З рідних ОСОБА_5 знає його сестру, з якою останній перебував у неприязних стосунках, не пускав до квартири. Про сина ОСОБА_5 нічого не знає, покійний за час життя нічого не розповідав .

-свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що працює лікарем 1 МКЛ м. Полтави, в кінці 2007 року до неї звернувся ОСОБА_5 з дружиною позивачем по справі з приводу обстеження та лікування . Потім він звертався в кінці весни 2008 року в зв»язку з погіршенням стану здоров»я. З кінця травня по вересень 2008 року ОСОБА_5 лікувався вдома, амбулаторно, потребував сторонньої допомоги, пересувався у межах кімнати за допомогою дружини. З вересня 2008 року його стан здоров»я значно погіршився, спостерігалось запаморочення, потреба в підтримці під час руху, оскільки самостійно не міг рухатися, самостійно не міг себе обслуговувати, потребував цілодобового нагляду та допомоги.

-свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що працює дільничною медсестрою 1 МКЛ м. Полтави , знає сім»ю позивача з 2000 року, оскільки приходила до них на протягом всього цього часу для надання медичної допомоги, робила ін»єкції. У 2008 році чоловік позивача ОСОБА_5 захворів, у травні робила призначені лікарем медичні процедури. . З весни 2008 року у нього була нерухома ліва сторона, скаржився на головну біль, потім стан погіршився . У вересні 2008 року ОСОБА_5 був прооперований, по місцю його проживання, свідок робила перев»язки. ОСОБА_5 їй розповідав, що його син знає про його стан здоров»я, але не допомагає . Він не міг себе обслуговувати , потребував сторонньої допомоги. Позивач готувала йому їжу, давала ліки.

-свідок ОСОБА_10 суду пояснив , що знав ОСОБА_5 з 2004 року , який проживав однією сім»єю з позивачкою. З лютого 2008 році стан здоров»я ОСОБА_5 погіршився, позивач доглядала його, піклувалась про нього, допомагала рухатись по квартирі, забезпечувала ліками, викликала швидку допомогу . У серпні 2008 року його було направлено в онкологію, оскільки він не міг самостійно пересуватись, то свідок з позивачем та її сином перевозили його спочатку до онколікарні, а потім до неврологічного відділення 1 МКЛ. ОСОБА_5 скаржився йому на сина, що той не телефонує, не цікавиться його здоров»ям та життям, не надає матеріальної допомоги.

- Свідок ОСОБА_11 суду пояснила , що знала ОСОБА_5 більше 10 років, який до смерті проживав у тому ж будинку , де і вона мешкає. Восени 2008 року ОСОБА_5 за станом свого здоров»я став безпомічним, без сторонньої допомоги нічого не міг робити, пересуватись по квартирі. Позивач позичала гроші на придбання ліків для чоловіка. Про їх відносини може сказати , що це була зразкова сім»я, та в період з 2004 по 2008 рік ніяких змін у їх стосунках не було.

-Свідок ОСОБА_12суду пояснила, що знає позивача та її чоловіка ОСОБА_5 протягом тривалого часу . Позивач яка спочатку доглядала за свекрухою матір»ю ОСОБА_5, а потім і за своїм чоловіком. Всі витрати по похованню несла сама. Щодо розірвання шлюбу нічого не знає, ніяких змін у їх взаємовідносинах не відбулося. З кінця 2007 року ОСОБА_5 не міг самостійно за собою доглядати, все за нього робила позивач. Восени 2008 року стан здоров»я його погіршився, , йому важко було ходити, скаржився на слабість, постійні болі, потребував постійної допомоги, у зв»язку з цими обставинами позивач позичала у неї кошти За час життя, ОСОБА_5 скаржився їй на сина, що той не провідує його, хоча він йому телефонував , про свого сина він позивачу не говорив.

Суд не може прийняти до уваги пояснення свідка ОСОБА_13, рідної сестри ОСОБА_5, яка суду пояснила, що позивач з її братом ОСОБА_5 з 2004 року не проживала однією сім»єю , вона не знала про стан здоров»я брата, оскільки ні брат, ні позивач її про це не повідомляли. Також свідок пояснила, що вона проживає не в м. Полтаві, до брата приїжджала щороку, проте в його квартирі не проживала , а мешкала у знайомих. Такі обставини дають підстави суду вважати, що остання не може достовірно знати щодо обставин життя свого брата, а її посилання на той факт, що позивач не повідомила її про хворобу брата, підтверджує, що останній проживав з позивачем однією сім»єю.

Крім пояснення свідків вказані обставини підтверджуються квитанціями про придбання ритуальних товарів у зв»язку з похованням ОСОБА_5 , довідкою ГДЕД № 6 від 07.04.2009 року відповідно до якої в АДРЕСА_4 до дня смерті проживав та був зареєстрований ОСОБА_5, разом з ним проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_1.

Також суду надана довіреність від 03.11.2008 року , посвідчену головним лікарем ІМКЛ м. Полтави видана ОСОБА_5, якою він уповноважив свою дружину ОСОБА_1 отримати пенсію та вклад. Також зазначена довіреність має розпорядження щодо квартири та майна ОСОБА_5 А,Г. на користь позивача, проте у зв»язку з тим, що розпорядження майном повинно викладатись у встановленій законом формі, тому судом як заповіт воно не може бути прийняте. Зазначеною довіреністю ОСОБА_5 підтвердив статус ОСОБА_1 як його дружини.

усунення від спадкування

Частиною 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008р. правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобовязана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України . Факт ухилення особи від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обовязку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього, та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обовязку. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Правило частини пятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного Кодексу не були зобовязані утримувати спадкодавця.

Згідно свідоцтва про народження відповідач ОСОБА_14 є сином ОСОБА_15 та після реєстрації шлюбу йому присвоєно прізвище «Бондаренко»

Відповідно до ч.1 ст. 172 Сімейного Кодексу України дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що позивачем не було доведено факт ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю, та взагалі потреба у наданні допомоги.

У судовому засіданні встановлено зі слів відповідача, що він спілкувався зі своїм батьком, зустрічався з ним, що підтвердили свідки ОСОБА_16 ,який пояснив, на протязі 2003- 2005 він підвозив позивача на зустрічі до батька, які відбувались в місті, свідок ОСОБА_17, який бачив ОСОБА_5 разом з відповідачем, свідок ОСОБА_18, яка пояснила, що ОСОБА_5 не хотів , щоб вона з чоловіком відповідачем по справі приходили до нього в гості, до них він приходив 2 рази на рік, також спілкувались по телефону.

Також відповідач не заперечував у судовому засіданні, що йому був відомий стан здоров»я батька, він декілька разів підвозив його до лікарні, проте у зв»язку з чим останній звертався за медичною допомогою, призначене лікування, наслідки проведеного лікування, час операції про ці обставини суду пояснити не міг. Відповідач не заперечував також, що протягом останніх 1,5 місяці життя ОСОБА_5 потребував постійного стороннього догляду, який надавала позивач по справі. Відповідач в цей період не доглядав за ним, оскільки був у довгостроковому відрядження, про тяжкий стан здоров»я не знав.

Суд не може прийняти до уваги такі заперечення відповідача, оскільки вони спростовуються як поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_19, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які підтвердили, що за станом здоров»я ОСОБА_5 не міг себе самостійно обслуговувати, постійно потребував стороннього догляду та допомоги, придбання лікарських препаратів , яку здійснювала його дружина позивач по справі.

Згідно дослідженої в судовому засіданні амбулаторної картки на ім»я ОСОБА_5 з червня 2008 року ОСОБА_5 скаржився на стан здоров»я . 29.08.2008 року при огляді лікарем на дому встановлено , що загальний стан ОСОБА_5 тяжкий, повторно був оглянутий 04.09.2008 року, де було продовжено лікування та сторонній догляд за хворим. Також мається довідка Полтавського обласного онкодиспансеру від 09.10.2008 року щодо обстеження та призначеного лікування, виписка з історії хвороби № 8089 про проходження стаціонарного лікування в Полтавському обласному онкодиспансеру з 21 по 30 жовтня 2008 року з подальшим направленням на лікування.

За повідомленням 1 МКЛ м. Полтави ОСОБА_5 заходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні лікарні в період з 29.10.2008 року по 04.11.2008 року з діагнозом : стан після аденомектомії ( 30.09.08р.) цистома. Хронічний гнійний тубулоінтерстанціальний нефрит. ХДЕ 111.Гостре порушення мозкового кровообігу з лівобічною пірамідною недостатністю. Хворий потребував стороннього догляду, який здійснювався медичним персоналом та дружиною хворого ОСОБА_1

Позивачем надано чеки на придбання медичних препаратів за період з жовтня листопад 2008 року , які відповідачем не спростовані.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_5 був неспроможний своїми силами через тяжку хворобу фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим він потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, яку йому надавала позивач по справі.

Суд вважає, що вказане свідчить про те, що відповідач знав та розумів, що його батько потребує догляду, піклування і сторонньої допомоги, однак свідомо самоусунувся від надання допомоги та піклування про батька.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_5 не повідомляв йому про те, що йому необхідна допомога , кошти на придбання лікарських препаратів , не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання обов'язку по догляду за батьком, оскільки зазначена вище норма передбачає, що батьків зобов'язані доглядати їх діти і ніхто не зобов'язаний повідомляти повнолітнього сина про те, що його батько, за станом здоров»я потребує догляду та сторонньої допомоги, а він зобов'язаний такий догляд здійснювати.

Посилання відповідача на те, що його батько за життя отримав достатній розмір пенсії , він періодично надавав йому кошти на придбання ліків судом не можуть бути прийняті оскільки відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, таких доказів відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у судовому засіданні було встановлено та доведено, що відповідач, розуміючи, що його батько в силу свого стану здоров'я не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, маючи реальну можливість надавати таку допомогу, ухилявся він виконання свого обов'язку сина по догляду за батьком, не здійснював таку турботу, що підтверджується його поведінкою та невідвідуванням батька, перекладанням свого обов'язку по догляду за батьком на позивача та небажанням змінювати ці обставини, тому не має законного права на спадкування майна батька.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді АДРЕСА_5 , про прийняття якої до нотаріальної контори звернулись сторони по справі.

Оскільки суд прийшов до висновку, щодо задоволення позовної вимоги про усунення ОСОБА_3 від спадкування на майно ОСОБА_5, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання за Іванвною права власності на квартиру АДРЕСА_2.

На підставі вищевикладено та керуючись ст.ст. 357, 1224 ЦК України, ст. 172 СК України, ст.ст. 10,11,60, 209,212, 213-215, 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2 , а саме за:

ОСОБА_5 ? частина,

ОСОБА_6 ? частина .

Усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після померлого 04 листопада 2008 року ОСОБА_5.

Встановити, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_5 , який помер 04 листопада 2008 року однією сімєю з 1999 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення підлягає реєстрації в ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації

« Інвентаризатор».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням протягом 20 днів після цього апеляційної скарги.

Суддя Київського районного

суду м. Полтави Ж.В.Кузіна