Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-6045/2010 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Камінської О.О.,

розлянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про продовження строку на прийняття спадщини, визнання право власності та зустрічним поовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про продовження строку прийняття спадщини, визнання права власності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини після померлої 26 березня 2002 року ОСОБА_5 поважною, продовжити строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та визнати за ним ОСОБА_2 право власності по 1/4 частині житлового будинку №5 по вул.Жасмінна в м.Одесі, в порядку спадкування за законом. При цьому позивач посилається на те, що на підставі договору дарування від 05 грудня 1990 року його матері ОСОБА_5 належала 1/2 частина житловогбудинку №5 по вулиці Жасмінна в м.Одеси. 25 грудня 1999 року мати подарувала належну їй частину будинку ОСОБА_3 Про вказаний договір дарування стало відоме лише після смерті мати, в зв'язку з чим 20 травня 2002 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до :аблоцької Л.В. про визнання вищезазначеного договору дарування недійсним, 3-я особа колесниченко М.Є.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 25 березня 2008 року було визнано недійсним договір дарування 1/2 частини житлового будинку №5 по вулиці Жасмінна в м.Одесі, укладений 25 грудня 1999 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2008 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін. З урахуванням того, що на день смерті мати був договір дарування, якій в подальшому був визнаний недійсним, ОСОБА_1 не звертався до нотаріуса для оформлення спадщини, а вже після того як за рішенням суду договір дарування був визнаний недійсним, позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5, однак нотаріус відмовив у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини, в зв'язку з чим ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, при цьому зазначив, що на спадщину після смерті матері ОСОБА_5 мають право у рівних частках її діти: позивач, ОСОБА_2, ОСОБА_3, а тому проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, при цьому пояснив, що 1/2 частина житлового будинку №5 по вулиці Жасмінна в м.Одесі належала ОСОБА_5 і йому, так як він був зареєстрований за вказаною адресою, а тому вважає, що спадкова маса після смерті матері складається з Ул частини житлового будинку №5 по вулиці Жасмінна в м.Одесі, яка і підлягає розподілу між сторонами по справі у рівних частках.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1Є визнала

частково, надала до суду зустрічний позов у якому просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини після померлої 26 березня 2002 року ОСОБА_5 поважною, продовжити строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та визнати за нею право зласності на 1/3 частину від '/г частини житлового будинку №5 по вул.Жасмінна в м.Одесі, в порядку спадкування за законом.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, матеріали справи №2-1254/08, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, на підставі договору дарування від 05 грудня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської нотконтори, зареєстрованого в реєстрі за №2-8512, ОСОБА_5 належала 1/2 частина житлового будинку №5 по вулиці Жасмінна в м.Одесі.

25 грудня 1999 року ОСОБА_5 подарувала належну їй частину будинку ОСОБА_3, що підтверджується договором дарування від 25 грудня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №3069.

Однак, з 15 березня 1991 року по день смерті - 26 березня 2002 року ОСОБА_5 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з - ОСОБА_2, якій і по цей час проживає за вказаною адресою у спірному будинку, в зв'язку з чим про договір дарування від 25 грудня 1999 року ОСОБА_4 і ОСОБА_2 дізналися лише після смерті матері.

20 травня 2002 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 JI.B. про визнання вищезазначеного договору дарування недійсним, 3-я особа ОСОБА_4

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 25 березня 2008 року було визнано недійсним договір дарування 1/2 частини житлового будинку №5 по вулиці Жасмінна в м.Одесі, укладений 25 грудня 1999 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 JI.B. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2008 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Верховного ОСОБА_5 України від 10 листопад 2010 року касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 JI.B. на рішення Київського райсуду м.Одеси від 25 березня 2008 року і ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2008 року по вищезазначеній справі закрито, в зв'язку з відмовою від поданої касаційної скарги.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що строк прийняття спадщини пропущений з поважної причини, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 JI.B. і ОСОБА_4 в частині визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини після померлої 26 березня 2002 гюку ОСОБА_5 поважною і продовження строку прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 підлягають задоволенню.

ОСОБА_5, яка померла 26 березня 2002 року (свідоцтво про смерть від 26 березня 2002 зоку, актовий запис №253) є матерю ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 JI.B. та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку №5 по вулиці Жасмінна в м.Одесі.

Як вбачається з відповіді завідуючої Третьої одеської держнотконтори від 07 вересня 2010 року, заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 15 жовтня 2008 року подав син померлої ОСОБА_2, більш до нотконтори ніхто не звертався.

ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 JI.B. є спадкоємцями першої черги і відповідно до ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкуванні за законом мають рівні частки.

Доводи ОСОБА_2, що спадкова маса після смерті матері складається з % частини житлового будинку №5 по вулиці Жасмінна в м.Одесі не можуть бути прийняті судом до уваги, так як відповідачем не надано жодного правовстановлюючого документа в підтвердження того, що він є власником 1/4 частини спірного будинку.

При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності за ним і ОСОБА_2 по 1А частині житлового будинку №5 по вул.Жасмінна в м. Одесі, в порядку спадкування за законом підлягають частковому задоволенню, а зустрічні вимоги ОСОБА_3 про визнання за нею право власності на 1/3 частину вищезазначеного будинку в прядку спадкування за законом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.ст.529,548,549,550 ЦК України в редакції 1963 року, тому як спадщина відкрилась і була прийнята в період дії цього закону.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.529,548,549,550 ЦК України в редакції 1963 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Продовжити строк прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті 26 березня 2002 року ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину - нтлового будинку №5 по вул.Жасмінна в м.Одесі, в порядку спадкування за законом після смерті 26 березня 2002 року ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку №5 по вул.Жасмінна в м.Одесі, в порядку спадкування за законом після смерті 26 березня 2002 року ОСОБА_5, в іншої частині позовних вимог відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті 26 березня 2002 року ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку №5 по вул.Жасмінна в м.Одесі, в порядку спадкування за законом після смерті 26 березня 2002 року ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя