Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-86/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» січня 2010 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Пархоменко А.В.,

за участю: позивачів ОСОБА_1 й ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3, представників відповідача обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник» ОСОБА_4 та ОСОБА_5, представника третьої особи управління містобудування та архітектури Броварської міської ради Київської області ОСОБА_6 та представника третьої особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 й ОСОБА_2 до обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник» (далі ОСББ «Будівельник»), треті особи: управління містобудування та архітектури Броварської міської ради Київської області та інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, про зобовязання надати згоду на розширення площі балкону в багатоквартирному житловому будинку,

в с т а н о в и в:

У квітні 2009 року ОСОБА_1 й ОСОБА_2 звернулися до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовували тим, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира 58, що розташована на другому поверсі будинку 3 по вулиці Марії Лагунової у місті Броварах Київської області. З метою покращення умов проживання вони вирішили збільшити площу балкону, у звязку із чим звернулися до голови ОСББ «Будівельник» та до сусідів про надання згоди на проведення відповідних будівельних робіт. Сусіди в усній формі висловили ОСОБА_1 й ОСОБА_2 свою згоду на розширення ними площі балкону, а ОСББ «Будівельник», фактично не заперечуючи проти розширення площі балкону, все ж таки письмової згоди не надало, через що позивачі вимушені були самовільно розпочати будівельні роботи по розширенню площі балкону, яка становила 3,2 м.2 Просять суд зобовязати ОСББ «Будівельник» надати їм згоду на розширення площі балкону в квартирі АДРЕСА_1 у звязку із тим, що побудований ними балкон, площею 12,0 м2, відповідає будівельним нормам та стандартам.

Судом на підставі частини 2 статті 35 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) до участі у справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - управління містобудування та архітектури Броварської міської ради Київської області та інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області.

У судому засіданні позивачі ОСОБА_1 й ОСОБА_2, а також їхній представник ОСОБА_3 позов підтримали й просили його задовольнити.

У судовому засіданні представники відповідача ОСББ «Будівельник» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представники третіх осіб управління містобудування та архітектури Броварської міської ради Київської області, а також інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили у задоволенні позову відмовити через неправомірність заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивачів та їхнього представника в підтримання доводів позовної заяви, пояснення та заперечення представників відповідачів та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового приміщення від 01 лютого 1991 року під реєстраційним номером 24-30 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.8).

Квартира розташована на другому поверсі багатоквартирного житлового будинку.

З 16 жовтня 1987 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.9).

Житловий будинок під номером 3 по вулиці Марії Лагунової у місті Броварах Київської області перебуває на обслуговуванні в ОСББ «Будівельник».

У лютому 2009 року ОСОБА_2 звернувся до голови правління ОСББ «Будівельник» із письмовою заявою про надання згоди на розширення площі балкону в належній їм квартирі (а.с.51).

У судовому засіданні позивачі зазначили, що на подану заяву голова правління ОСББ «Будівельник» ОСОБА_4 офіційну письмову відповідь про її розгляд так і не надала, однак в усній формі повідомила про те, що якщо їхні сусіди не будуть заперечувати проти розширення площі балкону, то й вона не заперечуватиме проти цього.

У судовому засіданні представник ОСББ «Будівельник» й голова цього обєднання ОСОБА_4 пояснила, що дійсно у неї була розмова із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо розширення площі балкону, однак вона не давала усної згоди на розширення балкону. Письмової відповіді на звернення позивачів про надання згоди на розширення площі балкону вона також не давала, однак відразу звернулася до управління містобудування та архітектури Броварської міської ради Київської області за розясненням положень чинного законодавства України щодо проведення будівельних робіт по розширенню площі балкону в багатоквартирних житлових будинках. Отримавши письмову відповідь від управління містобудування та архітектури вона відразу повідомила про викладену в ній інформацію ОСОБА_2 й ОСОБА_1

За змістом статей 1, 4 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року № 2866-ІІІ (з наступними змінами та доповненнями) (далі Закону України «Про обєднання …») обєднання співвласників багатоквартирного будинку є юридичною особою, створеною власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Основна діяльність обєднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів обєднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам обєднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобовязань, повязаних з діяльністю обєднання.

Як вбачається із матеріалів справи обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник» зареєстроване 11 березня 2003 року і є правонаступником прав і обовязків житлово-будівельного кооперативу «Будівельник». Статутом цього обєднання визначено, що межі квартир і нежилих приміщень будинку визначаються згідно із планами, які містяться в технічних паспортах, поверхнями, що обмежені несучими та огороджуючими конструкціями. Виключно власністю членів обєднання є внутрішні несучі перегородки, елементи оздоблення огороджуючих та несучих конструкцій приміщень, тощо. Обєкти, що перебувають у спільній власності членів обєднання, передаються ними в управління правлінню обєднання. У спільній власності членів обєднання, зокрема, перебувають несучі та огороджуючі конструкції, міжповерхові перекриття, парапети тощо. Членами обєднання є власники квартир. Органами управління обєднання є загальні збори членів обєднання і правління обєднання. До виключної компетенції загальних зборів обєднання відносяться питання про використання обєктів, що перебувають у спільній власності членів обєднання та про визначення обмежень у їх використанні (а.с. 78, 81-92).

У судовому засіданні представник ОСББ «Будівельник» ОСОБА_4 наголосила, а інші учасники процесу підтвердили, що членство в цьому обєднанні набувається одночасно із набуттям права власності на квартиру в житловому будинку під номером 3 по вулиці Марії Лагунової в місті Броварах Київської області.

З копій протоколів загальних зборів ОСББ «Будівельник» № 9 від 04 червня 2008 року та № 14 від 14 липня 2009 року (а.с. 80, 176) видно, що загальними зборами цього обєднання вирішено заборонити ОСОБА_2 продовжувати будувати прибудову до квартири № 58 й зобовязано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знести прибудову до балкону шляхом демонтажу й повернути балкон у попередній стан. Ці рішення ОСББ «Будівельник» не оскаржувалися ОСОБА_2 й ОСОБА_1 та є чинними.

Згідно із копіями технічного висновку та проекту розширення площі балкону від 15 червня 2008 року товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Проектант» (а.с. 11-43) площа спірного балкону до проведення будівельних робіт становила 3,20 м2, а площа розширеного балкону становить 12,0 м2. За результатами обстеження та відповідними розрахунками встановлено, що балкон із розширеною площею може у подальшому використовуватися після проведення підсилення його існуючих конструкцій.

У судовому засіданні свідок зі сторони позивачів ОСОБА_2 й ОСОБА_1 ОСОБА_8 дала покази про те, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Її квартира знаходиться поряд із квартирою позивачів. Нею особисто перед початком будівельних робіт було надано в усній формі погодження на розширення площі балкону. Вважає, що побудований балкон, площею 12,0 м2, відповідає будівельним нормам й не створює небезпеки для оточуючих.

У судовому засіданні представник відповідача ОСББ «Будівельник» ОСОБА_5, допитана як свідок, дала покази про те, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2. Її квартира знаходиться поверх квартири позивачів ОСОБА_2 й ОСОБА_1 Будівництво спірного балкону було розпочато без погодження всіх мешканців будинку. Побудований балкон має вагу біля чотирьох тонн й кріпиться на зовнішню несучу стіну всього житлового будинку в звязку із чим почалися процеси руйнування будинку, якому вже понад тридцять років. Балкон, площею 12 м2, фактично є житловою кімнатою. Побудований балкон звужує огляд подвіря з її вікна, дах балкону не прибирається, на ньому в зимовий період збирається багато снігу й льоду, які час від часу у великій кількості спадають на подвіря двору, що створює небезпеку для оточуючих. Надання дозволу на будівництво подібних споруд призведе до того, що всі мешканці багатоквартирного будинку почнуть прибудовувати до своїх квартир балкони на різних поверхах, що в решті решт призведе до повного руйнування будинку.

У судовому засіданні свідок зі сторони відповідача ОСОБА_9 дала покази про те, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 на першому поверсі в одному із позивачами підїзді. Самовільно побудований балкон створює небезпеку для оточуючих. Взимку з нього падають великі глиби льоду та снігу. Почалося руйнування будинку. Побудований балкон створює додаткове навантаження на несучу стіну житлового будинку. Дозволу на розширення площі балкону у неї ніхто не запитував і вона заперечує проти існування цієї споруди.

У судовому засіданні свідок зі сторони відповідача ОСОБА_10 дав покази, що він проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4. Його квартира розташована понад квартирою позивачів через один поверх. Він заперечує проти існування балкону в тому вигляді у якому його збудовано. Побудована споруда зменшує видимість подвіря будинку з вікна його квартири. Взимку з цього балкону падає велика кількість снігу та льоду. Балкон збудовано на другому поверсі над будівлею, що розміщена на першому поверсі. Остання була збудована приблизно у 1985 році. Майже всі мешканці будинку заперечують проти існування спірного балкону.

Відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У судовому засіданні встановлено, що будівельні роботи по розширенню площі балкону в квартирі АДРЕСА_2 із 3,2 м2 до 12,0 м2 були розпочаті та проведенні без одержання відповідних дозволів та погоджень, тобто самочинно. За проведення вказаних будівельних робіт один із власників цієї квартири, а саме ОСОБА_2, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (а.с. 10, 47, 49). Після накладення адміністративних стягнень ОСОБА_1 звернувся за проведенням технічного висновку самочинно побудованого балкону, площею 12,0 м2 , до ТОВ «Фірма «Проектант» (а.с.16), який 15 червня 2008 року було виготовлено, та за погодженням до Броварської районної санітарно-епідеміологічної станції, яке надано 17 липня 2008 року (а.с.44).

Судом в порядку ст.ст. 10, 11 ЦПК України учасникам процесу розяснено їхні права й обовязки, наслідки вчинення й не вчинення процесуальних дій, й зокрема щодо призначення в цій справі судової будівельно-технічної чи інших видів експертиз.

Разом із тим, сторони відповідних клопотань з наведених питань перед судом не заявляли й навпаки відмовилися від проведення в справі будь-яких видів судових експертиз.

Суд за змістом статей 143-150 ЦПК України позбавлений можливості з власної ініціативи призначати в тій чи іншій цивільній справі відповідного виду судову експертизу.

Виходячи з викладеного справа розглядалася на підставі наявних у ній доказів й виключно в межах заявлених позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про зобовязання відповідача надати саме згоду на розширення площі спірного балкону.

Статтями 1, 19 Закону України «Про обєднання …» визначено, що неподільним майном є неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування будинку. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно із абзацом 5 частини 1 статті 1 зазначеного вище Закону України «Про обєднання …» конструктивними елементами багатоквартирного будинку є частини споруди, які забезпечують її цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху тощо).

Відповідно до статей 368, 369 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, а також покази свідків, суд приходить до висновку, що позов про зобовязання надати згоду на розширення площі балкону задоволенню не підлягає, оскільки у судовому засіданні достовірно встановлено, що самочинно побудований балкон, площею 12,0 м2, порушує права інших мешканців будинку, які поряд із позивачами також мають право спільної сумісної власності на неподільне майно, до якого відносяться й конструктивні елементи багатоквартирного будинку (несучі стіни).

Також суд приходить до висновку, що заява позивачів ОСОБА_2 від 12 лютого 2009 року до ОСББ «Будівельник» (а.с.51) про надання згоди на розширення площі балкону фактично не була розглянута по суті й по ній відповідне рішення загальними зборами цього обєднання не приймалося. За змістом діючого законодавства України (стаття 10 Закону) та статутом ОСББ «Будівельник» визначено, що вирішення питань, повязаних із використанням обєктів, які перебувають у спільній власності членів обєднання, а також питань, повязаних із визначенням обмежень у їх використанні відноситься до виключної компетенції загальних зборів обєднання співвласників багатоквартирного будинку. Матеріали справи не містять відповідного рішення ОСББ «Будівельник» з цього питання і як пояснили учасники процесу таке рішення загальними зборами цього обєднання не приймалося.

Керуючись ст.ст. 212 215 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин