Справа № 2-3796/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2010 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

при секретарі Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ВГІРФО Дніпровського РУГУ МВС України в місті Києві, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов"язання не чинити перешкоди у здійсненні права власності та зняття з реєстраційного обліку, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов"язання припинити чинити перешкоди у користуванні житлом,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона та її неповнолітня дочка ОСОБА_7 є власниками квартири АДРЕСА_1. Крім них в даній квартирі зареєстровано ще п"ять осіб: відповідач та треті особи. Відповідач був зареєстрований за спірною адресою після реєстрації шлюбу з нею 02.11.2002 року, але вже декілька років там не проживає, не бере участі у сплаті комунальних послуг. Відповідач має на праві власності особисте житло по вулиці Березняківській в місті Києві, де проживав ще до реєстрації шлюбу. Факт непроживання відповідача в спірній квартирі підтверджено актами, які складалися ЖРЕО за її заявою. В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити; зустрічний позов вважали безпідставним, бездоказовим і просили відмовити в його задоволенні. ОСОБА_1 пояснила, що з відповідачем вони проживали в спірній квартирі після реєстрації їх шлюбу з 2002 року по 2003 рік, після чого переїхали в його квартиру на Русанівську набережну, де проживали разом до 2008 року, в цей період вони розлучилися і відповідач зі своєї квартири виїхав, а вона з дочкою залишилися там проживати до серпня 2010 року, а потім відповідач попросив залишити його квартиру і вона з дочкою повернулася до своєї спірної квартири. Зазначила, що спірна квартира була отримана ще її бабусею в 1967 році, в подальшому дана квартира була приватизована на її та дочки ім"я. Відповідачу ніхто не чинив перешкод в проживанні в спірній квартирі, його особистих речей в квартирі немає, за квартиру не платив, не намагався вселитися, ключів від квартири не просив та не повідомляв, що ті, що мав, загубив. Не заперечувала, що в спірній квартирі є меблева стінка та холодильник, які були придбані в період перебування в шлюбі з відповідачем. Зазначила, що був випадок коли її батьки приходили провідати онуку в квартирі відповідача по Русанівській набережній, останній їх вигнав.

ОСОБА_2 та його представник основний позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, свої зустрічні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. ОСОБА_2 пояснив, що він зареєстрований в спірній квартирі з 2002 року, проживав там з дружиною ОСОБА_1, мав ключі від квартири, які в подальшому втратив. З 2005 року по кінець 2007 року він разом з дружиною, дочкою проживали в його квартирі №14 по Русанівській набережній №18 в місті Києві, дана квартира є його особистою приватною власністю. В 2008 році він переїхав до своєї бабусі жити в її квартиру на вулицю Сім"ї Сосніних в місті Києві, так як він виконує обов"язки опікуна бабусі, доглядає за нею, інших родичів бабуся не має. Зазначив, що зі спірної квартири вони з дружиною виїхали в 2005 році в його квартиру добровільно, їх не виганяли, це було їх рішення жити окремо. Просив врахувати, що він має право користуватися спірною квартирою, однак йому перешкоджають в цьому, ключів не дають, що він оплатив борг за житло, звертався до РУГУ, що в спірній квартирі є майно, що було придбане в період шлюбу. Також просив врахувати, що за спірне житло платилося менше в період з 2005 року десь по 2009 рік періоду проживання його з дружиною і дитиною в його квартирі, так як дружина брала довідки в ЖРЕО, що вони не живуть в спірній квартирі. Не заперечував і того, що дійсно був випадок, коли він вигнав батьків ОСОБА_1 вже після розлучення з нею, з його квартири по Русанівській набережній, де ще жила колишня дружина з їх дитиною, так як це його особиста приватна власність і вони не мали без його згоди знаходитися в ній. Не заперечував того, що був випадок десь рік тому, коли він заходив до спірної квартири, віддавав батьку колишньої дружини борг, в квартиру його впустили, але він там не залишився, мав свої плани на цей день. З особистими речами з метою вселитися він до спірної квартири не приходив. Представник ОСОБА_2 пояснив, що є всі підстави для задоволення зустрічного позову, так як ОСОБА_2 чинилися перешкоди в його проживанні, ключі не надали, в квартирі є його майно і він мав поважні причини непроживання в спірній квартирі доглядав свою бабусю. Також просив врахувати характеризуючі дані ОСОБА_2 він не знаходиться на обліку у нарколога, освідчений, має дві вищі освіти.

Відповідач ВГІРФО Дніпровського РУГУ МВС України в місті Києві в судове засідання не з"явився, надали заяву з проханням розглядати справу у відсутності їх представника.

Третя особа ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 його дочки, зустрічний позов вважав безпідставним. Пояснив, що замки в спірній квартирі, де він зареєстрований та проживає з дружиною, не міняли, перешкод відповідачу в проживанні ніхто не чинив, з 2003 року відповідач в спірній квартирі не проживає, за квартиру оплат не проводить. Ключ від квартири відповідач мав ще з 2002 року, коли проживав в спірній квартирі з ОСОБА_1 до 2003 року, про втрату ключа не говорив, не просив дати ключі.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали позов ОСОБА_1 та підтримали пояснення третьої особи - ОСОБА_3 В дане судове засідання не з"явилися, надали заяви з проханням розглядати далі справу без них.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності та підтримала позов ОСОБА_1 її онуки.

Вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що основний позов підлягає задоволенню, зустрічний позов не підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 2002 року по 2007 рік, від шлюбу мають дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартира АДРЕСА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 24.11.2006 року належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_7 в рівних долях. З довідки Ф-3, виданої ЖРЕО-420 від 17.09.2010 року слідує, що в спірній квартирі зареєстровані сторони (позивачка та відповідач), їх дочка та треті особи (рідні позивачки її батьки, брат, бабуся). Дана квартира знаходиться в сім"ї рідних позивачки ОСОБА_1 ще з 1979 року. В суді було встановлено, що ОСОБА_2 має також на праві приватної власності квартиру №14, по вулиці Русанівська набережна, будинок № 18, в місті Києві. З наданих до справи актів обстеження спірної квартири від 10.09.2009 року, 11.11.2009 року, 25.01.2010 року, 05.04.2010 року, 15.06.2010 року, 20.08.2010 року, 10.09.2010 року, складених на підставі заяви ОСОБА_1, затверджених в ЖРЕО-420, слідує, що ОСОБА_2 в спірній квартирі АДРЕСА_3 декілька років не проживає, його речей в квартирі немає. З пояснень самого ОСОБА_2 слідує, що він дійсно не проживає в спірній квартирі з 2005 року, з цього року і до розлучення до 2007 року, він з ОСОБА_1 і дочкою проживали в його квартирі по Русанівській набережній, а потім він поїхав проживати до своєї бабусі на вулицю Сім"ї Сосніних.

Таким чином, в суді встановлено, що ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі декілька років, враховуючи пояснення самого ОСОБА_2 5 останніх років. Доказів того, що йому чинилися перешкоди в проживанні суду не було надано. Відмовний матеріал Дніпровського РУГУ МВС України №14502 не може бути прийнятий судом як доказ, так як заява до міліції була подана 19.10.2010 року, вже після проведення попереднього засідання, яке відбулося за участю сторони відповідача, тобто в період знаходження даної справи в суді. З цих же підстав не може бути враховано і надану квитанцію про сплату комунальних послуг за спірну квартиру, надану ОСОБА_2 в суді, датовану 12.11.2010 року. Бездоказовим і безпідставним є посилання ОСОБА_2 на те, що в спірній квартирі були замінені замки. В заяві до РУГУ зазначено, що замки замінені, у зв"язку з чим ОСОБА_2 не може потрапити до спірної квартири, але в своїх поясненнях в суді ОСОБА_2 зазначав, що він загубив ключі від спірної квартири. Безпідставними та бездоказовими є і пояснення ОСОБА_2 стосовно того, що він не проживав в спірній квартирі з поважних причин, а саме: що він є опікуном своєї бабусі - ОСОБА_8, за якою здійснював догляд і з якою у зв"язку з цим проживав з 2008 року по вулиці Сім"ї Сосніних 2-а, в квартирі №243. Доказів того, що ОСОБА_2 є опікуном бабусі суду не було надано і було зазначено, що документів на підтвердження цього взагалі немає. Крім цього, названі ОСОБА_2 причини непроживання його в спірній квартирі: чинення перешкод йому в проживанні та наявність поважної причини догляд за бабусею є, як зазначалося вище бездоказові та безпідставні, та взагалі є взаємовиключними.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.391, 405 ч.2 ЦК України, ст.ст.60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ВГІРФО Дніпровського РУГУ МВС України в місті Києві, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов"язання не чинити перешкоди у здійсненні права власності та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Зобов"язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності щодо квартири АДРЕСА_4.

Зобов"язати ВГІРФО Дніпровського РУГУ МВС України в місті Києві зняти з реєстрації ОСОБА_2 за адресою - квартира АДРЕСА_4.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов"язання припинити чинити перешкоди у користуванні житлом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: