РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-651/10

Провадження № 2-651/10

29.07.2010 р. Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Майстренко О.М. при секретарі Войтовій О.Г. розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», 3-тя особа ЗАТ «ОТП Банк» про стягнення суми-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 19.04.2007 року між сторонами та третьою особою був укладений договір страхування транспортного засобу. Відповідно до умов договору позивач застрахував свої майнові інтереси, пов"язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем НОМЕР_1, а відповідач зобов"язався відшкодувати шкоду, заподіяну зазначеному автомобілю. 24.10.2007 року сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої зазначений автомобіль був пошкоджений та у відповідача виникло зобов'язання виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 16579 гривень 90 копійок. 24.10.2007 року позивач звернувся до відповідача з заявою про настання страховок випадку, але листом від 29.11.2007 року відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування. При цьому відповідач послався на порушення позивачем п.п.15.7., 15.12. Правил дорожнього руху України, зазначивши що відповідно до пп.5.1.2. п.5.1. Правил страхування страховим випадком не визнаються події, які відбулися внаслідок недбалого ставлення до транспортного засобу, його зберігання, використання не за призначенням або з порушенням умов технічної експлуатації транспортного засобу (згідно чинних Правил дорожнього руху та відповідно до приписів виробника). Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки вона суперечить ЦК України, Закону України "Про страхування", Закону України "Про захист прав споживачів". Позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 16579 гривень 90 копійок, законну неустойку в розмірі 40289 гривень 15 копійок та договірну неустойку у розмірі 726 гривень 37 копійок, а всього в загальному розмірі 57595 гривень 42 копійки.

При розгляді справи представник позивача уточнив позовні вимоги та росить стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу в розмірі 16579 гр. 90 коп., суму договірної неустойки в розмірі 3251 гр. 01 коп., суму інфляційних втрат в розмірі 5653 гр. 73 коп., та 3% річних в розмірі 472 гр. 87 коп., а всього 29957 гр. 51 коп.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що всі обставини справи вказані в позові.

Представник відповідача та третьої особи позов не визнав, пояснивши при цьому, що позивачу було відмовлено в виплаті страхової суми в зв*язку з тим, що ДТП сталася з вини позивача.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено що 19.04.2007 року між сторонами та третьою особою був укладений договір страхування транспортного засобу. Відповідно до умов договору позивач застрахував свої майнові інтереси, пов"язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем НОМЕР_1, а відповідач зобов"язався відшкодувати шкоду, заподіяну зазначеному автомобілю. 24.10.2007 року сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої зазначений автомобіль був пошкоджений.

24.10.2007 року позивач звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку, але листом від 29.11.2007 року відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування. При цьому відповідач послався на порушення позивачем п.п.15.7., 15.12. Правил дорожнього руху України, зазначивши що відповідно до пп.5.1.2. п.5.1. Правил страхування, страховим випадком не визнаються події, що відбулися внаслідок недбалого ставлення до транспортного засобу, його зберігання, використання не за призначенням або з порушенням умов технічної експлуатації транспортного засобу (згідно чинних Правил дорожнього руху та відповідно до приписів виробника).

Ці обставини підтверджуються договором страхування від 19.04.2007 року, укладеному між сторонами та третьою особою (а.с.9-18), заявою позивача про настання страхового випадку від 24.10.2007 року (а.с. 19-22), довідкою органів ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду від 31.10.2007 року (а.с.27-28), листом відповідача від 29.11.2007 року про відмову у виплаті позивачу страхового відшкодування (а.с.29-30).

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов"язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов"язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Підстави для відмови від здійснення страхової виплати зазначені у ч.1 та ч. 2 ст.991 ЦК України та ч.1 ст.26 Закону України "Про страхування".

Ч.2 ст.991 ЦК України та ч.2 ст.26 Закону України "Про страхування" передбачає, що договором страхування можуть бути передбачені і інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Так, договором страхування від 19.04.2007 року, укладеним між сторонами та третьою особою, у п.14 передбачені причини відмови у виплаті страхового відшкодування.

Згідно п.п.14.1.9. договору передбачено, що підставою для такої відмови є, зокрема, невиконання водієм обов*язків страхувальника передбачених п.п.10.2.7- , згідно з яким страхувальник зобов*язаний дотримуватись умов експлуатації, збереження та обслуговування ТЗ відповідно до умов договору страхування та вимог виробника.

Відповідно до довідки органів ДАІ та заяви про настання страхового випадку 19-22, 27-28) ДТП сталося через невиконання позивачем вимог п.15.7 Правил дорожнього руху, а саме тому, що позивач не виключив можливість для вільного руху автомобіля.

Згідно постанови Київського райсуду м. Харкова від 12.12.2007 року ОСОБА_1 був визнаний винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та на нього був накладений штраф в розмірі 51 гр.

Таким чином, подія ДТП сталася з вини позивача, який порушив п. 15.7 Правил дорожнього руху, а тому згідно п.п.14.1.9 договору страхування, відповідач має право у відмові у виплаті страховою суми.

Таким чином позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 57- 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст.. 628, 629, 988 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», 3-тя особа ЗАТ «ОТП Банк» про визнання рішення незаконним та стягнення суми відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження може буди подана протягом 10 днів.

Суддя :