Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
№2- 8088
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Ткаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом акціонерного банку «Український комунальний банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу та витрат, -

ВСТАНОВИВ:

АБ «Український комунальний банк» 19 листопада 2009 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу (заборгованості, пені та штрафних санкцій) та судових витрат. Позивач в своїх позовних вимогах посилався на те, що 15 квітня 2008 року відповідач уклав з банком договір про споживчий кредит, кредит було видано в сумі 9000 грн., встановлено кредитний ліміт. В порушення умов кредитного договору відповідач своєчасно не сплачував відсотки по кредиту, порушив графік погашення кредиту і позивачем йому була направлено попередження про усунення вказаного. Відповідач порушень не усунув, кредит і проценти не погашає, мається велика заборгованість. Вважають такі дії відповідача незаконними та просив стягнути з відповідача на їх користь борг по кредиту 6750 грн. 76 коп., суму відсотків 3302 грн. 16 коп., пеню 311 грн. 81 коп., а витрати на державне мито 103 грн. 64 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., задовольнивши позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що дійсно брала в цьому банку кредит, частково його погасила, потім не змогла погашати через сімейні обставини, стан здоровя і скрутне матеріальне положення. Вважає можливим подальше погашення кредиту частками з урахуванням її заробітної плати і не заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення відповідача, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено, що 15 квітня 2008 року між сторонами акціонерним банком «Український комунальний банк» - «Кредитодавець» та ОСОБА_1 - «Позичальник» був укладений кредитний договір № 222/08-0301, згідно якого банк надав відповідачу споживчий кредит на ремонт житла в сумі 9000 грн. на строк по 14 квітня 2010 року зі сплатою 24% річних за користування кредитом та щомісячної комісійної винагороди в розмірі 1.5% від суми виданого кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобовязаний виконати свій обовязок , а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобовязується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору.

Відповідно до умов договору відповідач зобовязаний повернути кредит позивачу у відповідності до графіку, що наведений у додатку до цього договору, який є його невідємною частиною (пункт 1.1 договору). Строк повного погашення кредиту настає на пятий календарний день з дати настання хоча однієї із обставин: невиконання позичальником (навіть одноразове) обовязку частково погашати кредит згідно умов додатку до кредитного договору; невиконання позичальником (навіть одноразове) обовязку сплачувати проценти згідно умов кредитного договору. В разі порушення позичальником обов'язку повернути кредитодавцеві кредиту відповідності до умов цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення сплати, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У випадку прострочення повернення сум наданого кредиту (в тому числі часткового повернення), та прострочення сплати процентів за користування кредитом відповідно до цього договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф незалежно від строку прострочення. Штраф сплачується в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день сплати/стягнення.

Позивач, кредитодавець, 14 листопада 2007 року відповідно до п. 3.5 умов договору відправив на імя відповідача, позичальника, претензію про дострокове припинення своїх обовязків через невиконання відповідачем умов договору. Претензія відповідачем була отримана. Станом на листопад 2009 року позичальник ОСОБА_1 частково не погасила кредит та нараховані проценти в розмірі. Згідно умов кредитного договору, відповідач не повернув кредит в сумі 6750 грн. 76 коп., суму відсотків 3302 грн. 16 коп., а також пеню 311 грн. 81 коп., нараховану у відповідності до умов кредитного договору сторін. Позичальник відмовляється в добровільному порядку виконувати права, які відповідач взяв на себе при підписанні двостороннього договірного зобовязання та, які передбачені умовами кредитного договору: не сплачує кредитодавцеві нараховану пеню, відсотки та не погашає частково кредитну заборгованість за договором.

Не може суд прийняти до уваги позицію відповідача стосовно не визнання позовних вимог, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджується.

При таких обставинах суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АБ «Український комунальний банк» борг по кредиту в сумі 6750 грн. 76 коп., суму відсотків 3302 грн. 16 коп., пеню 311 грн. 81 коп., а також витрати на судовий збір 103 грн. 64 коп. і інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., а всього 10587 грн. 61 коп.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості, відсотків, пені та витрат ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 19, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 509, 510, 526, 527, 530, 532, 533, 534, 536, 545, 546, 549, 550, 551, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного банку «Український комунальний банк» борг в сумі 10363 грн. 97 коп. та витрати на судовий збір 103 грн. 64 коп. і інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., а всього 10587 грн. 61 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя -