Новоайдарський районний суд Луганської області
№2-1172/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2010 року. Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Іванової О.М.

при секретарі Борисенко Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Новоайдар цивільну справу за позовом Малого приватного підприємства «Агенція економічної безпеки «АЛЛАН» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором доручення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач МПП „Агенція економічної безпеки "АЛЛАН" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором доручення.

В обґрунтування позовних вимог позивач МПП „Агенція економічної безпеки "АЛЛАН" зазначив, що 05.10.2000 г. між ОСОБА_1 і МПП «АЕБ« АЛЛАН», в особі шеф-директора ОСОБА_2, був укладений договір доручення № 84 про виконання робіт по витребуванню боргу з ОСОБА_3 в сумі 15951 грн. 69 коп. на користь ОСОБА_1.

У результаті роботи фахівців МПП «АЕБ «АЛЛАН» 22.11.2000 г. і 07.02.2001г. Жовтневий районний суд м. Луганська виніс ухвалу про накладення арешту на квартиру № 82 в будинку № 15а на кварталі Дружби в м. Луганську, зареєстровану на ім'я ОСОБА_3, на майно, що належить відповідачу і знаходиться у зазначеній квартирі; на автомобілі НОМЕР_1 та ЛуАЗ «Волинь» - 969 держномер 88-34 ВГ., на капітальний гараж № 1714, розташований в кооперативі «Кристал» у м. Луганську. Рішенням від 24.09.2002р. суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошовий борг у розмірі 15788 грн. 90 коп., судові витрати по сплаті держмита в розмірі 162,79 грн., загальна сума до стягнення склала 15951 гривень 69 копійок. Дане рішення було оскаржене ОСОБА_3 в апеляційному порядку. 24.02.2004 р. ухвалою Апеляційного суду м. Луганська рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 24.09.2002 р. залишено без змін. Дане рішення ОСОБА_3 оскаржив у касаційному порядку, 15 грудня 2006 р. винесена ухвала, якою касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено. Рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 24 вересня 2002 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Луганська від 24.02.2004 р. залишено без змін.

За умовами договору доручення № 84 від 05.11.2000 р. п. 2.2.4: «Довіритель» (ОСОБА_1Ф.) по повному або частковому виконанню доручення повинен сплатити «Повіреному» (МПП «АЕБ «Аллан») винагороду в розмірі 30% від суми стягнення. За рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 24.09.2002 р. сума стягнення складає 15951 грн. 69 коп., відповідно винагорода складає 4785 грн. 50 коп. (30% від суми).

Після винесення ухвали Верховним судом України, МПП «АЕБ«Аллан» 07.02.2007 р. звернулося в Жовтневий районний суд м. Луганська з листом № 45 про видачу виконавчого листа по справі № 2-154/2002 для подальшого його пред'явлення в державну виконавчу службу Жовтневого району.

11.05.2007 р. МПП «АЕБ «Аллан» з супровідним листом отримало копію рішення Жовтневого районного суду м. Луганська у справі № 2-154/2002 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 15951 грн. 69 коп. боргу, але виконавчий лист по даній справі спрямований не був. У телефонному режимі ВДВС Жовтневого району м. Луганська фахівцям МПП «АЕБ «Аллан» повідомлено, що дане рішення суду виконано в повному обсязі.

Керуючись умовами договору доручення № 84 МПП «АЕБ «Аллан» звернулося з претензією № 224 від 30.05.2007 р. до ОСОБА_1 з проханням сплатити винагороду в сумі 4785 грн. 50 коп. в касу підприємства. Дана претензія була отримана ОСОБА_1

04.06.2007р. (згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення). Але відповіді на дану претензію МПП «АЕБ «Аллан» не отримало. Позивач звернувся із запитами № 253 від 21.06.2007 р., № 403 від 04.12.2007 р. до Державної виконавчої служби Жовтневого району м. Луганська, № 404 від 05.12.2007 р. в Жовтневий районний суд м. Луганська з проханням надати відомості про виконання рішення Жовтневого районного суду м. Луганська у справі № 2-154/2002. Відповіді на запити не отримані.

11.01.2008р. фахівцем МПП «АЕБ «Аллан» в Жовтневому районному суді м. Луганська отримана з матеріалів справи № 2-154/2002 копія постанови державної виконавчої служби Жовтневого району м. Луганська № 638/6 про закінчення виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 15951 грн. 69 коп. де зазначено, щоЮ.08.2004 р. на депозитний рахунок державної виконавчої служби Жовтневого району м. Луганська надійшли грошові кошти від ОСОБА_3 на виконання рішення суду. Відповідно до розпорядження державного виконавця від 10.08.2004 р. грошові кошти в розмірі 16251 грн. 69 коп. (сума боргу + авансовий внесок) були перераховані на рахунок стягувача. Позивач МПП „ Агенція економічної безпеки "АЛЛАН" вважає, що ОСОБА_1 порушив умови п.2.2.4 договору доручення № 84 від 05.10.2000 р., приховавши від МПП «АЕБ «Аллан» факт отримання грошей за рішенням суду і не виплативши винагороди у сумі 4785 грн. 50 коп. та просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь МПП «АЕБ «Аллан» винагороду в сумі 4785 грн. 50 коп. за договором доручення № 84, стягнути з ОСОБА_1 на користь МПП «АЕБ «Аллан» витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп. та державне мито в сумі 51 грн. 00 коп.

У судове засідання представник МПП «АЕБ «Аллан» не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 02.11.2010 року ОСОБА_2 залучено до участі у справі у якості позивача на підставі ст. 37 ЦПК України, як правонаступника за договором відступлення права вимоги № 16.09 від 09.09.2009 року.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що ним основна частина суми боргу погашена первісному кредитору МПП «АЕБ «Аллан».

Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 05.10.2000 г. між ОСОБА_1 і МПП «АЕБ« АЛЛАН», в особі шеф-директора ОСОБА_2, був укладений договір доручення № 84 про виконання робіт по витребуванню боргу з ОСОБА_3 в сумі 15951 грн. 69 коп. на користь ОСОБА_1 (а.с.5). За умовами договору доручення № 84 від 05.11.2000 р. п. 2.2.4: «Довіритель» (ОСОБА_1Ф.) по повному або частковому виконанню доручення повинен сплатити «Повіреному» (МПП «АЕБ «Аллан») винагороду в розмірі 30% від суми стягнення. За рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 24.09.2002 р. (а.с.6-7) сума стягнення складає 15951 грн. 69 коп., відповідно винагорода складає 4785 грн. 50 коп. (30% від суми).

В копії постанови державної виконавчої служби Жовтневого району м. Луганська № 638/6 (а.с.17) про закінчення виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 15951 грн. 69 коп. зазначено, що 10.08.2004 р. на депозитний рахунок державної виконавчої служби Жовтневого району м. Луганська надійшли грошові кошти від ОСОБА_3 на виконання рішення суду. Відповідно до розпорядження державного виконавця від 10.08.2004 р. грошові кошти в розмірі 16251 грн. 69 коп. (сума боргу + авансовий внесок) були перераховані на рахунок стягувача.

МПП «АЕБ «Аллан» звернулося з претензією № 224 від 30.05.2007 р. (а.с.13) до ОСОБА_1 з проханням сплатити винагороду в сумі 4785 грн. 50 коп. в касу підприємства за виконання послуг по погашенню боргу.

09.09.2009 року між МПП „АЕБ „Аллан" та ОСОБА_2 укладено договір № 16.09 про відступлення права вимоги, за яким первинний кредитор МПП „АЕБ „Аллан" за договором поруки № 84 від 05.10.2000 року з ОСОБА_1, передає, а новий кредитор ОСОБА_2 приймає право вимоги виконання зобов'язання (а.с. 120-121).

Судом також встановлено, що відповідач по справі - ОСОБА_1 частково погасив заборгованість за договором доручення № 84 від 05.10.2000 року, тобто сплатив суму винагороди, яка згідно квитанцій (а.с. 104-107), складає 4000 грн. на користь первинного кредитора. Вимог про визнання виконання ОСОБА_1 неналежним зобов'язання щодо погашення суми боргу у розмірі 4000 грн. не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 1007 ЦК України, довіритель зобов'язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить.

Судом встановлено, що на підставі договору доручення, сторони взяли на себе взаємні зобов'язання, а саме: позивач МПП „АЕБ"Аллан" - від імені відповідача виконати роботи по витребуванню боргу, а відповідач ОСОБА_1 - оплатити послуги.

МПП „АЕБ"Аллан" свої зобов'язання виконало, що підтверджується наявними у справі доказами.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання виконав частково, сплативши 4000 грн. на виконання оплати послуг (винагороди).

Відповідно до ст. 509 ч. 1 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є кредитор і боржник.

За тих обставини, що вимога первісного кредитора - МПП „АЕБ"Аллан" відносно стягнення з ОСОБА_1 суми винагороди, була ним відступлена ОСОБА_2 та через те, що частина винагороди відповідачем ОСОБА_1 вже сплачена на користь первісного кредитора, але вимог щодо визнання такого виконання зобов'язання неналежним не надходило, суд вважає, що належним позивачем (кредитором) є ОСОБА_2, а сума недоплаченої винагороди підлягає стягненню лише частково, тобто (4785,50 - 4000-785 грн. 50 коп.).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а" відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно ст. ст. 509, 510, 1000, 1002, 1007 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 179, 212, 213, 214, 215, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Малого приватного підприємства «Агенція економічної безпеки «АЛЛАН» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором доручення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором доручення у сумі 785 грн. 50 коп. та судові витрати у розмірі 81 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення..

Головуючий: О.М. Іванова