Краснокутський районний суд Харківської області
справа № 2 3/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2010 року Краснокутський районний суд Харківської області в складі :
головуючого судді Вовк Л.В.
з участю секретаря Журавльової Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Краснокутськ Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини, треті особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області та служба у справах дітей Краснокутської районної державної адміністрації,
31 липня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відібрання малолітньої дитини.
В своїй позовній заяві позивач вказав, що від шлюбу з ОСОБА_2 має дитину ОСОБА_4. Після розірвання шлюбу з відповідачкою, дитина проживала разом з ним, ОСОБА_2 участі у вихованні дитини зовсім не приймала, а у травні 2005 року забрала дитину та передала її на виховання ОСОБА_3, яка згідно рішення виконкому Покровської сільської ради від 17 листопада 2005 року , призначена опікуном дитини. Відповідач ОСОБА_3 перешкоджає у вихованні та спілкуванні з дитиною, від повернення дитини батькові ухиляється. В зв?язку з цим він вимушений звернутися до суду .
4 грудня 2008 року позивач ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги , вказавши, що з 2007 року його дочка ОСОБА_4 стала фактично проживати разом з ним в с.Мурафа та згідно норм Сімейного Кодексу України він має переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала разом з ним. Тому , прохав суд визначити місце проживання його дочки разом з батьком.
У відкритому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, пояснивши суду , що про місце проживання матері дитини ОСОБА_2 йому не відомо, мати долею дитини не цікавиться , а він проживає разом з дочкою, виховує її та матеріально забезпечує. Батьківських прав він відносно дитини не позбавлений , тому має переважне право на те, щоб дитина проживала разом з ним, а не з опікуном ОСОБА_3. Просить суд задовольнити його позов щодо визначення місця проживання дитини в повному обсязі, в іншій частині позовних вимог відмовився.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання 2 лютого 2010 року та 12 лютого 2010 року повторно не з?явилася , про причину неявки суду не повідомила, хоча була повідомлена про судові засідання належним чином та в установлений законом строк, про що свідчать явочний лист від 29 січня 2010 року та судова повістка- повідомлення від 5 лютого 2010 року.
Відповідач ОСОБА_2 також у судове засідання не з?явилася про що свідчить оголошення в газеті про її виклик, судові повістки повідомлення та довідка з Козіївської сільської ради, що остання за місцем проживання не проживає.
Представники третіх осіб голова опікунської ради виконавчого комітету Мурафської сільської ради ОСОБА_5 та завідуючий сектору опіки та піклування над дітьми сиротами та дітьми, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Краснокутської РДА ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечув, пояснивши що ОСОБА_1 батьківських праві відносно своєї дочки ОСОБА_4 не позбавлений , а тому дочці доцільно проживати разом з батьком.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 244 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи , заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи , свідків, з'ясувавши думку малолітньої дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7 народилася 29 листопада 2000 року , її батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
14 квітня 2004 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
На підставі рішення виконавчого комітету Покровської сільської ради від 17 листопада 2005 року ОСОБА_3 призначена опікуном неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_4.
Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 15 травня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Покровської сільської ради Коломацького району Харківської області , третя особа - ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення Покровської сільської ради від 17.11.2005 року №30 в частині призначення ОСОБА_3 опікуном над неповнолітньою ОСОБА_4 відмовлено, ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 3.11.2009 року вищевказане рішення залишено без змін. Як вказала судова колегія, що наявність цього рішення не перешкоджає вирішенню по суті судового спору між батьками малолітньої ОСОБА_4 про визначення місця її проживання.

Як вбачається з матеріалів справи мати ОСОБА_4 ОСОБА_9, з дочкою не проживає, її вихованням не займається , з дитиною не спілкується . Довідка виконавчого комітету Козіївської сільської ради підтверджує те, що ОСОБА_2 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 , але на території сільської ради не проживає , місце її проживання невідомо. Крім того, факт не проживання ОСОБА_2 за вище вказаною адресою на протязі близько 4 років підтверджує акт обстеження від 8 лютого 2010 року.

Батько дитини- Міщенко В.О. проживає та зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживає ОСОБА_1 разом зі своєю дочкою з 2007 року, забезпечує дитину, займається її вихованням. Суд вивчив особу ОСОБА_1, який на даний час одружений, характеризується за місцем проживання позитивно, працездатний ,що підтверджують дані : трудової книжки, довідки з сільської ради, свідоцтвом про одруження.

Як встановлено судом , ОСОБА_1 має самостійний дохід , спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, аморально не поводиться, батьківських прав відносно своєї доньки ОСОБА_4 не позбавлений та до вичерпного переліку осіб , які підлягають позбавленню батьківських прав ,передбаченого ст.164 Сімейного Кодексу України та Постанови КМУ від 24.09.2008 року №866 « Питання діяльності органів опіки та піклування пов?язаної з захистом прав дитини» не належить.

Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 1 лютого 2010 року підтверджується те, що останній проживає в будинку своїх батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в с.Мурафа , його дочка ОСОБА_4 проживає разом з ним з 2007 року. Сім?я має добрі умови для проживання , батько працює, забезпечує дитину. Дитина під час обстеження була задоволена, спокійна , урівноважена, задоволена тим, що проживає з батьком та бабусею. Згідно висновку комісії , ОСОБА_1 має бажання та всі умови для участі у вихованні своєї дитини.

Судом був досліджений висновок опікунської ради виконавчого комітету Мурафської сільської ради від 1.02.2010 року , згідно якого опікунська рада вивчила умови життя ОСОБА_1, його ставлення до дитини та вважає за доцільність проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 разом зі своїм батьком ОСОБА_1 в с.Мурафа по вул.Садовій,8.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 відвідує Мурафську ЗОШ 1-3 ступенів , навчається в 3 класі , зарекомендувала себе як старанна , працелюбна, уважна учениця , має добрий загальний розвиток, скромна, весела , дисциплінована , має багато друзів. Батько й бабуся приділяють належну увагу по вихованню дочки та внучки, атмосфера в сім?ї доброзичлива , відносини довірливі. Дівчинка за період навчання має похвальні грамоти. Це підтверджується характеристикою та показаннями класного керівника ОСОБА_12.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей , суд надає дитині можливість висловити свою думку і приділяє цій думці належну увагу.

Малолітня ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що раніше вона проживала з ОСОБА_3 , яка її ображала та била, матері вона за весь час не бачила. На даний час вона проживає разом з батьком ОСОБА_1 , бабусею та дідусем в с.Мурафа. Батько їй приділяє багато уваги , займається її вихованням , і дуже її любить та вона бажає проживати разом зі своїм рідним батьком. Думка малолітньої ОСОБА_4 під час вирішення питання , що стосується її життя, була вислухана в присутності педагога зі стажем педагогічної роботи 29 років. Педагог ОСОБА_13 після пояснень дитини ОСОБА_4 зазначила , що дівчинка висловлювала свої думки щиро і без тиску на неї, пояснивши суду, що ОСОБА_4 все ж таки краще проживати з батьком , ніж у чужої людини- опікуна ОСОБА_3В

Допитана в судовому засіданні як свідок інспектор у справах неповнолітніх Мурафської сільської ради ОСОБА_14 пояснила, що неодноразово виїжджали по місцю проживанню ОСОБА_1 та обстежували домоволодіння , де він проживає . Сім?я має добрі умови для проживання, які відповідають санітарно-побутовим вимогам , дитина проживає разом з батьком , забезпечена нормальним розвитком , батько дитини виконує свої батьківські обов?язки по вихованню дитини. На її думку доцільно, щоб дитина ОСОБА_4 проживала разом з батьком ОСОБА_1.

Крім того , що дівчинка проживає разом з батьком , бабусею та дідусем в умовах турботи підтверджується і показаннями свідка ОСОБА_15, яка проживає з ними по сусідству. Як пояснила свідок , дитина проживає в повазі та турботі , ОСОБА_1 займається вихованням дитини, любить її та матеріально забезпечує, його любить також ОСОБА_4.

Також у судовому засіданні були оглянуті фотокартки, на яких дитина ОСОБА_4 знаходиться разом з батьком ОСОБА_1. Це свідчить про те, що батько дитини приділяє їй достатньо часу , турбується про неї , цікавиться її культурним та духовним життям.

Статтею1 СК України передбачено забезпечення кожної дитини сімейним вихованням , можливістю духовного та фізичного розвитку.

Відповідно до принципу шостого Декларації прав дитини , прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року малолітня дитина повинна , коли це можливо рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості …

Вище зазначена Декларація прав дитини, як принципове положення визначила , що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Обов? язок виховувати , ростити дитину - найважливіший обов?язок матері та батька. Це - обов?язок не лише перед дитиною , а й перед усією родиною та суспільством.

В силу ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Як вбачається зі ст.152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю , що встановлена законом.

Суд враховує те, що наявність батька , як найріднішої для дитини людини, спільне проживання з ним це найкраще середовище для розвитку дитини. Проживати разом із батьками природна потреба і природне право кожної дитини та зміна місця проживання дитини завжди травма для неї. Дитина має право брати активну участь у вирішення своєї долі.

Конвенція про права дитини , виходячи із рівності прав матері та батька , у пункті 1 статті 9 проголосила правило , за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню , за винятком випадків , коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Судом було також встановлено, що ОСОБА_4 має рідну сестру по матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходиться на вихованні у опікуна ОСОБА_3. ОСОБА_1 батьком дитини не являється , тому розлучення дітей та окреме їх місце проживання один від одного не буде перешкоджати для їх подальшого спілкування .

В силу ст.161 СК України якщо мати та батько , які проживають окремо , не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина , спір між ними може вирішуватися судом.

Таким чином ,суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 піклується про здоров'я своєї дочки ОСОБА_4, її фізичний , духовний та моральний розвиток , забезпечує її сімейним вихованням та здобуття нею освіти , створив всі належні умови для виховання та розвитку дочки , поважає дитину, від обов'язку по вихованню дитини не ухиляється , проявляє до неї батьківську турботу та має щире бажання виховувати дочку і проживати разом з нею . Право на особисте виховання дитини дає можливість батькові бути нерозлучно з нею. Крім того , при постановленні рішення суд враховує думку та інтереси малолітньої дитини ОСОБА_4 і приділяє її думці належну увагу. Із права дитини на повагу випливає висновок про те, що думка дитини має бути вислухана з повагою і врахована настільки , наскільки це відповідає її найвищим інтересам. Суд враховує думку малолітньої ОСОБА_4, а саме те, що вона бажає проживати разом з батьком ОСОБА_1 та бере до уваги ту обставину , що зміна місця проживання дитини, її оточення , може бути для неї серйозною душевною травмою.

Керуючись ст..10,11,209,212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.1 , 150-152, 155,157,158, 161, 171 СК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зі своїм батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного суду Харківської області або в порядку частини ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.В. Вовк