Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2- 6859/10
3серпня 2010 р. Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді - Гаращенко Д.Р.
при секретарі - Сушко М.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Третя державна нотаріальна контора, про встановлення факту та визнання права власності,
В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали, та не заперечували проти задоволення позову.
Представник третьої державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився.
Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 був співвласником квартири АДРЕСА_2 згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 23 березня 1993 р. та рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2007 р. Загальна частина ОСОБА_4 в квартирі становить 1/2 частку, 1/4 частка належала йому відповідно до свідоцтва про право власності а 1/4 частину він успадкував після смерті дружини ОСОБА_4 JI.I., померлої 5 травня 1998 р.
Іншими співвласниками вказаної квартири є відповідачі.
Згідно з заповітом від 27 листопада 2002 р. ОСОБА_4 заповів усе своє майно позивачу.
26 лютого 2009 р. ОСОБА_4 помер.
Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини спірної квартири та грошових вкладів.
Позивач у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у зв'язку з розбіжністю написання призвіща спадкодавця в його паспорті, свідоцтві про смерть де призвіще вказано як ОСОБА_4 і розпорядженням органу приватизації від 23 березня 1993 р. за № 5043 і свідоцтвом про право власності на квартиру де призвіще вказано як Калин ін.
Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 256 ЦПК України суд вважає можливим встановити юридичний факт належності ОСОБА_4 розпорядження органу приватизації від 23 березня 1993 р. за № 5043 і свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, за № 4-743 від 23 березня 1993 р.
Згідно зі ст. 1217, 1218, 1228 ЦК України суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, тому за позивачем належіть визнати право власності на '/г частини спірної квартири та грошовий вклад відповідно до заповіту.
Керуючись ст. 10, 60, 169, 209, 212-215, 218, 224, 256 ЦПК України, 1217, 1218, 1228. 1261, 1270, 1272 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Третя державна нотаріальна контора, про встановлення факту та визнання права власності - задовольнити.
Встановити юридичний факт належності свідоцтва про право власності на житло від 23 березня 1993 р. та також розпорядження органу приватизації від 23 березня 1993 р. в тому числі і ОСОБА_4.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 у порядку спадкування за заповітом після смерті батько ОСОБА_4, померлого 26 лютого 2009 р.
В решті вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом 10 днів з дня йог: оголошення. У разі якщо рішення було оголошено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Р.Гаращенко