Справа № 2-2327/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2010 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Митрофанової Є.Г.,

при секретарі Довгої С.Б.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання

шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з

відповідачкою, в якому зазначив, що з нею перебувають у шлюбі з 28 липня 2001 року, якій

зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління

юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 175. Від спільного подружнього життя

мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, О6 липня ІНФОРМАЦІЯ_1. Спір, як про місце

проживання дитини, так і про розділ спільного майна подружжя, між сторонами відсутній. Шлюб

у сторін перший. Шлюбні відносини між ними припинені. Вважала подальше збереження їхньої

родини з відповідачем неможливим і на примирення з ним вона не згодна, фактично шлюбні

відносини між ними відсутні, проживають вони окремо. Просила суд шлюб між ними розірвати.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, але від неї надійшла заява з клопотанням, в якому

вона просила розглянути справу у її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем, в

зв'язку з чим суд розглянув справу без її участі відповідно до п. З ч. 1 ст. 169 ЦПК України.

Відповідач в судовому засіданні не зявився, але від нього до суду надійшла заява в якої він

позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при

проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в

порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі

визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про

задоволення позову.

Оскільки відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить

закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що родина розпалася

остаточно, оскільки жодна з сторін не згодна на примирення й у зв'язку із цим вважає, що шлюб

зв'язує сторони лише формально й, тому, повинен бути розірваний.

Вирішуючи питання про віднесення судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору

при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу, суд, з урахуванням думки й

матеріального становища сторін, вважає за необхідне дані витрати покласти на відповідача, а

позивачку від сплати цих витрат звільнити.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 130, 174, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Олеговичем, зареєстрований 28 липня 2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану

Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис №

175 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути з ОСОБА_5

Олеговича державний збір у доход держави в розмірі 20 грн., а ОСОБА_1 від

сплати цих витрат - звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донець

області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подачі в 10-денний строк з

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20

апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 Ц

України.

Суддя