Справа № 2-2642/10
РІШЕННЯ

Іменем України

01.09.2010 року Києво-Святошинський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Волчка А.Я.

при секретарі Тичковській Н.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно за правом представництва, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2010 року позивачка звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що її бабусі ОСОБА_2, що проживає в житловому будинку №10 по вул. Пасічній в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Київською обласною нотаріальною конторою 19 листопада 1991 року за реєстром №2-4977, зареєстрованого у Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації, належав житловий будинок №10, що розташований по вул. Пасічна в с. Білогородка Києво- Святошинського району Київської області.

21 грудня 2000 року бабуся ОСОБА_2 1/3 частину вказаного будинку подарувала своєму чоловікові ОСОБА_3, що підтверджується договором дарування від 21 грудня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, а 5 вересня 2007 року бабуся ОСОБА_2 2/3 частини вказаного будинку подарувала позивачці по справі, ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування від 5 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори.

17 червня 2009 року чоловік бабусі ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18 червня 2009 року.

Після смерті діда ОСОБА_3 за дорученням бабусі та від. її імені, вона подала документи про право на спадщину до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори на належну йому 1/3 частку спадкового майна, але оформити спадщину бабуся не встигла, поскільки 23 липня 2009 року померла.

Поскільки прямих спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає, а вона, позивачка по справі являється його онукою, то має право на вказану частину спірного спадкового житлового будинку за правом представлення.

Але, коли вона у 2009 році звернулась з заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, від працівників нотаріальної контори їй стало відомо, що мається якийсь заповіт на спадщину по даній справі, який оформляла ОСОБА_2 ще за свого життя у 1999 році.

Якщо це так, то як могли працівники державної нотаріальної контори оформити договір дарування, не перевіривши даний факт, тому вважає, що вказаний заповіт повинен . бути визнаний недійсним.

Просила визнати недійсним заповіт, який мається на житловий будинок №10 по вул. Пасічна в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, складений ОСОБА_2 у 1999 році.

Визнати за нею, позивачкою по справі ОСОБА_1 за правом представлення право власності на 1/3 частку житлового будинку №10, що знаходиться по

вул. Пасічна, с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, який належав ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не зявився, просив розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_2, що проживає в житловому будинку №10 по вул. Пасічній в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Київською обласною нотаріальною конторою 19 листопада 1991 року за реєстром №2- 4977, зареєстрованого у Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації, належав житловий будинок №10, що розташований по вул. Пасічна в с. Білогородка Києво- Святошинського району Київської області.

21 грудня 2000 року бабуся ОСОБА_2 1/3 частину вказаного будинку подарувала своєму чоловікові ОСОБА_3, що підтверджується договором дарування від 21 грудня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, а 5 вересня 2007 року бабуся ОСОБА_2 2/3 частини вказаного будинку подарувала позивачці по справі, ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування від 5 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори.

17 червня 2009 року чоловік бабусі ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18 червня 2009 року.

Після смерті діда ОСОБА_3 за дорученням бабусі та від її імені, вона подала документи про право на спадщину до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори на належну йому 1/3 частку спадкового майна, але оформити спадщину бабуся не встигла, поскільки 23 липня 2009 року померла.

Поскільки прямих спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає, а вона, позивачка по справі являється його онукою, то має право на вказану частину спірного спадкового житлового будинку за правом представлення.

Але, коли позивач у 2009 році звернулась з заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, від працівників нотаріальної контори їй стало відомо, що мається якийсь заповіт на спадщину по даній справі, який оформляла ОСОБА_2 ще за свого життя у 1999 році.

За таких обставин позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 1266 ЦК України, ст. ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним заповіт, який мається на житловий будинок №10 по вул. Пасічна в с. Білогородка Києво-Сбятошинського району Київської області, складений ОСОБА_2 у 1999 році.

Визнати за ОСОБА_1 за правом представлення право власності на 1/3 частку житлового будинку №10, що знаходиться по вул. Пасічна, .с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, який належав ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня наступного після його проголошення.

Суддя