Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
Справа №2-50/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2010 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі - Галиш М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу

- за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог - Хмельницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно варіанту №3 висновку спеціаліста від 10.05.2006 р., про знесення самовільно облаштованої огорожі, відновлення меж землекористування згідно рішення суду від 19.09.1994 р., знесення збудованого приміщення на земельній ділянці пл. 27 м2, які складаються з добудованого входу, опори на першому поверсі, приміщення другого та третього поверхів у площині над добудованим входом та опорою та цегляного гаража, звільнення земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні нею, знесення вольєру, бетонної огорожі;

- за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог - ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою;

- за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1. ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок і визнання недійсним договору дарування, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про визнання недійсним договору дарування 23/100 частин житлового будинку, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- за позовом третіх осіб з самостійними вимогами - ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про зобовязання знесення самовільно облаштованої огорожі, відновлення меж землекористування, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення вольєру та бетонної огорожі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2 за участю третіх осіб без самостійних вимог - ОСОБА_4, ОСОБА_7 про встановлення порядку користування земельною ділянкою по вул. Щорса 57 у м. Хмельницькому та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що він та ОСОБА_2 є співвласниками будинку 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому. Рішенням виконавчого комітету №17 від 16.01.1992 р. ОСОБА_1 виділена земельна ділянка у безстрокове користування для індивідуального будівництва пл. 629 м2 (572 м2+57 м2). ОСОБА_2 самовільно користується належною позивачеві земельною ділянкою, обгородила значну її частину. З метою захисту своїх прав ОСОБА_1 просить встановити порядок користування земельною ділянкою, зобов'язати згідно додатку №3 висновку спеціаліста, зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою.

У подальшому ОСОБА_1 свої вимоги уточнив і просив встановити порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту, що міститься у додатку №7, висновку спеціаліста №32914 від 10.05.2006 р., зобов'язати ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку і не чинити перешкод у її користуванні.

У подальшому ОСОБА_1 позовні вимоги доповнив і просив зобовязати ОСОБА_2 знести самовільно облаштовану огорожу, відновити межі землекористування згідно рішення суду від 19.09.1994 р., зобовязати знести самовільно збудовані приміщення на земельній ділянці пл. 27 м2, які складаються з добудованого входу та опори на першому поверсі, з приміщень другого та третього поверхів у площині над добудованим входом та опорою. Зобовязати ОСОБА_2 звільнити належну ОСОБА_1 земельну ділянку пл. 185 м2, яка прилягає до північної частини будинку та не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою, знести вольєр та бетонну огорожу, які розташовані на західній стороні земельної ділянки, що перешкоджають обслуговуванню частини його будинку. Встановити порядок землекористування між ним та ОСОБА_2 за варіантом №3 висновку спеціаліста №32914 від 10.05.2006 р.

У подальшому ОСОБА_1 свої вимоги змінив і просив визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 житловий буд. 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому пл. 53 м2 з прибудовою пл. 356,9 м2 з надвірними допоміжними спорудами, визнати недійсним договір дарування частини житлового будинку від 4.06.2002 р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Визнати недійсним договір дарування 23/100 частини житлового будинку 57 по вул. Щорса між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, укладений 3.05.2007 р. та посвідчений нотаріально. Зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знести самовільно збудовані приміщення на земельній ділянці пл. 27 м2, зобовязати знести добудови до входу у будинок та цегляний гараж, звільнити належну земельну ділянку пл. 185 м2, знести вольєр та бетонну огорожу.

У подальшому ОСОБА_1 позовні вимоги змінив і просив зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знести самовільно облаштовану огорожу земельної ділянки по вул. Щорса 57 у м. Хмельницькому та відновити межі землекористування, встановлені рішенням Хмельницького міського суду від 19.09.1994 р., зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знести самовільно збудовані приміщення на земельній ділянці пл. 27 м2, які складають з добудованого входу та опори на першому поверсі, з приміщень другого та третього поверхів у площині над добудованим входом та опорою та цегляний гараж. Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку пл. 185 м2, яка прилягає до північної частини будинку та не чинити перешкод у її користуванні, знести вольєр, зняти бетонну огорожу, які прилягають до його будинку, встановити порядок землекористування згідно варіанту №3 висновку спеціаліста від 10.05.2006 р.

ОСОБА_2 звернулась до суду до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою, визначивши порядок користування відповідно до варіанту №3 висновку спеціаліста №4-54 від 18 березня 2007 р., оскільки такий порядок користування земельною ділянкою фактично склався понад 8 років. Варіант, визначення порядку користування земельною ділянкою, запропонований ОСОБА_1 є неприйнятним, оскільки ОСОБА_2 буде виділена земельна ділянка набагато менша, ніж вона має право відповідно до її частки у домоволодінні.

ОСОБА_5 звернулась до суду до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому пл. 53 м2 з прибудовою пл. 587 м2 з надвірними та допоміжними спорудами. Визнати недійсним договір дарування від 4.06.2002 р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У подальшому ОСОБА_5 доповнила свої вимоги до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок і визнання недійсним договору дарування від 4.06.2002 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на те, 20.02.2001 р. вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 Однак у фактичних шлюбних відносинах вони перебували з ОСОБА_1 з 1998 р. і з цього часу вони стали проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1 та вести спільне господарство. До шлюбу ОСОБА_1 в порядку спадкування отримав у власність 11/20 частин житлового будинку з відповідною долею надвірних будівель за вказаною адресою, які були розташовані на земельній ділянці площею 1037 м2. За період спільного проживання ними було прибудовано житлове приміщення пл. 358,9 м2. Просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 житловий будинок 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому, визнати недійсним договір дарування частини житлового будинку від 4.06.2002 р., визнати недійсним договір дарування 23/100 частин житлового будинку 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_5 посилається на те, що її чоловік - ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом отримав 11/20 частин житлового будинку 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому. У період шлюбу означена частина будинку значно збільшилась і стала складати - 358 кв. м. (замість 53 кв. м.). На думку ОСОБА_5 договір дарування частини житлового будинку, укладений 4.06.2002 р. між ОСОБА_1Б та ОСОБА_2 повинен бути визнаний недійсним, оскільки був укладений без її згоди, під тиском свого брата - ОСОБА_8 Також просить визнати недійсним договір дарування 23/100 части житлового будинку 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т. 2, а. с. 224- 227).

Третя особа з самостійними вимогами - ОСОБА_6 ОСОБА_7 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 і просили зобовязати її знести самовільно облаштовану огорожу з земельної ділянки по вул. Щорса 57 у м. Хмельницькому та відновити межі землекористування згідно рішення Хмельницького міського суду від 19.09.1994 р. Зобовязати ОСОБА_2 звільнити частину належної їм земельної ділянки пл. 148, 8 м2 шляхом перенесення паркану та не чинити перешкод у її використанні, забрати собак з альтанки, яка облаштована поблизу його земельної ділянки та зняти бетонну огорожу, що прилягає до гаража та перешкоджає його обслуговуванню.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і просив зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знести самовільно облаштовану огорожу земельної ділянки по вул. Щорса 57 у м. Хмельницькому та відновити межі землекористування, встановлені рішенням Хмельницького міського суду від 19.09.1994 р., зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знести самовільно збудовані приміщення на земельній ділянці пл. 27 м2, які складають з добудованого входу та опори на першому поверсі, з приміщень другого та третього поверхів у площині над добудованим входом та опорою та цегляний гараж. Зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку пл. 185 м2, яка прилягає до північної частини будинку та не чинити перешкод у її користуванні, знести вольєр, зняти бетонну огорожу, які прилягають до його будинку, встановити порядок землекористування згідно варіанту №3 висновку спеціаліста від 10.05.2006 р. (т. 2 а. с. 228-231). Проти позову ОСОБА_2 заперечив, пояснивши, що її позовні вимоги є необґрунтованими.

ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_9J. визнав.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник позовні вимоги підтримати і просили визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 житловий будинок 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому. ОСОБА_5 посилається на те, що її чоловік - ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом отримав 11/20 частин житлового будинку 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому. У період шлюбу означена частина будинку значно збільшилась і стала складати 358 м2. (замість 53 м2.). Договір дарування частини житлового будинку, укладений 4.06.2002 р. між ОСОБА_1Б та ОСОБА_2, повинен бути визнаний недійсним, оскільки був укладений без згоди ОСОБА_5, під тиском брата її чоловіка - ОСОБА_8 Окрім цього, просить визнати недійсним договір дарування 23/100 частин житлового будинку 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому, укладеного між ОСОБА_2, та ОСОБА_3 ОСОБА_5 позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнала, проти позову ОСОБА_2 заперечила.

ОСОБА_6 та ОСОБА_9, як треті особи з самостійними вимогами, свій позов підтримали і просили зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою, знести облаштовану огорожу з їх земельної ділянки, забрати собак з альтанки, яка облаштована поблизу їх земельної ділянки, знести бетонну огорожу, що прилягає до їх гаража та перешкоджає його обслуговуванню, відновити межі землекористування.

Представник Хмельницької міської ради у судовому засіданні пояснила, що частина земельної ділянки, яка належить міській раді, знаходиться у користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7, та ОСОБА_2 без належного оформлення, однак останні не звертаються до міської ради з відповідними заявами.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог - Хмельницької міської ради підлягає частковому задоволенню.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог - ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою підлягає задоволенню.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовити.

Позов третіх осіб з самостійними вимогами - ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 задовольнити.

Згідно ст. 120 Земельного кодексу України, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій будівля чи споруда.

Згідно ст. 377 Цивільного кодексу України передбачено, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тієї, на якій розташовані належні співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд, відповідно ст. 88 Земельного кодексу бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку у спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обовязковою.

Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Судом встановлено, що будинковолодіння №57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому належало на праві спільної власності з виділенням конкретних його частин і надвірних будівель до 4.06.2002 p., а саме: ОСОБА_1 - 55/100 частини, ОСОБА_4 - 24/100 частин, та ОСОБА_10 - 21/100 частин, і яке було розташоване на земельній ділянці пл. 1134,1 м2.

У відповідності до зазначених часток площі земельних ділянок рішенням Хмельницького міського суду від 19.09.1994 р. співвласникам означеного житлового будинку було визначено порядок користування земельною ділянкою, згідно якого: ОСОБА_10 виділялась земельна ділянка пл. 237,3 м2, ОСОБА_1 - 617,7 м2, ОСОБА_4 - 259, 5 м2. Ділянка спільного користування визначалась пл. в 19,6 м2.

Таким чином, між співвласниками будинковолодіння було встановлено порядок користування земельною ділянкою пл. 1134,1 м.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №293 від 11.04.2002 р. було прийнято в експлуатацію господарсько-побутові споруди, житлові та допоміжні приміщення на імя ОСОБА_1 загальною площею 353 м2, які були побудовані сімєю брата ОСОБА_1 - ОСОБА_8 та ОСОБА_2

Оскільки господарсько-побутові споруди, житлові та допоміжні приміщення були прийняті в експлуатацію на імя ОСОБА_1, 4.06.2002 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір дарування частини житлового будинку 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому, згідно умов якого ОСОБА_1 подарував, а ОСОБА_2 прийняла у дар ? частину (50/100) житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель. У власність ОСОБА_2 перейшла такі частини будинку: кв. №4 (з 6 кімнат пл. 155.2 м2, коридору - пл. 5,7 м2, прихожої - пл. 32,8 м2, кухні - пл. 11,6 м2, коридору - пл. 3,5 м2, пральні - пл. 6,7 м2, уборної - пл. 1,0 м2, коридору - пл. 9 м2, кухні - пл. 13,3 м2, коридору- пл. 2,7 м2, балкону - пл. 1,4 м2, сходової клітки - пл. 10,1 м2, господарських приміщень - пл. 41,1 м2, господарських приміщень - пл. 20 м2, погріб - пл. 12,6 м2, топочної - пл. 9,4 м2, господарського приміщення - пл. 20,1 м2, гараж «Г», 1/3 огорожі. Означений договір 10.06.2002 р. був зареєстрований у Хмельницькому БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_2 за №4874.

Таким чином, ОСОБА_1 залишився власником тієї самої частини будинковолодіння, яка і належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 2.10.1982 р., тобто до укладення ним вказаного договору дарування, закріпивши за ОСОБА_2 та ОСОБА_8 лише побудовану ними частину будинковолодіння.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про визнання недійним договору дарування ? частини житлового будинку 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому від 4.06.2002 р. не підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України (ред. 1963 р.), який діяв на час виникненні даних правовідносин, усяка заінтересована особа вправі звернутися до суду за захистом порушеного чи оспорюваного права.

ОСОБА_1 усвідомлював наслідки укладення договору дарування, розуміючи і настання наслідків за даним договором, що відображено у договорі дарування, посвідченого нотаріусом (т. 1, а. с. 64).

Посилання ОСОБА_5 на те, що дана угода є недійсною, оскільки вона та її чоловік ОСОБА_1 у період перебування з ним у фактичних шлюбних відносинах з 1998 р. і у період шлюбу, зареєстрованого 20.02.2001 р., прибудували 358,9 м2 площі не знайшло підтвердження у ході судового слідства і суперечить обставинам, встановленим у ході судового слідства.

Окрім цього, вимоги ОСОБА_5 щодо визнання недійсним договору дарування належної ОСОБА_1 частини житлового будинку, укладеного між ним та ОСОБА_2, не можуть бути задоволеними, оскільки заявниця не була стороною договору, тому цей договір не створював для неї ніяких прав і не покладав на неї ніяких обовязків.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також підтвердили у судовому засіданні, що їх сімя, тобто сімя ОСОБА_8, за власні кошти здійснювала будівництво житлового будинку, а ОСОБА_1, як його рідний брат, та інші члени родини, допомагали у будівництві прибудов до означеного будинку. Домовленості про те, що ОСОБА_1 стане співвласником цієї частини будинку між ними не було. Окрім цього, ОСОБА_1, як власник відповідної частини житлового будинку, здійснив лише юридичне оформлення прибудови на своє імя, передавши у подальшому законні права справжньому забудовнику.

Згідно заяви до приватного нотаріуса, з якою звернулись ОСОБА_10 та ОСОБА_4, вбачається, що їм було відомо про дарування ОСОБА_1 50/100 частин з належних йому 11/20 (55/100) частин буд. 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому, однак вже з врахуванням прибудов.

23.05.2003 р. згідно договору дарування, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_2 стала власником 24/100 частин домоволодіння 57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому і стала користуватися земельною ділянкою пл. 274 м2, яка раніше знаходилась у користуванні ОСОБА_4

Згідно договору дарування від 3.05.2007 р. ОСОБА_2 подарувала своїй дочці - ОСОБА_3 23/100 частини будинку 57 по вул. Щорса, загальна площа якої 94,3 м2, а саме: коридор 9 м2, житлова кімната - 12,7 м2, житлова кімната -10 м2, житлова кімната - 39 м2, кухня - 13,3 м2, ванна - 6,2 м2, коридор - 2,7 м2, балкон - 1,4 м2.

Позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання недійсними договорів, укладених між ОСОБА_2 та, відповідно, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не був стороною у вказаних договорах і останні не створювали для нього ніяких прав і не покладали на нього ніяких обов'язків.

Позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визначення порядку користування земельною ділянкою згідно висновку спеціаліста №32914 від 10.05.2006 р. не підлягають задоволенню, оскільки експертом не враховані вимоги ДБН 360.92 п. 3.25, відповідно до положень якого для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш відступної конструкції стіни треба приймати не менше одного метра. Окрім цього, ширина смуги руху пішохідної вулиці має бути 0,75 м, а кількість смуг не менше двох. Таким чином, враховуючи вкрай неприязні стосунки між сторонами, ця частина земельної ділянки ОСОБА_2 не може бути у спільному користуванні.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що облаштування бетонного паркану навколо земельної ділянки, яка знаходиться у користування ОСОБА_1 у будинковолодінні 57 по вул. Щорса, ОСОБА_2 на відстані 0,23 м від рогу житлового будинку ОСОБА_1 та на відстані 1,23 м від межі між земельними ділянками означених власників перешкоджає вільному доступу з західної сторони як до земельної ОСОБА_1, оскільки у паркані відсутній прохід до його земельної ділянки, так і вільному доступу для догляду за будівлею і здійсненні його поточного ремонту. Тому частина означеного паркану повинна бути знесена.

Також підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 щодо зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знести вольєр для собак.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою слід задовольнити.

Суд також приходить до висновку, що слід визначити порядок користування земельною ділянкою, виходячи з висновку спеціаліста №4-54 від 18.03.2007 р. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 у частині зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_11 щодо знесення самовільно збудованого приміщення на земельній ділянці пл. 27 м2, які складаються з добудованого входу, опори на першому поверсі, приміщення другого та третього поверхів у площині над добудованим входом та опорою та цегляного гаража не підлягають задоволенню.

З цих же підстав не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 у частині зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку пл. 185 м2, яка прилягає до північної частини ділянки, та не чинити перешкод у її користуванні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 влаштовано бетонний паркан, на частині земельної ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 чим чиняться перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Окрім цього, ОСОБА_2 облаштувала бетонну огорожу, яка прилягає до їх гаража, чим чинить перешкоди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у користуванні гаражем.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_2 у частині зобовязання перенести облаштовану бетонну огорожу (паркан) на земельну ділянку ОСОБА_2 та привести означену огорожу у відповідний стан, відновивши таким чином межі землекористування та усунувши перешкоди у користуванні земельною ділянкою, та знести вольєр та бетонну огорожу, що прилягає до гаража, слід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог - Хмельницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно варіанту №3 висновку спеціаліста від 10.05.2006 р., про знесення самовільно облаштованої огорожі, відновлення меж землекористування згідно рішення суду від 19.09.1994 р., знесення збудованого приміщення на земельній ділянці пл. 27 м2, які складаються з добудованого входу, опори на першому поверсі, приміщення другого та третього поверхів у площині над добудованим входом та опорою та цегляного гаража, звільнення земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні нею. знесення вольєру, бетонної огорожі задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 знести бетонну огорожу, яка прилягає до західної частини житлового будинку №57 по вул. Щорса у м. Хмельницькому, що належить ОСОБА_1.

Зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_3 знести вольєр для собак.

У решті позову відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог - ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Визначити порядок користування земельною ділянкою по вул. Щорса 57 у м. Хмельницькому відповідно до висновку спеціаліста ОСОБА_12 №4-54 від 18.03.2007 р.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок і визнання недійсним договору дарування, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про визнання недійсним договору дарування 23/100 частин житлового будинку, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити.

Позов третіх осіб з самостійними вимогами - ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про зобов'язання перенесення самовільно облаштованої огорожі на земельну ділянку ОСОБА_2 та приведення означеної огорожі у відповідний стан, відновлення меж землекористування, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення вольєру та бетонної огорожі, яка прилягає до гаража, задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 перенести самовільно облаштовану огорожу з земельної ділянки ОСОБА_6, ОСОБА_7 на земельну ділянку ОСОБА_2 та привести означену огорожу у відповідний стан згідно вимог ДБН, відновивши чим межі землекористування та усунувши перешкоди у користуванні земельною ділянкою, та знести вольєр для собак.

Зобовязати ОСОБА_2 зняти частину бетонної огорожі, яка прилягає до гаража ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 4 грн. 25 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 3 грн. 75 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 7 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судовий збір у сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 7 грн. 50 коп.

Апеляційна скарга на рішення подається на протязі 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя Логінова С.М.