Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-6132/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

о серпня 2010 року Київський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді Реви С.В., при секретарі Ганєві А.Е.,

гозглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Одесі цивільну -праву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 0 жовтня 1997 року вона придбала квартиру № 16 в будинку № 52, корпус №4 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Одеській універсальній товарній біржі «Вітязь», що підтверджується записом у «Журналі реєстрації договорів по об'єктам з нерухомістю», реєстраційний № 97-67 К від 9 жовтня 1997 року. Відповідно до ; мов договору купівлі-продажу, відповідачі передали позивачці ключі від -зартири, а позивачка передала їм грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселилась в квартиру та до нинішнього часу продовжує здійснювати відносно зартири усі повноваження власника.

30 жовтня 1997 року позивачка зареєструвала у Комунальному підприємстві Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» -воє право власності на вищевказане нерухоме майно. Відповідачі будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу не пред'являли, право позивачки на квартиру не оспорювали.

Позивачка просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 9 жовтня 1997 року квартири № 16 в будинку № 52, корпус №4 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, але звернулись до суду з заявою, з якій позовні вимоги визнали та просили суд розглядати справу в їх відсутності а. с. 13).

За наявністю умов, передбачених частиною першою ст.224 ЦПК України, та : скільки позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає южливим допустити заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 224 ЦК України( в редакції 1963 року), який був чинним до 1 січня 1004 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно ; власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

У судовому засіданні встановлено, що 9 жовтня 1997 року позивачка придбала у відповідачів квартиру № 16 в будинку № 52, корпус №4 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Одеській універсальній товарній біржі «Вітязь», що підтверджується записом у Журналі реєстрації договорів по об'єктам з нерухомістю», реєстраційний №

97-67 К від 9 жовтня 1997 року.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_5 передали ОСОБА_1 ключі від квартири, а ОСОБА_1 повністю розплатилася за придбання вказаної квартири.

Позивачка вселилась у квартиру та своє право власності на це нерухоме майно ЗО жовтня 1997 року зареєструвала у Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості».

З 9 жовтня 1997 року ОСОБА_2, ОСОБА_2 0.0., ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_5 будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу до ОСОБА_1 не пред'являли, право позивачки на квартиру не оспорювали.

У липні 2010 року позивачка дізналась, що згідно діючого законодавства України договір купівлі-продажу від 9 жовтня 1997 року, який був укладений між сторонами в Одеській універсальній товарній біржі « Вітязь» є нікчемним.

Відповідно ст. 227 ЦК України (1963 року), який діяв на день укладення договору відчуження квартири, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Недотримання форми договору тягне його недійсність. Однак згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України (2003 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Оскільки 9 жовтня 1997 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_1 домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири № 16 в будинку № 52, корпус №4 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі і це підтверджується письмовими доказами, а надалі відбулося його повне виконання, суд вважає, що даний договір купівлі-продажу слід визнати дійсним.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215, 224, 225 ЦПК України, на підставі ст. ст. 224, 225, 227 ЦК України (1963 року), ст. 220 та пункту 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (2003 року), суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 16 в будинку № 52, корпус №4 по вулиці Академіка Вільямса в місті Одесі, який укладений 9 жовтня 1997 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в Одеській універсальній товарній біржі «Вітязь», що підтверджується записом у «Журналі реєстрації договорів по об'єктам з нерухомістю», реєстраційний № 97-67 К від 9 жовтня 1997 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги