АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: судді Зубарєвої К.П.,

суддів: Бакуса В.Я., Курій Н.М.,

секретаря Панчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 09 квітня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про визнання права власності на будинок, -

встановила:

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09 квітня 2010 року вказаний вище позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на будинок №15 по вул. Винниківській у м. Львові загальною площею 134,9 кв. м, який складається з трьох кімнат, житловою площею 40,1 кв. м, кухні, коридору, гаражу та підвалу.

Зобовязано ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» зареєструвати право власності за позивачем на зазначений будинок.

Рішення районного суду оскаржила Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що таке є незаконним та необґрунтованим. Так, апелянт, зокрема, зазначає, що судом не враховано, що на території будинковолодіння самовільно здійснено будівництво житлової прибудови А`-1 площею 59,7 кв. м., гаража під літ. «Б» площею 23,8 кв. м., а також самочинно обладнано кухню під літ.1-6 під коридор без дозволу районної адміністрації, без наявності висновку спеціалізованої проектної організації про відповідність самочинного будівництва будівельним нормам і правилам, на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети позивачу або колишнім власникам будинковолодіння, де вчинено самочинне будівництво.

Сторони та їх представники у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомили.

У відповідності до ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. А відтак колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності осіб, які не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши обставини та матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається із фотокопії свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2004 р. (а.с.10) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.01.2005 р. (а.с.9) позивач є власником житлового будинку зі всіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в м. Львові по вул. Винниківській, 15 і в цілому складається з двох кімнат житловою площею 24,5 кв. м. та кухні. До будинку належать металеві ворота, огорожа, хвіртка.

Спадкодавцем цього майна був батько позивача ОСОБА_2, який був власником внаслідок договору міни від 29.11.1992 р. Помер спадкодавець 12.04.2004 р.

Визнаючи за позивачем право власності на будинок загальною площею 134,9 кв. м. який складається з трьох кімнат житловою площею 40,1 кв. м, кухні, коридору, гаражу та підвалу районний суд виходив з того, що проект прибудови було погоджено архітектором, позивач є користувачем земельної ділянки, на якій знаходиться садибний житловий будинок, на час смерті спадкодавця існувала самочинна добудова до будинку, а відтак на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно.

Але повністю з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки мається неповне зясування обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Так, згідно зі ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Разом з тим відповідно до ч.1 ст.376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 2 ст.331 ЦК передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

За ч.2 ст.376 ЦК особа, яка здійснила або здійснює самовільне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

З урахуванням наведеного, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (ч.1 ст.376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

В той же час, статтею 376 ЦК визначені певні правила, за яким можливе визнання за особою права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Так, під час вирішення позову про визнання права власності на прибудову суд повинен встановити та в рішенні зазначити, чи відповідає збудована прибудова усім визначеним законом вимогам та умовам, які необхідні для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта (зокрема, чи відповідає цільовому призначенню земельна ділянка, чи відповідає архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, встановленим для житлових будинків і господарських споруд прибудова (ч.3 ст.375 ЦК), чи ця прибудова не порушує права третіх осіб, оскільки це є обовязковою умовою для вирішення питання про визнання за особою права власності на обєкт нерухомого майна.

Усупереч вимогам закону суд не встановив факт відповідності самочинної будівлі зазначеним нормам і правилам за висновками відповідних органів, до компетенції яких нормативними актами віднесено здійснення такого контролю та подання висновків.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обґрунтованість тих обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В матеріалах справи відсутні докази на ствердження відповідності прибудови архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, встановленим для житлових будинків і господарських споруд, а позивачем їх не представлено.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що сам факт створення нерухомого майна за відсутності передбачених законом умов, необхідних для встановлення права власності на нього, не може бути підставою для визнання такого права.

Крім того, виходячи з матеріально-правового спору та вирішення судом вимоги щодо зобовязання ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» зареєструвати право власності за позивачем на зазначений будинок, суд тим самим вирішив питання про права та обовязки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО, в той час коли останнє не брало участі у справі як співвідповідач, а процесуальне становище його було як третьої особи.

За таких обставин рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303, 305, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 2 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2009 року скасувати й ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Зубарєва К.П.

Судді: Бакус В.Я.

ОСОБА_3