Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 22ц-2185/2010 Головуючий у 1-й інстанції - ІВАЩЕНКО А.І.
Категорія - цивільна Доповідач - ЛАКІЗА Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року м.Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Лакізи Г.П.,

суддів: Коренькової З.Д., Бобрової І.О.,

при секретарі Марченко О.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача

ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новгород-Сіверського районного суду від 31 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Новгород-Сіверська міська рада, про усунення перешкод у користуванні, -

встановив:

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить вищевказане рішення скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду від 31 березня 2010 року в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом неправильно застосовані норми матеріального (норм цивільного та земельного кодексів) права. Судом не взяті до уваги вимоги державних будівельних норм для індивідуальних забудовників, затверджених міністерством Інвестицій та Будівництва України у 1992 році. Також судом неповно з"ясовані обставини, що мають значення для справи. Так, апелянт не погоджується із висновком судової земельно-технічної експертизи, зазначаючи, що експертом не дано відповіді на всі поставлені запитання, а саме вони надали б суду необхідні докази щодо порушень його прав відповідачем.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

По справі встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником домоволодіння №46 по вул. Чкалова в м. Новгород-Сіверський.

Відповідач ОСОБА_2 є власником сусіднього домоволодіння №46а по вул. Чкалова в м. Новгород-Сіверський на підставі договору дарування від 19.12.2003 року, при цьому дарувальниками є батьки позивача по справі ОСОБА_4 - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (а.с.54). Земельні ділянки, на яких розташовані зазначені домоволодіння, є неприватизованими, та перебувають у віданні Новгород-Сіверської міської ради.

Як встановлено в засіданні апеляційного суду з пояснень учасників судового розгляду та експертного висновку, протягом тривалого часу, з моменту виділення земельної ділянки 22.09.1947 р. і до укладення 19.12.2003 р. договору дарування, вся земельна ділянка, на якій розташовані обидва домоволодіння № 46 та № 46-а по вул. Чкалова в м. Новгород-Сіверський, належали одній родині ОСОБА_5, і при забудові обох земельних ділянок не враховувалась межа між зазначеними ділянками, яка повинна була бути прямою лінією; межі між вказаними домоволодіннями були порушені щодо обох домоволодінь ще до укладення договору дарування, і фактична межа між вказаними домоволодіннями є ламаною лінією, яка проходить по зовнішнім стінам будівель, що належать відповідачу ОСОБА_2 - літньої кухні, сараю Г навісу, зокрема, внаслідок того, що частина літньої кухні, що позначена на плані літерою „Л.к" (а.с.41) та яка була збудована ще батьком позивача ОСОБА_5, розташована на земельній ділянці домоволодіння №46.

Також по справі встановлено, що відповідач ОСОБА_2 самочинно побудував сарай В-1 та навіс в-1 (а.с.41), проте відповідно до висновку експертної фірми „Еталон" № С-1067 від 15 лютого 2010 року, зазначені самовільні споруди не створюють перешкод для обслуговування жилого будинку № 46 та не порушують будівельні норми та інші правила, а для врегулювання питання користування суміжними земельними ділянками №46 та № 46а може бути встановлений новий порядок користування цими земельними ділянками (а.с.88-99).

Як вбачається з наданої відповідачем ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності тта земельну ділянку по вул. Чкалова, 46а в м. Новгород-Сіверський, згідно якій план зовнішніх меж вказаної земельної ділянки визначався з врахуванням фактичного землекористування та проведеної забудови (а.с.57-67). З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 вже був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку, проте він не був зареєстрований та був вилучений відповідно до наказу начальника Чернігівської регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру" від 25.11.2009 р. № 60 про вилучення бланків державних актів старого зразка (а.с.68-69).

Доводи апеляційної скарги про те, що у висновку експертної фірми „Етелон" не містяться відповіді на всі запитання, визначені в ухвалі суду, є необгрунтованими, оскільки у висновку наведені чіткі та повні відповіді на поставлені запитання. Крім того, клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи іншій експертній установі позивачем та його представниками по справі не заявлялось.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено порушення його прав внаслідок самовільних будівель відповідача, які в плані земельної ділянки, висновку експерта та рішенні суду першої інстанції іменуються як сарай та навісу, а позивачем іменуються як сарай та гараж.

Посилання представника позивача в засіданні апеляційного суду на те, що судом першої інстанції вирішені не всі заявлені по справі вимоги, зокрема, щодо гаража, також є необгрунтованими, оскільки з матеріалів справи та пояснень учасників судового розгляду вбачається, що у даній справі використовуються різні назви одних і тих самих споруд - сарай, гараж, навіс, намет тощо.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Новгород-Сіверського районного суду від 31 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: