АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2010 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: судді Зубарєвої К.П.,

суддів: Бакуса В.Я., Монастирецького Д.І.,

при секретарі: Безп`ятко О.І.,

з участю: ОСОБА_1 та її адвоката ОСОБА_2, представника Попелівської сільської ради ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Попелівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, треті особи: ОСОБА_1, Управління держкомзему у Дрогобицькому районі, відділення з питань містобудування та архітектури Дрогобицької районної державної адміністрації, Львівська філія у Дрогобицькому районі Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах», про визнання не чинним рішення сесії сільської ради, -

встановила:

рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 листопада 2009 року вказаний вище позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано не чинним рішення № 167 від 21.12.2005 року ХХІУ сесії ІУ демократичного скликання Попелівської сільської ради в частині передачі безоплатно у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,13 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення підсобного господарства по вул. Бориславській в с. Попелі Дрогобицького району.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1, просить його скасувати й ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість. Зокрема, апелянт зазначає, що судом не взято до уваги її покази, що між її земельною ділянкою та ділянкою позивача не було ніякого проходу, а земельні ділянки безпосередньо межували. Твердження третіх осіб, що від будинку позивача в сторону її (апелянта) земельної ділянки була земельна ділянка для обслуговування будинку позивача, що вбачається з топографічного плану села Попелі за 1977 рік , а на даний час така відсутня, спростовується тим, що позивач вчинив добудову до свого будинку. Крім того, апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги, що рада передала площу земельної ділянки, якою вона весь час користувалась та числилась за нею.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу ОСОБА_1 та представника Попелівської сільської ради на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_4 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третьої особи Попелівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третьої особи Попелівської сільської ради Дрогобицького району про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Між сторонами мається спір з приводу суміжного землекористування, який до цього часу не вирішено, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

Згідно зі ст.40 ЗК земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва громадянам України можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 116 ЗК передбачено, що громадяни та юридичні особи, набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Встановлено, що під час розгляду справи з приводу спору щодо суміжного землекористування між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, Попелівска сільська рада від 21 грудня 2005 р. прийняла рішення № 167 «Про приватизацію земельних ділянок», відповідно до якого передано у приватну власність громадянам земельні ділянки для обслуговування житлових будинків та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, зокрема, ОСОБА_1 0,13 га, по вул. Бориславська, 89.

Пунктом 2 цього рішення зазначено, що остаточні розміри земельних ділянок будуть визначені під час оформлення Державних актів на право власності на земельні ділянки.

В той же час, за правилами ст.118 ЗК, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває в його користуванні, подає заяву до відповідної місцевої ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається в місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Крім того, за змістом ст.ст.17, 19, 22, 23 ЗК надання громадянину земельної ділянки у власність або користування для всіх потреб здійснюється за проектами відведення цих ділянок, право власності чи користування якими в громадянина виникає лише після встановлення землевпорядною організацією меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) й одержання документа, що посвідчує це право.

А відтак, враховуючи викладене та те, що між сторонами мається спір щодо суміжного землекористування, який до цього часу не вирішений, сільська рада не мала права приймати оскаржуване рішення, а тому суд прийшов до вірного висновку, що рішення сільської ради є незаконним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а відтак не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 18 листопада 2009 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного ОСОБА_2 України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Зубарєва К.П.

Судді: Бакус В.Я.

ОСОБА_5