Справа № 2-3918/2009 рік
Справа № 2-747/2010 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 травня 2010 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Іващенко С.О.

при секретарі судового засідання Байбак О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 25.08.2009 року, приблизно о 22 год.30 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем „ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1, при проїзді перехрестя пр-т Тракторобудівників та вул.Краснодарської, у м.Харкові, рухався на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення з моїм автомобілем НОМЕР_2. За фактом даної події, працівниками ДАІ була проведена перевірка, складений протокол огляду місця події, проведені необхідні вимірювання, складена схема, а також довідка по дорожньо-транспортній пригоді. На учасника ДТП громадянина ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол, який разом з матеріалами справи, в подальшому був відправлений для розгляду у Фрунзенський районний суд м.Харкова. 22 вересня 2009 року в результаті розгляду адміністративних матеріалів тих, що надійшли з УДАІ при ГУМВС України в Харківській області, суддею Фрунзенського районного суду м.Харкова Тарасенко Л.М. була винесена постанова відповідно до якої ОСОБА_2 був визнаний винним в здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті вищезгаданого ДТП був пошкоджений автомобіль позивача - «Хюндай Туксон», державний номерний знак НОМЕР_3, що належить йому на праві власності. Вартість матеріального збитку заподіяного його машині внаслідок ДТП, згідно висновків авто товарознавчої експертизи складає 80703 гривні 40 копійок. Органами ДАІ, висновком експерта і судом встановлено, що події ДТП, в результаті якого позивачу був причинений збиток, відбулися унаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 Також, в результаті вказаного вище за ДТП, позивачу була завдана і моральна шкода, яка виразилася в тому, що внаслідок події він пережив сильний шок, який в подальшому значно відобразився на його здоров'ї, після подій пригоди, у нього істотно погіршало самопочуття, з'явилися головні болі і безсоння, він став нервовим та неврівноваженим, що негативно впливає на його відносини з близькими людьми, і заважає встановленню нових і підтримці існуючих відносин з тими людьми що його оточують. У звязку з заподіяними даним ДТП наслідками, позивач був змушений повністю змінити звичайний устрій свого життя, тривалий час не має змоги користуватися автомобілем, у звязку з браком коштів на його відновлення, що найгіршим чином впливає на організацію його життєвої діяльності. Усіляке небажання відповідача відшкодувати заподіяний збиток з його очевидної вини, додатково підсилює моральні страждання позивача. Моральну шкоду, заподіяну протиправними діями відповідача, позивач оцінює у розмірі 10 000 грн.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи попереджений заздалегідь і належним чином, просив розглядати справу за його відсутністю та ухвалити заочне рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи попереджався заздалегідь і належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у матеріалах справи є дані про належне його повідомлення.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.08.2009 року, приблизно о 22 год. 30 хв., на перехресті пр-ту Тракторобудівників та вул.Краснодарської, у м.Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів „ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Hyundai Tucson», державний номерний знак державний номерний знак АХ 3090ВХ, під керуванням ОСОБА_1.

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22.09.2009 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. З вищезазначеної постанови також вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулася через недотримання водієм ОСОБА_2 п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України.

Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи №10745 від 24.02.2010 року, виконаної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. Засл. Проф..Бокаруса, сума матеріального шкоди причиненої власнику автомобіля «Hyundai Tucson», державний номерний знак АХ 3090ВХ, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 80703 гривні (вісімдесят тисяч сімсот три гривні) 40 (сорок) копійок.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АХ170142, автомобіль «Hyundai Tucson», державний номерний знак державний номерний знак АХ 3090ВХ, належить на праві власності ОСОБА_1.

Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст.. 54 Закону України „Про власність, у разі технологічних та екологічних катастроф та за інших обставин надзвичайного характеру, що виключають можливість здійснення власником його прав щодо володіння, користування і розпорядження майном, йому відшкодовується вартість майна у повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент припинення права власності.

На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Згідно вищезазначеного висновку судової-автотехнічної експертизи, відповідач своїми протиправними діями заподіяв позивачу ОСОБА_1 матеріальну шкоду на суму 80703 гривні 40 копійок.

Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У абз. 1 п. 4 Ухвали Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування збитку» з подальшими змінами і доповненнями від 8 липня 1994 р. № 7, від 30 вересня 1994 г. № 11(далі по тексту ППВС України № 6) вказано, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати яку-небудь діяльність, здійснення якої створює підвищену вірогідність спричинення шкоди через неможливість контролю за нею людиною. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, повинна наступати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих особливостей.

У абз. 2 і 3 п. 4 ППВС України № 6 вказане, що під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки через право власності, повного господарського ведення, оперативного управління або по інших підставах (договори оренда, довіреність і т.п.). Не вважається власником джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальність за збиток перед потерпілим особу, яка управляла джерелом підвищеної небезпеки через трудові відносини з власником цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.п.).

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода складається з душевних страждань, які фізична особа зазнала, у звязку з пошкодженням її майна.

Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У абз. 1 і 2 п. 3 Ухвали Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнового) шкоди» (далі по тексту ППВС України № 4) вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру унаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживань у зв'язку з погіршенням здоров'я, в порушенні права власності (зокрема інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, в порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного суспільного життя, порушенні відносин з навколишніми людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд вважає, що з вини відповідача ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнавав у звязку з діями ОСОБА_2

При визначенні судом розміру відшкодування завданої позивачу

ОСОБА_1 моральної шкоди суд виходить з вимог розумності та справедливості та враховує обставини, викладені вище.

Суд оцінює моральну шкоду, причинену ОСОБА_1 у розмірі 5000 гривень.

З урахуванням вищезазначеного, суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, які є у матеріалах.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом судової справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення, витрати повязані з проведенням судових експертиз та ін.

Судові витрати в справі визначаються судом виходячи з положень ст. 88 ЦПК України.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір при зверненні до суду з позовом у сумі 51 гривні, витрати, повязані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляди справи у розмірі 37 гривень; витрати, повязані з оплатою висновку фахівця - автотоварознавця у розмірі 597 гривень 48 копійок, що підтверджується відповідними квитанціями, а також на користь держави .

При подачі позовної заяви позивачем не був сплачений судовий збір у обсязі, передбаченому Декретом Кабінету Міністрів "Про державне мито", а саме в дохід держави має бути сплачено 1% від розміру задоволених вимог у позовній заяві, але не менш 51 грн, суму недоплаченого судового збору у розмірі 756 гривень 03 копійок суд стягує з відповідача на користь держави, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, у розмірі та порядку, передбаченому Постановою КМУ України від 05.08.2009 року №825 „Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1258 „Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ та їх розмірів у розмірі 83 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1166 ч.1, 1167 ч.1, 1187 ч.2, 1188 ЦК України, ст.. 54 Закону України „Про власність, ст.ст. 10,11, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 80703 гривень 40 копійок (вісімдесят тисяч сімсот три гривні сорок копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 5000 гривень (пять тисяч гривень)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: витрати повязані з оплатою судового збору у розмірі 51 гривні (пятдесят одна гривня); витрати, повязані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляди справи у розмірі 37 гривен (тридцять сім гривень); витрати, повязані з оплатою висновку фахівця - автотоварознавця у розмірі 597 гривень 48 копійок (пятсот девяносто сім гривень сорок вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави частину недоплаченого судового збору при подачі позивачем позовної заяви у розмірі 756 гривень 03 копійок (сімсот пятдесят шість гривень три копійки), а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 83 гривень (вісімдесят три гривні).

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачами, які не приймали участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, у разі відсутності заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

СУДДЯ: