Справа № 2-86/2010
Провадження №-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2010 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Костюка М. І.

при секретарі Пшеничняк В.Й.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування немайнової шкоди в сумі 150000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав і пояснив, що 13 квітня 2007 року біля 16 год 30 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_1 в напрямку м. Монастириська на відрізку дороги Івано-Франківськ - Бучач - Тернопіль, що на 42 км. + 750 м. на спуску в населений пункт, не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху, при виникненні небезпеки для водія аж до зупинки транспортного засобу, намагаючись переїхати перешкоду, допустив наїзд на автомобіль РАФ, державний номерний знак 64-13 ТЕА, що знаходився на правій проїжджій частині дороги по напрямку руху автомобіля відповідача, наїхав на ОСОБА_3, власника автомобіля РАФ, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні колінного суглоба, відкритих уламкових переломів правої гомілки, рани на голові, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Внаслідок ДТП, позивач та його родина зазнала значної моральної шкоди, яка виразилась у порушенні привичного риму життя, завдано великого душевного болю, через що погіршився стан його здоровя. ОСОБА_1 як голова сімї, був її джерелом отримання доходів. Щодо моральної шкоди, то вона полягає у моральних та фізичних стражданнях, тяжкості завданої моральної та фізичної травми, істотності вимушених змін у його житті і виробничих стосунках.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, по невідомих суду причинах, хоча був належним чином повідомлений про день, час і місце слухання справи через засоби масової інформації.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково.

Згідно ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, збереженням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнанням, використанням зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується тою особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В даному випадку такою особою є ОСОБА_2 поскільки він здійснював експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі довіреності, тобто був володільцем джерела підвищеної небезпеки (оглянуто кримінальну справу №1-57/2007 рік, а.с.35).

Значить в даному випадку джерелом підвищеної небезпеки була діяльність з експлуатації транспортного засобу його володільцем ОСОБА_2, а не власником, і заподіяв шкоду саме відповідач.

Проти ОСОБА_2 порушена кримінальна справа, винесена постанова про звільнення його від кримінальної відповідальності передбаченої ст.286 ч.2 КК України, на підставі ст.1 п. б Закону України «Про амністію».

Згідно письмового висновку експерта №494 від 21.07.2007 року вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: травматична ампутація лівої нижньої кінцівки на рівні колінного суглоба; відкриті уламкові переломи кісток правої гомілки; рана на голові. Ці тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент нанесення відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. (аркуш кримінальної справи №1-57/2007 рік, 56-58).

Щодо моральної шкоди заподіяної ОСОБА_1, то суд вважає, що вона полягає у заподіянні її моральних та фізичних страждань, істотності вимушених змінах у її життєвих і виробничих стосунках, в порушенні звичного ритму життя. Це підтверджується посвідченням, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності.

Керуючись ст.ст.10,60,202,212 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1187 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_2 75 тисяч гривень моральної шкоди в користь ОСОБА_1.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення на протязі 10 днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга подається на протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд.

Суддя: ОСОБА_4