ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-782/10
провадження № Б/н 860
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді : Шкоріної О. І.

при секретарі: Телегіній Н.О., Пікало К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на ? частину квартири в порядку спадкування, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування. Свої вимоги мотивувала тим, що з січня 1996 року вона, ОСОБА_6, а також його матір ОСОБА_7 проживали однією сімєю, були повязані спільним збутом, мали спільні права та обовязки. З цього ж року вона з ОСОБА_8 перебувала у фактичних шлюбних відносинах. ОСОБА_7 народилася 14.06.1920 року, у звязку з чим станом на 1996 рік вона вже була особою похилого віку, а тому потребувала стороннього догляду. Самостійних доходів вона не мала, оскільки на той час ніде не працювала, пенсії не отримувала. Її син ОСОБА_8 такого утримання надати не міг, оскільки мав погане здоровя, хворів на серцеву недостатність. У звязку з цим, фактично їх сімя перебувала на її утриманні. 3.11.2005 року ОСОБА_7 померла. На момент смерті останньої, вони всі проживали в квартирі №255, яка розташована в будинку по вул. Княжий Затон у м.Києві та належала покійній на праві власності. Після смерті ОСОБА_9 на зазначену квартиру відкрилась спадщина. Вона проживала зДехтієвською В.В. однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини, тому вважає що є спадкоємцем четвертої черги за законом. Зазначена спадщина була прийнята нею та її чоловіком ОСОБА_8, як особами, які постійно проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому жодних заяв до нотаріальної контори не подавалось. Протягом тривалого часу вона опікувалась ОСОБА_7, матеріальнозабезпечувала її, надавала іншу допомогу, а тому поряд з її сином ОСОБА_10 була спадкоємцем у рівних частках. 20.12.2008 року ОСОБА_8 помер і після нього відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, яке належало спадкодавцю на момент смерті, зокрема, і на те, яке він успадкував після смерті ОСОБА_7 Спадкоємцями після смерті ОСОБА_8 є вона, як дружина та рідний брат покійного ОСОБА_3 Просить визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 1 листопада 2010 року за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучена ОСОБА_4 міська рада .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_5 та її представник позовні вимоги підтримали і просили позов задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, пояснила, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_11 з 1996 року. Деякий час вони проживали в квартирі в будинку по вул. Жилянській, який у 1998 році знесли. Потім вони проживали по вул. Жилянській в квартирі №84,а ОСОБА_7 в квартирі №108. В період, коли ОСОБА_7 стала себе погано почувати та не могла себе самостійно обслуговувати, вони стали проживали разом, їй доводилось прибирати, прати. А її чоловік, ОСОБА_8 не міг постійно допомагати своїй матері, оскільки на той момент сам вже переніс три інфаркти. Потім переїхали в квартиру АДРЕСА_3, де ОСОБА_7 1.11.2005 року померла у неї на руках. Вона вирішувана всі організаційні питання з приводу поховання та займалась оформленням документів. Всі платежі по квартирній платі та комунальним послугам в квартирі АДРЕСА_4 нею. Борг по комунальним платежам по цій квартирі утворився в той час, коли квартира не була виготовлена до заселення. В цій квартирі їм поклеїли шпалери, поклали лінолеум, встановили ванну, все інше робили своїми силами. До ОСОБА_7 вона відносилась як до матері, піклувалась та доглядала за нею, готувала їжу, від так вважає, що вона має право і спадкування після смерті ОСОБА_7, оскільки проживала разом з спадкодавцем однією сім»єю не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні позовні вимогине визнали і просили в задоволенні позову відмовити, пояснивши, що у1990 році його мати поїхала до Сполучених ОСОБА_12 Америки. 20.09.1990 року повторно вийшла заміж за його батька. У 1995 році повернулась до м.Києва, де проживала до червня 1998 року, потім знову поїхала до США, а в лютому 2002 року знову повернулась на Україну до м. Києва. У 2003 році мати склала заповіт на брата ОСОБА_8. Він в усній формі домовився з братом, що все майно в майбутньому перейде йому. Брат проживав та був зареєстрований в своїй квартирі по вул. Волоській, а до цього по вул. Жилянській. Мати була зареєстрована в : квартирі по вул. Княжий Затон в м. Києві. Він з батьком постійно передавав матері та брату гроші через друзів або переводили на чужі рахунки. За ці кошти його брат сплачував комунальні послуги та квартплату, купляв необхідні речі та їжу. Хоча мати хворіла на цукровий діабет, але при цьому вона самостійно приїздила до США. У 2005 році він приїздив з батьком до України, хотіли оформити довіреність на брата, але виявилось, що у нього не було паспорта, тому довіреність була оформлена на ОСОБА_5, з якою офіційно брат не перебував в зареєстрованому шлюбі.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду направили листа, в якому просили справу розглянути у відсутності представника та постановити рішення згідно закону.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

1 листопада 2005 року померла ОСОБА_9

Після її смерті відкрилас я спадщина на належну їй квартиру № 255 в будинку № 4 по Княжий Затон в м. Києві.

20 лютого 2003 року ОСОБА_9 залишила заповіт, яким заповідала все її майно, і воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона буде мати право, ОСОБА_13 /а.с.31/

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_8 у визначені законом строки з заявою до нотаріальної контори не звертався.

На час смерті ОСОБА_9 була зареєстрована та проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, інших осіб зареєстрованих в квартирі не було, що підтверджується довідкою Комунального підприємства з експлуатації та ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» / а.с.47/.

На липень 2004 року ОСОБА_8 був зареєстрований по вул. .Жилянській, 55

але проживав у будинку маневрового фонду за адресою м.Київвул..Жилянська, 76, кв. 86, що підтверджується довідкою ЖЕО № 101 від 30.07.2004 року /а.с.48/.

Позивачка не заперечує, що до червня 2005 року ОСОБА_8 та ї вона проживали в будинку по вул..Жилянській, а з 1.06.2005 року переїхали в квартиру по вул. Княжий Затон, 4.

Позивач, заявляючи вимоги про визнання права власності на 1 / 2 частину квартири АДРЕСА_5 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9, посилається на те, що вона проживаючи з ОСОБА_7 однією сімєю не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини, є спадкоємцем четвертої черг після смерті останньої, спадщину вона прийняла, постійно проживаючи разом з спадкодавцем і як особа, яка протягом тривалого часу опікувалася над ОСОБА_7,

матеріально забезпечувала останню, надавала іншу допомогу ОСОБА_7, яка через похилий вік перебувала у безпорадному стані, має право на спадкування за законом поряд з сином померлої ОСОБА_8 у рівних частках.

Відповідно до ст.. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст..3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

Як зазначено у п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 3 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом із спадкодавцем можуть бути: довідки житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або у будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, які підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Жодного документа на підтвердження спільного проживання з спадкодавцем позивачем надано не було.

Крім того, суд вважає, що позивач не довела обставини, якими обґрунтовує позов, зокрема факт проживання однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Так, свідок ОСОБА_14 показав, що він був знайомий з ОСОБА_8 з 1972 року. До переїзду на вул..Княжий затон в м.Києві, ОСОБА_7 проживала в одному будинку з старшим сином ОСОБА_8, але в різних квартирах. Після повернення ОСОБА_9 з Сполучених ОСОБА_12 Америки приблизно в 1999-2000 році, остання через чи два переїхала в квартиру на вул..Княжий Затон, в той же період часу стан здоров»яДехтієвської В.В. погіршився і вона почала хворіти. Оскільки у ОСОБА_8 не було постійного заробітку , останньому допомагали друзі, знайомі, якщо грошей не вистачало, допомагала ОСОБА_5 ОСОБА_8 з ОСОБА_2 проживали однією сім»єю, але він не може сказати, чи постійно. У всі важки хвили ОСОБА_2 була завжди з ОСОБА_15

Свідок ОСОБА_16 показала, що з ОСОБА_8 вона знайома з 1982 року, з ОСОБА_2 познайомилася в 1996 році. В 1999 році ОСОБА_7 повернулася з

Сполучених ОСОБА_12 Америки, а в 2003 році переїхала в квартиру в районі Позняки, ОСОБА_11 постійно турбувався за матір»ю, а поряд з останнім завжди була КулаковаС.В.Батько ОСОБА_8 постійно передавав гроші і сину, і дружині.

Свідок ОСОБА_17 показав, що з 1997 року його мама ОСОБА_2 спільно проживала з ОСОБА_8 Після повернення ОСОБА_7 з Сполучених ОСОБА_12 Америки, вони спочатку проживали окремо, а потім останню забрали до себе, з якою разом переїхали до квартири на Позняках. Стан здоров»яДєхтієвської В.В. був важкий, вона рухалася за допомогою інших осіб, практично весь час проводила в ліжку. Батько ОСОБА_11 допомагав сім»ї, пересилав гроші. Але після смерті останнього, його мати була змушена піти працювати, щоб утримувати сім»ю, яка на той час вже складалася з його матері та ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_18 показав, що з ОСОБА_8 він познайомився в 1970 році, працювали разом та дружили. ОСОБА_2 знає з 1996-1997 років і з того зустрічалися постійно. Позивач ОСОБА_2 здійснювала догляд за ОСОБА_7, у якої були дуже хворі ноги, були проблеми з судинами. ОСОБА_7 повернулася з Америки в 2004 році і на колясці, де перебувала років п»ять. ОСОБА_2 постійно проживала разом з ОСОБА_9, ходила в магазин, купувала продукти, годувала та доглядала за останньою.

Свідок ОСОБА_19 показала, що знаю ОСОБА_2 з 1983 року, яка познайомилася з ОСОБА_8 в 1996 році на виборах, потім стали проживати разом. Їй відомо що ОСОБА_2 доглядала та піклувалася за ОСОБА_7, придбавала ліки,

коли їх був дефіцит, приносила трави. ОСОБА_9 була у важкому стані, дужа мало рухалася, оскільки були хворі ноги. Ці всі події були після 2000 року.

Аналізуючи наведені покази свідків в їх сукупності, суд вважає, що вони не доводять , що ОСОБА_5 останні п»ять років до часу відкриття спадщини спільно проживала із спадкодавцем однією сім»єю, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки.

Навпаки допитана в якості свідка дружина ОСОБА_3 Гринберг, показала, що мати її чоловіка ОСОБА_9 перебувала у Сполучених ОСОБА_12 з 1990 по 1995 роки, а потім з 1998 року по 2002 рік. Гроші на утримання матері та брата в України передавалися її чоловіком та свекром.

Свідок ОСОБА_20 показав, що протягом тридцяти п»яти років він знав ОСОБА_11 та сім»ю останнього. ОСОБА_9 періодично проживала в Сполучених ОСОБА_12 Америки і в останнє повернулася в України в 2001-2002 роках. Останні два роки, як ОСОБА_8П,, так і ОСОБА_9 після 2000 року перебували на утримання чоловіка та сина ОСОБА_3, які постійно проживають в Америці. Він дійсно періодично бачив ОСОБА_5 в квартирах, які займали ОСОБА_9 та ОСОБА_8, але не може сказати, що позивачка постійно проживала з останніми.

Свідок ОСОБА_21 показав, що він зустрічав в 2003 році ОСОБА_7, яка повернулася з Америки в 2002 - 2003 роках. Останні два роки перед смертю ОСОБА_9 проживала в квартирі на Харківському масиві, останній час ОСОБА_9 не могла себе

обслуговувати, а тому допомагали і ОСОБА_5, і дружина ОСОБА_8 - ОСОБА_17, і

сестра - ОСОБА_22. Проживали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за рахунок коштів чоловіка останньої, які передавалися в України через знайомих, а також при приїзді в Україну.

Свідок ОСОБА_22 показав, що ОСОБА_9 за шість місяців до смерті стала проживати разом з ОСОБА_8, а до цього часу проживала сама. ОСОБА_9 дуже давно хворіла, у неї був сахарний діабет, останні роки погано себе почувала і в безпорадному стані знаходилася за кілька місяців до смерті.. Матеріально ОСОБА_7 допомагав чоловік, який постійно проживав в США .

Свідок ОСОБА_23 показав, що після повернення ОСОБА_7 з США, останню бачив два рази в період часу з 2003 по 2005 ОСОБА_9 проживала самостійно, до неї міг приходити ОСОБА_8 ночувати. Стан здоров»яДєхтієвської В.В. оповідач її віку.

Суд вважає, що саме покази свідків ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 повинні бути покладені до основи рішення суду, оскільки вони є узгодженими між собою, а також підтверджуються іншими доказами.

Так, на дозволі на повторний в»їзд до Сполучених ОСОБА_12 Америки, виданого на ОСОБА_9 стоїть штамп прикордонної служби про в»їзд останньої на територію 11.02.2002 року /а.с.106-107/.

Таким чином, цей письмовий доказ спростовує покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_16, які показали, що ОСОБА_9 повернулася в України в 1999 році. Напроти в цій частині покази свідків ОСОБА_24., ОСОБА_21 є такими, що відповідають дійсним обставинам.

Крім того, свідки ОСОБА_25, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,

АндрієвськаJI.О.показали, що ОСОБА_9 знаходилася на утриманні свого який проживав в США та звідти передавав гроші, що спростовує пояснення в тій частині, що вона матеріально забезпечувала ОСОБА_7 Крім того, про відсутність матеріального забезпечення ОСОБА_7 з боку ОСОБА_2 свідчить і великий борг по оплаті комунальних послуг.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_14, який показав, що після повернення в 1999 році ОСОБА_9 з Сполучених штатів Америки, остання переїхала проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2 рік-два, суд вважає такими, що спростовуються поясненнями самої позивачки, яка пояснила, що в квартирі по вул..Княжий Затон вони стали проживати з 1 червня 2005 року. Крім того, ці покази опосередковано підтверджують факт повернення ОСОБА_7 в Україну вже після 2001 року.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено факт її проживання з спадкодавцем однією сім»єю не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Оцінюючи надані позивачкою на підтвердження її вимог такі докази, як заповіт ОСОБА_26, яким він заповідав частину грошової суми дружині ОСОБА_8 ОСОБА_2, посвідчений 20.12.2004 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу /а.с. 12/, довіреність видана 28.04.2005 року ОСОБА_7 на ім.»яКулакової С.В. на право розпорядження її майном /а.с.6/, а також документи, які стверджують факт участі саме ОСОБА_2 в організації поховань ОСОБА_9 / а.с.15,16,17/, суд вважає, що ці документи не підтверджують факт проживання ОСОБА_2. зі спадкодавцем однією сім»єю не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини, а тому не можуть бути прийняті до уваги в даному випадку.

Крім того, сторонами не заперечується, що ОСОБА_7 за життя в 2003 році залишила заповіт, яким заповідала все своє майно своєму сину ОСОБА_8

Отже у відповідності до ст..1223 ЦК України при наявності заповіту, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадку визнання заповіту недійсним, неприйняття спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті. Тобто після смерті ОСОБА_7 у ОСОБА_2. не виникало право на спадкування за законом.

Статтею ж 1259 ЦК України передбачена зміна черговості одержання права на спадкування спадкоємцями за законом. Цією ж нормою передбачено зміна черговості і за рішенням суду в тому випадку, коли найближчі родичі спадкодавця ухиляються від виконання своїх юридичних і моральних обов»язків і догляд за спадкодавцем здійснюють інші далекі родичі, спадкодавець же позбавлений можливості висловити свою волю у заповіті через свій безпорадний стан.

Позивачем не доведено, що вона матеріально забезпечувала ОСОБА_7, надавала останній, яка була в безпорадному стані іншу допомогу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 вдоволенню не підлягають.

Керуючись ст..ст.10,11,15,60,208,209,213-215 ЦПК України і на підставі гг ст.1223,1224,1259,1261-1264 ЦК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з часу його проголошення.

Суддя