Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-151/10
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарях Петренко С.М., Облакевич А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, СГІРФО Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області про усунення перешкод у здійсненні права власності, зняття з реєстраційного обліку, вселення та виселення з будинку

в с т а н о в и в:

У липні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд усунути порушення права його власності на будинок за №66 по вул. С. Разіна в смт. В.Димерка Броварського району Київської області, зобов»язати СГІРФО Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області зняти з реєстраційного обліку у вищевказаному будинку ОСОБА_2, виселити останнього з будинку та вселити його, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до спірного будинку.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок №66 по вул. С.Разіна в смт. В.Димерка. Зареєстрованими в будинку на даний час значаться: він, відповідач по даній справі та треті особи.

Далі зазначає, що в 1994 році до належного йому будинку був прописаний відповідач по даній справі син від першого шлюбу його померлої дружини. До 2005 року останній в спірному будинку не мешкав, починаючи із зазначеного періоду відповідач почав періодично з»являтися до спірного житла, а в 2007 році став постійно проживати в ньому, зайнявши найбільшу кімнату розміром 27,7 кв. м та вимагаючи при цьому, оформити на нього право власності на житловий будинок.

Їх спільне проживання та користування будинком стало неможливим, відповідач вчиняв сварки, принижуючи всіх мешканців будинку, погрожував фізичною розправою, душив його, намагаючись вигнати з будинку. 29.06.2009 року він та треті особи змушені були орендувати житло, так як проживати далі в спірному будинку не могли. 30.06.2009 року він звернувся в органи внутрішніх справ із заявою про протиправність дій відповідача.

Крім того, вказав, що за весь період проживання в будинку відповідач жодного разу не сплатив за комунальні послуги, станом будинку не цікавився, участі в його утриманні не приймав, також ОСОБА_2 не є членом його родини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додав, що відповідач по даній справі є сином від першого шлюбу його померлої дружини. Останній допомагав йому у будівництві спірного будинку, з 1994 року значиться зареєстрованим в ньому, однак не проживав. Фактично відповідач до будинку вселився в 2007 році, без його згоди.

27.06.2009 року він спільно із третіми особами змушений був залишити свій будинок, так як відповідач вигнав їх, погрожуючи фізичною розправою. На даний час він проживає в найманому житлі, можливості користуватися власним не має. З підстав чинення йому перешкод у користуванні будинком звертався до органів внутрішніх справ.

Уточнив, що відповідач вимагає він нього оформити на нього право власності на спірний будинок, неприязні відносини між ними виникли саме з цих підстав. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала, пояснила, що протягом двадцяти років відповідач в спірному будинку не проживав, тому на її думку втратив право користування. Враховуючи ту обставину, що позивач є власником будинку, тому він має право на захист права власності на будинку та виселення відповідача зі спірного житла та зняття його з реєстраційного обліку. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснив, що з 1986 року він значився зареєстрованим в спірному будинку, однак проживав в м. Києві, то в гуртожитку, то в найманому житлі. До спірного будинку приїздив періодично, так як там мешкала його мати дружина позивача та рідня. В 2008 році він повернувся до спірного житла та став там постійно проживати. Конкретно позивачу він не чинив перешкод у користуванні будинком, не висловлював погроз та не виганяв його, замків у вхідних дверях не змінював. Вимогу про залишення будинку ставив своїй сестрі третій особі та її дітям, які в спірному будинку не були зареєстровані та не мали, його думку, права проживання там.

До закінчення з»ясування обставин по даній справі та перевірці їх доказами відповідач самовільно покинув зал судових засідань.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, пояснила, що з 1986 року вона значиться зареєстрованою в спірному будинку. Тимчасово була прописана за адресою свого чоловіка смт. В.Димерка, вул. Миру, 12. З травня 1991 року постійно мешкає в спірному будинку спільно зі своїми дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_7 Відповідач постійно в будинку не проживав, періодично в ньому з»являвся. Після смерті матері 16.01.2007 року останній став навідуватися до будинку частіше та проживати в ньому по два місяці, після почав проживати постійно, при цьому з ініціативи відповідача між ними виникали сварки та конфлікти.

З 27.06.2009 року вона в спірному будинку не проживає, так як відповідач вигнав її, погрожуючи фізичною розправою.

Судом до участі в даній справі був залучений ОСОБА_4, який зареєстрований в спірному будинку та на час слухання справи по суті мав повну цивільну дієздатність.

Третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги та пояснення дані ОСОБА_3 підтримав, просить позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_5 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в подальшому в судове засідання не з»явилася, подала заяву з проханням розглянути дану справу в її відсутності.

Третя особа СГІРФО Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області в судове засіданні не з»явилася, надіслала листа з проханням розглянути дану справу у відсутності її представника.

Вислухавши позивача, його представника, відповідача, третіх осіб, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Правилами ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Судом встановлено, що позивач по даній справі є одноособово власником житлового будинку з надвірними будівлями за №66 по вул. С.Разіна в смт. В.Димерка Броварського району Київської області, про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 10.04.2009 року, видане виконкомом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області.

Відповідно до даних вказаних в будинковій книзі зареєстрованими в спірному будинку значаться: ОСОБА_8 власник будинку, відповідач по справі ОСОБА_2 з 26.10.1994 року та з 20.06.2009 року зареєстрованими в спірному будинку також значаться треті особи по справі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7

Згідно з довідкою за №1838 від 10.09.2009 року, виданою Великодимерською селищною радою Броварського району Київської області по погосподарських документах селищної ради за 2006-2010 роки по господарська книга за №29, особовий рахунок за №2615 домоволодіння за №66 по вул. С.Разіна в смт. В.Димерка значиться за ОСОБА_1, серед проживаючих значиться ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявляючи вимогу про усунення порушень права власності на будинок, вселення та виселення з будинку позивач зазначає, що відповідач щоденно вчиняв сварки, кидався на нього з кулаками, погрожував фізичною розправою та намагався вигнати його та третіх осіб з будинку.

З дослідженого в судовому засіданні матеріалу про відмову в порушенні кримінальної справи по заяві ОСОБА_1 вбачається, що 30.06.2009 року останній звертався до ОВС із заявою про злочин, в якій зазначив, що протягом півроку його син ОСОБА_2 погрожує йому та його родині виганяє з власного будинку.

Постановою від 08.07.2009 року в порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 відмовлено в зв»язку з відсутністю в його діях ознак злочину передбаченого ст. 269 та ст. 129 КК України, при цьому ОСОБА_2 винесено офіційне попередження про недопустимість протиправних дій стосовно ОСОБА_9 у майбутньому.

21.07.2009 року зазначена постанова скасована.

З відмовленого матеріалу вбачається, що постановою від 20.08.2009 року в порушенні кримінальної справи відмовлено, ОСОБА_1 роз»яснено, що для вирішення питання про розподіл майна необхідно звертатися до Броварського міськрайонного суду. При цьому факт вчинення відповідачем протиправних дій щодо позивача власника будинку свого підтвердження в судовому засіданні не знайшов.

Судом враховується та обставина, що відповідач вперше до спірного будинку був прописаний у 1986 році, про що свідчить будинкова книга, а в 1994 року останній перереєстрований за вказаною адресою, при цьому позивач не ставив питання про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в належному йому будинку чи визнання його втратившим право користування в зв»язку з фактичним не проживанням в спірному житлі. Після вселення останнього в 2008 році до належного на праві власності житлового будинку до компетентних органів чи суду з підстав незаконного вселення до червня 2009 року не звертався, при цьому суд вважає, що позивач заселив відповідача, як члена своєї сім»ї, заяву до органів внутрішніх справи подав фактично лише після залишення свого будинку, тобто 30.06.2009 року з підстав вчинення ОСОБА_2 погроз та чиненні йому перешкод у проживанні в будинку.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, пояснень сторін по даній справі та третіх особі знайшов своє підтвердження факт порушення права власності позивача ОСОБА_1 на належний йому на праві власності будинок, зокрема останній з червня 2009 року в будинку не проживає, про ти чого не заперечив і відповідач. При цьому суд вважає, що порушене право позивача на будинок підлягає відновленню лише у спосіб усунення порушень права власності на зазначений будинок та вселення позивача до будинку. Підстав для виселення відповідача з будинку та зняття з реєстраційного обліку в ньому судом здобуто не було, в цій частині позовні вимоги останнього є недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, судом враховується, що спірний будинок являється єдиним житлом відповідача, останній був прописаний до нього, як член сім»ї власника житлового будинку, заселений з його згоди та проживає в ньому на даний час. Доказів порушення останнім правил співжиття та неможливості спільного проживання в одному будинку судом здобуто не було.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджає про наслідки вчинення та не вчинення процесуальний дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках встановлених цим Кодексом.

На виконання вимог зазначеної норми судом роз»яснено третім особам в справі, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право на пред»явлення самостійних вимог на предмет спору, як третіми особами до ОСОБА_2, а саме усунення перешкод у користуванні житлом та вселенні до спірного будинку за №66 по вул. С.Разіна в смт. В.Димерка Броварського району Київської області проте останні зазначили, що підтримують позовні вимоги заявлені позивачем своїх вимог не пред»являють. З наведених підстав в задоволенні вимоги позивача про вселення до спірного будинку вищевказаних третіх осіб слід відмовити. Разом з тим, на думку суду, оскільки ОСОБА_1 є власником спірного будинку, то має право на свій власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним, в тому числі надавати право користування спірним житлом членам своєї сім»ї в даному випадку третім особам по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 59, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 на будинок за №66 по вул. С.Разіна в смт. В.Димерка Броварського району Київської області.

Вселити ОСОБА_1 в будинок №66 по вул. С.Разіна в смт. В.Димерка Броварського району Київської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.П.Маценко