Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-4176 2010 Головуючий у 1 інстанції- ОСОБА_1 Категорія 32 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА Іменем України

13 липня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Полежая В. Д.

суддів - Спірідонової Л. С.

ОСОБА_3

при секретарі - Пітель Г.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2009 року і

встановила:

ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради про визнання дій відповідача неправомірними, просив суд визнати дії відповідача по невиплаті йому на щорічне оздоровлення коштів незаконними та стягнути на його користь 2330 грн. недоплаченої щорічної допомоги за 2008 рік.

Зазначав, що є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, згідно посвідчення відноситься до першої категорії осіб, що ліквідували аварію і є інвалідом 3 - ої групи, що зв'язано з роботою по ліквідації аварії на ЧАЕС, а тому згідно п. 6 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на щорічну допомогу по оздоровленню в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, від 09 листопада 2009 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за 2008 рік з врахуванням раніше проведених за цей період виплат.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, задоволених у суді першої інстанції колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або

1

тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом 3 групи, як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи і має право отримувати щорічну допомогу на оздоровлення згідно Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Таким чином, позивачу необхідно сплатити допомогу на оздоровлення, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 2008 рік.

Доводи відповідача про те, що позивачу вірно визначено розмір допомоги на оздоровлення, виходячи з розміру, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України є необгрунтованими за таких підстав. Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсації і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення, встановлений Законом.

Частиною 1 ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, ценсій і компенсацій (передбачених цим Законом) підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до змін індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Крім цього, Закону України „Про державні соціальні стандарти та Державні соціальні гарантії" передбачено, що мінімальний розмір заробітної плати визначається виключно Законами України. При цьому Закони, які встановлювали розміри мінімальні заробітні плати на відповідні роки, не містили обмежень щодо застосування статті 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, колегія суддів вважає, що при визначенні щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст.. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", органи соціального захисту населення повинні були виходити саме з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом, а не в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

вирішила:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради відхилити.

Постанову Олександрійського хміськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2009 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий суддя

Судді .

2