Справа № 2-137/10
Веселинівський районний суд Миколаївської області
Рішення

"15" червня 2010 р. смт.Веселинове

головуючого судді - Тустановського А.О.

при секретарі - Тарєлкіній РІ.М,

за участю представника позивача - ОСОБА_1.

за участю представників відповідачів - Квасівка 0.0., ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, Відділу держкомзему у Веселинівському районі Миколаївської області , ОСОБА_5, ОСОБА_6, кравець ОСОБА_7 іванівни, третя особа: Веселинівська філія Миколаївського міжміського бюро технфтної інвентарізації про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2010 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності у порядку спадкування.

В заяві зазначив, що 04 грудня 2000 року в с. Варюшине Веселинівеького району Миколаївської області помер його батько ОСОБА_8, смерть якого було зареєстровано 05 грудня 2008 року ОСОБА_4 сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, актовий запис № 12.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на належні йому жилий будинок, розташований в с. Варюшине Веселинівеького району Миколаївської області, право власності на який посвідчено договором купівлі-продажу жилого будинку від 4 грудня 1991 року та реєстраційним посвідченням від 20 грудня 1991 року, та земельну ділянку площею 0,18 га, передану для обслуговування жилого будинку, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії МК № 00980, виданим 20 листопада 1994 року ОСОБА_4 сільською радою Веселинівеького району Миколаївської області та зареєстрованим за № 93.

За життя ОСОБА_8 заповіт не склав, а тому спадкування у першу чергу отримали дружина ОСОБА_5 та діти ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_3, які у встановлений шестимісячний строк спадкоємці звернулися до Веселишвської державної нотаріальної контори, де позивач подав заяву про прийняття спадщини, а ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - заяви про відмову від спадщини.

Після витоку шестимісячного строку позивач звернувся до Веселишвської державної нотаріальної контори з заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину,

оскільки надані ним правовстановлюлювальні документи не відповідають вимогам чинного з аконо д аветва.

Для усунення вказаних нотаріусом порушень позивач звернувся з письмовою заявою до ОСОБА_4 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, про усунення недоліків в Державному акті на право приватної власності на землю серії МК № 00980 в Договорі купівлі -продажу жилого будинку від 4 грудня 1991 року та реєстраційному посвідченні від 20 грудня 19991 року, однак йому було відмовлено,

оскільки при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику видається відповідний дублікат. Через те, що власник державного акта на право приватної власності на землю серії МК № 00980 ОСОБА_8 помер, видача дублікат державного акта на право приватної власності на землю не можлива. Зазначене вище спонукало позивача звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю та з тих же підстав. Просять суд визнати за ОСОБА_3, у порядку спадкування право власності на житловий будинок № 100, та визнати за ОСОБА_3, у порядку спадкування право власності на земельну ділянку передану для обслуговування житлового будинку, площею 0,18 га, право власності на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії МК № 00980, виданий Варгошинської сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 20.11.1994, розташованих по вул.Надбугська в с. Варюшинє Веселинівського району Миколаївської області, успадкованих ним після смерті ОСОБА_8, померлого 04.12.2008 року.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області ОСОБА_10 в судовому засіданні позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечує.

Представник відповідача відділу Держкомзему у Веселинівському районі Миколаївської області ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала проти його задоволення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та представник третьої особи Веселинівської філії ММБТІ в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З матеріалів справи вбачається, що 04 грудня 2008 року помер батько позивача ОСОБА_8, смерть якого було зареєстровано 05 грудня 2008 року ОСОБА_4 сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, актовий запис № 12.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на належні йому житловий будинок, розташований в с. Варюшине Веселинівського району Миколаївської області, право власності на який посвідчено договором купівлі-продажу жилого будинку від 4 грудня 1991 року та реєстраціійним посвідченням від 20 грудня 1991 року, та земельну ділянку площею 0,18 га, передану для обслуговування жилого будинку, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії МК № 00980, виданим 20 листопада 1994 року ОСОБА_4 сільською радою Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрованим за № 93

За життя ОСОБА_8 заповіт не склав, а тому у відповідності з ст. 1261 ЦК України право на спадкування у першу чергу отримали дружина ОСОБА_5 та діти ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3, які у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулися до Веселинівської державної нотаріальної контори, де

позивач подав заяву про прийняття спадщини, а ОСОБА_5, ОСОБА_6 (ОСОБА_5)

В.І. та ОСОБА_7 - заяви про відмову від спадщини.

Після витоку шестимісячного строку позивач звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки надані позивачем правовстановлювальні документи не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме: в Державному акті на право приватної власності на землю серії МК № 00980 наявні необумовлені дописки ( № 10 від 15.11.94 р ОСОБА_4 с/р написано іншим почерком та барвником), відсутня адреса місця розташування земельної ділянки (зазначено лише найменування населеного пункту), номер реєстрації акту - № 93 - написано олівцем, а в Договорі купівлі-продажу жилого будинку від 4 грудня 1991 року та реєстраційному посвідченні від 20 грудня 19991 року відсутнє зазначення адреси будинку та в п. б Договору зазначено, що один з екземплярів договору зберігається в нотаріальній конторі, в той час, коли договір посвідчено Покровською сільською радою.

Згідно з ч. З ст. 47 Закону України Про нотаріат Для вчинення нотаріальних дій не примаються документи, які не відповідають вимогам законодавства..., які мають підчистки або дописки, закресленні слова або інші незастережні виправлення, документи, тексти яких не можливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи написані олівцем".

Для усунення вказаних нотаріусом порушень позивач звернувся з письмовою заявою до ОСОБА_4 сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, про усунення вищезазначених недоліків, однак позивачу було відмовлено, оскільки при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику видається відповідний дублікат. Через те, що власник державного акта на право приватної власності на землю серії МК №00980 ОСОБА_8 помер, видача дублікат державного акта на право приватної власності на землю позивачу не можлива. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому суд вважає, що оскільки ОСОБА_8 за життя набув право власності на житловий будинок та земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку, та це право не припинилося внаслідок його смерті,то ОСОБА_3 має право його успадкувати і набути права на успадковане майнове право. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі вищезазначеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок та на земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку у порядку спадкування підлягають задоволенню. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити повністю. Визнати за ОСОБА_3 у порядку спадкування право власності на житловий будинок № 100, розташований по вул. Надбузька в с. Варюшине Веселинівського району Миколаївської області та визнати право власності на земельну ділянку передану для обслуговування житлвого будинку, площею 0,18 га, розташовану в с.Варюшине Веселинівського району Миколаївської області, право власності на яку посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії МК № 00980, виданим ОСОБА_4 сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 20 листопада 1994 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 93, успадковану ним після смериів ОСОБА_8, померлого 04 грудня 2008 року. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Вееелинівемсий районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом ! 0 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області А.О.Тустановський