У Х В А Л А

Справа № 2-1691/10

провадження № 2-1691/10

25 листопада 2010 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Мозговий В. Б., розглянувши в місті Новоград-Волинський заяву ПАТ ВТБ Банк представник відділення «Житомирська регіональна дирекція» ВАТ ВТБ Банк до ПП Мебельна фірма «АНТ-Дереволад», ОСОБА_1 про забезпечення позову.-

встановив:

ПАТ ВТБ Банк представник відділення «Житомирська регіональна дирекція» ПАТ ВГБ Банк звернулось із заявою про забезпечення позову та просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та заборонити поручителю - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1. що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2. с. Ярунь іден. Номер НОМЕР_1 так як позичальник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники - виїзд за межі України до виконання зобов'язань перед ПАТ ВТБ Банк, оскільки неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання в подальшому рішення суду.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Встановлено, що 06.08.2010 р. по справі № 2-1691/10 за позовом ПАТ ВТБ Банк в особі Відділення «Житомирська регіональна дирекція» ПАТ ВТБ Банк до Приватного підприємства Мебельна фірма «АНТ-Дереволад», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було відкрито провадження.

Ознайомившись з заявою, матеріалами позовної заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову передбачені ст. 152 ЦПК України.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до чинного законодавства порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України».

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року з відповідними змінами регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України.

Зазначений закон не передбачає обмеження виїзду за кордон як заходу забезпечення позову.

Виконання даного Закону покладено на відповідні служби в органах внутрішніх справ та Держаної прикордонної служби України, в разі відмови громадянин України у виїзді за кордон з підстав, передбачених п.п.1. 2. 6-8 ч.1 ст.6 даного Закон, останній може оскаржити цю дію у судовому порядку.

Положення вищевказаних норм права не передбачають за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника.

Враховуючи пред'явлений позов по справі, спір носить майновий характер, а тому може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Майно та його вартість встановлюється у відповідності до норм діючого законодавства органами виконавчої служби.

Що стосується клопотання позивача про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження відповідача, поручителя - ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, то воно є необгрунтованим.

Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну», на який посилається позивач, регулює порядок здійснення права громадян на виїзд і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'я зання спорів у цій сфері.

За таких обставин, норми цього закону регулюють публічно-правові відносини, а тому. не можуть бути застосовані при вирішенні у цивільній справі питання забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження фізичних осіб у праві виїзду за межі України.

Заява позивача про забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає.

Виходячи з вищевикладеного. керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд. -

ухвалив:

У задоволенні заяви ВАТ ВТБ Банк представник відділення «Житомирська регіональна дирекція» ВАТ ВТБ Банк до ПП Мебельна фірма «АНТ-Дереволад», ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію у хвали направити ПАТ «ВТБ Банк» в особі Відділення «Житомирська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк».

Ухвала може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград- Волинський міськрайонний суд протягом пяти днів після його оголошення.

Головуючий