АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія судців судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області і

складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Судців : Макарчука М.А., Дряниці Ю.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 8 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 8 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову та зобовязано Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці провести перерахунок ОСОБА_2 щомісячної додаткової пенсії у відповідності до вимог частини 1 статті 51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 1 січня 2005 року за виключенням періоду з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008 року з підвищенням розміру вказаної пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці провести перерахунок ОСОБА_2 щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, у відповідності до вимог статті 52 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 22 травня 2008 року з підвищенням розміру вказаної компенсації у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення місцевого суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що Управління діяло в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та в межах бюджетних асигнувань.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що остання підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 307 ч.І п.З ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Згідно ст. 309 ч.І п. 4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є особою евакуйованою у 1986 році із зони відчуження 2 категорії посвідчення серія Б №025341.

Крім того, вона є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою, посвідчення №501928.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню позивачу перерахунку та виплаті додаткової пенсії за віком у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2005 року за виключенням періоду з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008 року та щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року, що передбачено ст.ст. 51, 52 Закону України Про статус і соціальний захис громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждал внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 6 червня 1996 року особам, віднесеним д категорії 1, які є інвалідам III групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 52 ЗУ « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильсько катастрофи», щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного член сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбачено законодавством.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобовязані відповідача здійснити перерахунок позивачу додаткової пенсії з 1 січня 2005 року у розмірі 50% мінімальної пенсії: віком, за виключенням періоду з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008 року та щомісячної компенсації за втра: годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 рок виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленого ч.І ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державі пенсійне страхування».

При цьому суд вірно не прийняв до уваги посилання відповідача на застосування до спірних правовідносг постанов Кабінету Міністрів України №530 та №654 від 28 травня 2008 року

Колегія суддів також дійшла висновку, що визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкої державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовуєтьс прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначають! розміри інших видів виплат та допомоги. Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якод застосовується прожитковий мінімум, є відправною величиною від якої проводиться розрахунок державної^ додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, призначених за Законом України «Про статус і соціальний захис громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Обґрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції посилання відповідача на правомірність своїх дій г нездійсненню належних виплат позивачу, через відсутність бюджетних коштів для цієї мети, оскільки питані фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається .

Безпідставними вважає колегія суддів посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що розмір пенс позивачу повинен виплачуватись, не відповідно до вимог Закону України Про статус і соціальний захист громадян, яі постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а на підставі постанов Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, ухвалене рішення у частині вимог щодо проведення перерахунку пенсії та компенсації у випадк збільшення мінімального розміру пенсій за віком, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позові.

Відповідно до ч.І ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод т інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з бок органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів пр здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делеговани повноважень.

Захист прав, свобод та інтересів осіб є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту ї: порушення. Таким чином, вимоги позивача про зобовязання суд ухвалити рішення щодо захисту прав та інтересів осії на майбутнє, без їх порушення - безпідставні.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що постанова суду в частині проведення перерахунку пенсі? т; компенсації у випадку збільшення мінімального розміру пенсій за віком, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.303,304-1, 307 ч.І п. З, 309 ч.І п. 4, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія судців, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м Кременчуці Полтавської області задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 8 червш 2010 року в частині позовних вимог про зобовязання перерахунку пенсії та компенсації у випадку збільшення мінімального розміру пенсій за віком скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення яким відмовити у позові.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.