Справа №2-2/10 06.05.2010 06.05.2010 06.05.2010
Справа № 22-ц-570/2010р. Головуюча по 1 інстанції Франчук О.Д.
Категорія 34 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Дудник Ю.П.,

за участю позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 січня 2010 року за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної і моральної шкоди

та за зустрічним позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_2

про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

31 січня 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування 20 538 грн. матеріальної і 10 000 моральної шкоди, яки виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП).

Позивач вказував, що 08 квітня 2007 року о 21 годині на вул. Чехмістренко в селі Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області його автомобіль марки «МITSUBISHI GALANT» було пошкоджено в результаті ДТП, яка сталася з вини відповідача.

Посилаючись на викладене, позивач просив позов задовольнити.

30 квітня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 посилаючись на те, що його автомобіль «OPEL ASKONA» пошкоджено, йому завдано матеріальну та моральну шкоди внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 та, просив стягнути з нього 14 465 грн. 19 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. за заподіяну моральну шкоду.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 січня 2010 року обидва позови задоволені частково. Визнано рівні частки ступені вини, а саме по 50% та постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 15 444 грн. 15 коп. матеріальної шкоди, 500 грн. моральної шкоди, 159 грн. 44 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 16 133 грн. 59 коп. Також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 13 765 грн. 19 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 500 грн. моральної шкоди, 142 грн. 65 коп. судового збору, 758 грн. 34 коп. вартості автотоварознавчої експертизи, 350 грн. звіту оцінювача та 30 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 15 546 грн. 18 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та справу направити на новий розгляд. На думку апелянта, рішення суду є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи первинний та зустрічний позови частково, суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку судової автотехнічної експертизи винуватцями ДТП є обидва водії, ступень їх вини є рівною, а саме по 50% , а тому первісний і зустрічний позови підлягають задоволенню частково.

Між тим, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування оскарженого рішення і ухвалення нового рішення.

Питання про відповідальність за шкоду, заподіяну під час зіткнення джерел підвищеної небезпеки самим джерелам підвищеної небезпеки, кожного з їх володільців перед іншим із них вирішується за правилами ст.1166 ЦК України: майнова шкода, завдана одному з володільців з вини іншого, відшкодовується винним.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 квітня 2007 року о 21 годині на вул. Чехмістренко в селі Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області за участю водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_3 сталася ДТП, в результаті якої пошкоджено їхні автомобілі.

16 січня 2009 рок постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна, але провадження по адміністративній справі було закрито, у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 27).

18 січня 2008 року постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7).

Обидві постанови суду не оскаржувалися та набрали законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

У ч. 4 ст. 61 ЦПК України визначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Суд в порушення ст.ст. 212, 214, 215 ЦПК України на зазначені вимоги закону увагу не звернув, визначив ступень вини обох водіїв на підставі висновку судової автотехнічної експертизи, який, згідно ст. 57 ЦПК України є лише одним із доказів, який підлягає оцінці та дослідженню разом з іншими наявними у справі доказами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_3 доведена, а тому він повинен відшкодувати дійсну вартість витрат, понесених позивачем, внаслідок ДТП.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 22 жовтня 2009 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «МITSUBISHI GALANT» складає 15 444 грн. 15 коп. (а.с. 105-110), а тому позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню саме в зазначеній сумі.

Пленум Верховного Суду України, у п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами від 25 травня 2001 року) розяснив, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Заявляючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., позивач не зазначив, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір відшкодування. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують зазначений розмір вказаної вимоги позивача.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 500 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає в звязку з відсутністю доказів наявності вини ОСОБА_2 в скоєнні ДТП.

Стосовно положень статті 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду на підставі ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 301, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 січня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 15 444 грн. 15 коп. матеріальної шкоди, 500 грн. моральної шкоди, 159 грн. 44 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 16 133 грн. 59 коп.

В інший частині позову ОСОБА_2 - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий Судді