Сокальський районний суд Львівської області
справа № 2-1152/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2010 року Сокальський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді Веремчук О.А.,

при секретарі Кисель О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третьої особи без самостійних вимог нотаріуса Сокальського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2, третя особи без самостійних вимог нотаріус Сокальського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним з наступних підстав : відповідачка по справі є дочкою позивача, вона постійно проживає в Росії і лише на кілька місяців приїжджає до нього в гості. Дружина позивача померла і він сам проживає в будинку в смт.Жвирка вул.Шевченка, 41 Сокальського району. Позивач є людиною похилого віку і потребує сторонньої допомоги і дочка обіцяла переїхати проживати ддо нього в Україну і доглянути його. 10.07.. 2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 було посвідчено договір дарування , згідно якого позивач подарував свій будинок відповідачці. Позивач підписав цей договір , однак не читав його і думав, що підписує договір довічного утримання. Однак відповідачка знову поїхала в Росію і він залишився знову один, без будь-якої допомоги від відповідачки. В квітні 2010 року він звернувся в суд про визнання договору дарування недійсним. Суд викликав в суд відповідачку і вона приїхала в судове засідання, однак пообіцяла позивачу, що буде його доглядати і він написав заяву про залишення заяви без розгляду. Через декілька днів після цього відповідачка поїхала в Росію і написала заяву, що вона не має претензій до будинку , в якому він проживає . Сусіди можуть засвідчити , що підписуючи договір дарування , він думав , що підписує договір довічного утримання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та в їх обґрунтування зіслався на обставини викладені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила відносно позовної заяви та в пояснила , що позивач свідомо подарував своїй дочці відповідачці даний будинок. На даний час відповідачка кілька разів на рік приїжджає з Росії до позивача та допомагає йому матеріально та по господарству. Ніхто позивача з будинку не виганяє. На даний час певні люди бажають виманити в позивача будинок, а тому дочка позивача заперечує проти розірвання договору дарування. Пройшли строки звернення до суду ( один рік) передбачені ст. 258 ЦПК України. Підстав для розірвання договору дарування на вимогу дарувальника передбачених ст. 727 ЦПК України немає.

Третя особа без самостійних вимог нотаріус Сокальського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила відносно позовних вимог та пояснила, що при укладенні договору порушень закону допущено не було. Позивач ОСОБА_1 особисто був присутній при оформленні договору і йому було роз»яснено зміст договору та його права, він його особисто перечитував. Була вільна згода двох сторін. Згодом позивач близько п»яти разів приходив в нотаріальну контору та запитував її як можна розрвати цей договір дарування, оскільки до позивача зверталися люди , які згідні його доглядати за умови, що він перепише на них свій будинок.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників , ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до висновку , що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним слід відмовити з наступних підстав :

Згідно ст. 258 ЦПК України вбачається, що строк звернення до суду з позовом про розірвання договору дарування встановлено в один рік.

Згідно ст. ст. 727 ЦПК вбачаються підстави для розірвання договору дарування на вимогу дарувальника .

Згідно договору дарування від 10.07. 2007 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 вбачається, що було посвідчено договір дарування , згідно якого позивач ОСОБА_1 подарував свій будинок дочці відповідачці ОСОБА_2.

Згідно пояснень допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що відповідачка ОСОБА_10 приїжджає до батька кілька разів на рік і його доглядає , помагає по господарству, навіть зимою проводила роботи по укладенню водопровідної труби. Позивач постійно свариться як зі своєю дочкою так і з всіма сусідами. Позивач бажає розірвати договір дарування , оскільки якісь люди хочуть в нього купити його за безцінь. Відповідачка приїзджала і давала позивачу гроші на ремонт хати,відповідачка хотіла тут жити з батьком , але він сам її прогнав і вчиняв з нею постійні сварки.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку , що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним слід відмовити , оскільки пройшли строки звернення до суду ( один рік) передбачені ст. 258 ЦПК України ( договір був укладений 10.07.2007 року, а позивач звернувся в суд 31.05.2010 року). Підстав для розірвання договору дарування на вимогу дарувальника передбачених ст. 727 ЦПК України в судовому засіданні судом не встановлено. Також судом не встановлено будь-яких порушень законодавства при оформленні договору дарування від 10.07. 2007 року зі сторони приватного нотаріуса ОСОБА_3 , якою був посвідчений договір дарування , згідно якого позивач ОСОБА_1 подарував свій будинок дочці відповідачці ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України та ст.ст. 258, 717,719, 727, 728 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня його проголошення,особи які брали участь у справі та не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :