Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2010 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в складі:

Головуючого судді - Малюк В.М.

при секретарі Гуга Т.П.

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

та відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та розподіл спільного майна подружжя, ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який уточнив в ході розгляду справи, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося, у них виникають постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати один до одного почуття любові та поваги. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і існують формально. Перебування у зареєстрованому шлюбі унеможливлює створення як ним так і відповідачкою нової сімї. Крім цього зазначає, за час проживання з відповідачкою у шлюбі ними у спільну сумісну власність було набуте рухоме та нерухоме майно. У зв'язку з тим, що шлюбні відносини фактично припинилися просить розподілити їх спільне сумісне майно, виділивши йому приміщення кафе (поз.16-21), будинку №31 по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород та приміщення банку (поз. 1-10), будинку №31, по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород, а за ОСОБА_3 залишити квартиру №8 у будинку №19, по Київській Набережній, у м. Ужгород та автомобіль НОМЕР_1.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити. Шлюб укладений між позивачем та відповідачкою розірвати, а неповнолітню дитину ОСОБА_4 залишити при матері та розподілити їх спільне сумісне майно, виділивши позивачу приміщення кафе (поз.16-21), будинку №31 по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород та приміщення банку (поз. 1-10), будинку №31, по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород, а за ОСОБА_3 залишити квартиру №8 у будинку №19, по Київській Набережній, у м. Ужгород та автомобіль НОМЕР_1.

ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала повністю. Проти розірвання шлюбу та запропонованого позивачем варіанту поділу майна не заперечувала. Пояснила, що ними досягнуто згоди щодо вартісної оцінки майна, що перебуває у їх спільній сумісній власності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено по справі, 20 квітня 2000 року сторони уклали шлюб, що підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про одруження серії 1-ФМ №035488.

За час перебування сторін у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження серії 1-ФМ №129014.

Як встановлено по справі подружнє життя сторін не склалося, оскільки подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин. Про даний факт свідчить зміст позовної заяви та пояснення позивача.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін по справі та інтересам їх дитини, а отже, даний шлюб підлягає розірванню.

Оскільки сторони досягли згоди щодо місця проживання їх неповнолітньої дитини, то суд вважає, що слід неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити при матері.

Судом встановлено, що за час перебування сторін у шлюбі ними у спільну сумісну власність було набуто як рухоме так і нерухоме майно, зокрема приміщення кафе (поз.16-21) будинок №31 по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород, приміщення банку (поз. 1-10), будинку №31АДРЕСА_1 у будинку №19, по Київській Набережній, у м. Ужгород та автомобіль НОМЕР_1.

Перебування зазначеного рухомого та нерухомого майна у спільній сумісній власності сім'ї ОСОБА_4 стверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвом про право власності серії САС №179239 від 22.01.2010 року та витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно серії ССО №098559 від 25.01.2010 року на приміщення кафе (поз.16-21) будинок №31 по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород, свідоцтвом про право власності серії САС №179240 від 22.01.2010 року та витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно серії ССО №098560 від 25.01.2010 року на приміщення банку (поз. 1-10), будинку №31, по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород, договором купівлі-продажу нерухомого майна від 30 листопада 2007 року, витягом з державного реєстру право чинів та витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.01.2008 року на квартиру №8 у будинку №19, по Київській Набережній, у м. Ужгород, свідоцтвом про реєстрацію серії АОС642501 автомобіля НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

В судовому засіданні встановлено, що сторони дійшли домовленості щодо вартості рухомого та нерухомого майна, що перебуває у їх спільній сумісній власності.

Зокрема, сторони в судовому засіданні погодили, що вартість :

●приміщення кафе (поз.16-21) будинку №31 по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород, становить 100 890 грн.

●приміщення банку (поз. 1-10), будинку №31, по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород, становить 105 866 грн.,

●квартири №8 у будинку №19, по Київській Набережній, у м. Ужгород, становить 100 000 грн.

●та автомобіля НОМЕР_1, становить 100 000 грн.

Відповідно до ст. 70 СК України, ст. 372 ЦК України, при поділі спільного майна подружжя частки дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між сторонами.

Як встановлено судом, вартість приміщення кафе (поз.16-21) будинку №31 по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород та приміщення банку (поз. 1-10), будинку №31, по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород, становить 206 756 грн., а вартість квартири №8 у будинку №19, по Київській Набережній, у м. Ужгород та автомобіля НОМЕР_1 становить 200 000 грн.

При поділі спільного майна подружжя, суд виходить з вимог п.22 Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, згідно якого поділ майна подружжя здійснюється за правилами ст.ст. 69-72 СК України ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям.

Враховуючи те, що сторони в судовому засіданні досягли домовленості щодо запропонованого позивачем варіанту розподілу майна та вартості майна, а різниця у вартісних частках майна є незначною, то суд відходить від засади рівності часток подружжя у їх спільному майні та вважає, що ОСОБА_1 слід виділити приміщення кафе (поз.16-21) будинку №31 по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород та приміщення банку (поз. 1-10), будинку №31, по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород, всього на загальну суму 206 756 грн., а ОСОБА_3 слід виділити квартиру №8 у будинку №19, по Київській Набережній, у м. Ужгород та автомобіль НОМЕР_1, всього на загальну суму 200 000 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 209, 212, 213 ЦПК України, ст. 69,70 СК України, ст. 372 ЦК України, суд ,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений 20 квітня 2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану, Ужгородської міськрайонного управління юстиції, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено запис №145 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - розірвати.

Неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити при матері ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 17 грн. держмита, а ОСОБА_3 від сплати держмита звільнити.

Розподілити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3, виділивши :

1. ОСОБА_1

приміщення кафе (поз.16-21) будинку №31 по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород та приміщення банку (поз. 1-10), будинку №31, по вул. Л. Толстого, у м. Ужгород, загальною вартістю 206 756 грн.

2. ОСОБА_3

квартиру №8 у будинку №19, по Київській Набережній, у м. Ужгород та автомобіль НОМЕР_1, загальною вартістю 200 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачені останнім 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Вжиті ухвалою від 24.12.2009 року заходи забезпечення позову, після набранням рішення законної сили скасувати.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів та наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів до апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання заяви чи апеляційної скарги в установлений строк.

Суддя Малюк В.М.