Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.

при секретарі Голуб О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 Зянонас Вінцентас про виселення, відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_1 Зянонас Вінцентас до ОСОБА_1 про поновлення строку позовної давності, визнання договору дарування недійсним, визнання договору купівлі продажу дійсним, скасування державної реєстрації нерухомості, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення, відшкодування моральної шкоди, де вказала, що вона є власником домоволодіння № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську. У домоволодінні, окрім неї та її дітей, з 31.01.2000 року, зареєстрований її колишній чоловік - ОСОБА_2 У середині 2005 року вона разом з двома неповнолітніми дітьми була змушена зняти іншу квартиру, оскільки ОСОБА_2 систематично вчиняв сварки та скандали, погрожував їй фізичною розправою, потім спричинив їй фізичну біль, що привело до її неодноразових звернень до міліції. Добровільно виселитись ОСОБА_2 не бажає, чим чинить їй перешкоди у користуванні власністю.

Просила суд усунути їй перешкоди у користуванні домоволодінням № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську; виселити ОСОБА_2 з домоволодіння № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську без надання іншого житлового приміщення; стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у розмірі 10189 грн..

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поновлення строку позовної давності, визнання договору дарування недійсним, визнання договору купівлі продажу дійсним, скасування державної реєстрації нерухомості, де вказав, що починаючи з жовтня 2000 року він проживає у домоволодінні № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську, у квітні 2008 року йому стало відомо, що домоволодіння придбане у ОСОБА_3 за договором дарування, хоча воно було придбано за договором купівлі продажу від 03 жовтня 2000 року, оскільки він передав ОСОБА_3: 20 січня 2000 року суму 1000 грн., 07 серпня 2000 року суму 21400 грн., 03 жовтня 2000 року суму 5350 грн., всього ним було передано продавцю 27770 грн., що еквівалентно 5200 доларів США, що підтверджується відповідними розписками.

ОСОБА_2 посилається на те, що він про пустив строк позовної давності щодо визнання договору дарування недійсним з поважних причин, оскільки дізнався про укладення договору дарування лише у квітня 2008 року, вважає, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_3, фактично був укладений договір купівлі продажу спірного домоволодіння, а укладення договору дарування було зручніше для його реєстрації, тому спірне домоволодіння є спільною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Просив суд поновити йому пропущений з поважних причин строк подання позовної заяви про визнання договору дарування недійсним та визнання договору купівлі продажу дійсним; визнати договір дарування від 03 жовтня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, діючим від імені та в інтересах ОСОБА_3 недійсним; визнати договір купівлі продажу від 03 жовтня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, діючим від імені та в інтересах ОСОБА_3 дійсним; визнати домоволодіння № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1; визнати за ним право власності на 1/2 частину домоволодіння № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську; скасувати державну реєстрацію нерухомості - домоволодіння № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську на імя ОСОБА_1 частково в 1/2 частині.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В задоволенні зустрічного позову відмовити.

ОСОБА_2 та його представник позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, зустрічні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Третя особа Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, просила розглядати справу без участі її представника у відповідності з діючим законодавством.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську, на підставі договору дарування від 03 жовтня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого у реєстрі за № 5-2719.

У домоволодінні № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську зареєстровані: ОСОБА_1, її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з 31.01.2000 року, зареєстрований її колишній чоловік - ОСОБА_2 Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2005 року.

У середині 2005 року ОСОБА_1, її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7, були змушені зняти іншу квартиру, оскільки ОСОБА_2 систематично вчиняв сварки та скандали, погрожував їй фізичною розправою, потім спричинив їй фізичну біль, що привело до її неодноразових звернень до міліції. З ОСОБА_2 співробітниками ОВС проведені бесіди і поставлено його на профілактичний облік, у порушенні кримінальної справи відмовлено, рекомендовано з питання про його виселення зі спірного домоволодіння звертатись до суду, оскільки останній добровільно виселитись ОСОБА_2 не бажає, чим чинить ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю.

Згідно ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд вважає за необхідне усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні домоволодінням № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську та виселити ОСОБА_2 з домоволодіння № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську без надання іншого житлового приміщення.

Не підлягають задоволенню вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки вони недоведені та не обґрунтовані.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України ( в редакції 2003 року), кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи в межах заявлених з ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст.ст. 257, 267 Цивільного Кодексу України, суд не вважає причини пропущення позовної давності ОСОБА_2 за поважні.

Суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_2 про укладення саме договору купівлі продажу спірного домоволодіння, які в свою чергу не знайшли підтвердження у судових засіданнях.

Керуючись ст. 391, ст.ст. 257, 267 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 60, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні домоволодінням № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську.

Виселити ОСОБА_1 Зянонас Вінцентас з домоволодіння № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську без надання іншого житлового приміщення.

В іншій частині позову - відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Зянонас Вінцентас до ОСОБА_1 про поновлення строку позовної давності, визнання договору дарування недійсним, визнання договору купівлі продажу дійсним, скасування державної реєстрації нерухомості на домоволодіння № 20 по пров. Фронтовому в м. Дніпропетровську відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Залімська