Кузнецовський міський суд Рівненської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

28 квітня 2010 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
з участю позивачаОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за договором позики в сумі 119700,00 грн., заборгованості по відсотках за користування позикою в сумі 28283,72 грн., та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 15.09.07 р. відповідач взяв у позивача в позику грошові кошти в сумі 15000 доларів США з умовою повернення до 15.03.08 р. зі сплатою процентів з розрахунку 5 % щомісяця, про що надав йому власноручну письмову розписку. Однак, у домовлений термін суму позики позивачу не повернув, проценти не сплатив.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та пояснив, що на його неодноразові звернення ОСОБА_4 належним чином не реагує, позичені кошти до цього часу не повернув.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутності не клопотав, заперечень проти позову не подав, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Підставами для такого висновку суду є наступне.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З пояснень позивача та наданої ним розписки, судом встановлено, що 15 вересня 2007 року ОСОБА_4 взяв у ОСОБА_3 у позику грошові кошти в сумі 15000,00 доларів США на умовах сплати відсотків за користування позикою у розмірі 5 % у місяць, терміном на 6 місяців. На розписці наявні підписи позичальника ОСОБА_4 та позичкодавця ОСОБА_3

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Так як з розписки вбачається досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору позики, а саме суми позики, умов надання позики, строку її повернення, плати за користування позикою, що засвідчено їх підписами, суд прийшов до висновку про додержання позичальником ОСОБА_4 та позикодавцем ОСОБА_3 вимог закону про письмову форму договору позики, отже, про дійсність договору позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так як строк договору позики сплинув, суд вбачає наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в сумі 15000,00 доларів США.

Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позивач просить суд стягнути проценти за користування позикою за період з 15 жовтня 2007 року по 15 грудня 2009 року у розмірі 28283,72 грн. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір процентів, належних до сплати за договором позики, розраховано виходячи з облікової ставки НБУ, що діяла у період з 01.06.07 р.; з 01.01.08 р., з 01.01.09 р., з 12.08.09 р.

Однак, суд вважає необґрунтованим застосування облікової ставки НБУ для обчислення процентів за користування позикою, так як така ставка застосовується у разі не врегулювання розміру процентів у договорі, в той час як з розписки вбачається, що сторони погодили розмір процентів за користування позикою як 5 % в місяць.

Умовами договору, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, підтвердженого письмовою розпискою, не передбачена сплата процентів після закінчення строку дії договору позики, а тому суд прийшов до висновку про безпідставність вимог позивача про стягнення процентів за період з 15 березня 2008 року.

Вирішуючи питання про суму коштів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 за договором позики, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Сума позики за договором складає 15000,00 доларів США і на даний час не повернута. З огляду на норму ст.533 ЦК України, суд прийшов до висновку, що стягненню підлягає сума неповернутої позики в розмірі 15000,00 доларів США за курсом Національного банку України, який на день ухвалення рішення складає 792,59 грн. за 100 доларів США, тобто 118888,50 грн.

Відповідач не сплатив позивачу проценти за договором позики з розрахунку 5 % на місяць за 6 місяців. Отже, розмір процентів, що підлягають стягненню, складає: 15000,00 доларів США * 5 % * 6 місяців = 4500,00 доларів США, що за курсом Національного банку України, який на день ухвалення рішення складає 792,59 грн. за 100 доларів США складає 35666,55 грн.

Позивач ОСОБА_3 просить суд стягнути з ОСОБА_4 проценти за користування позикою в розмірі 28283,72 грн.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, встановленого ст.11 ЦПК України, беручи до уваги, що позовні вимоги позивачем не збільшувались, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення процентів за користування позикою в межах заявлених позовних вимог в розмірі: 28283,55 грн.

Судові витрати слід стягнути пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.207, 533, 1046-1049 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 118888 (сто вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 50 коп., що еквівалентно 15000 (пятнадцяти тисячам) доларів США, заборгованості за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 28283 (двадцять вісім тисяч двісті вісімдесят три) грн. 72 коп. процентів за користування позикою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені позивачем судові витрати в розмірі 119 (сто девятнадцять) грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1471 (одну тисячу чотириста сімдесят одну) грн. 72 коп. судового збору.

На заочне рішення суду відповідач може подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області заяву про його перегляд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляція.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження рішення та апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд.

Головуючий: