Новотроїцький районний суд Херсонської області
Справа № 2-143/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2010 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого - Марківського О.В.

при секретарі - Сушко Н.І.

позивач - ОСОБА_1

предст. відповідача - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новотроїцьке справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину мотивуючи свої вимоги тим, що з ОСОБА_3 вона перебувала у шлюбних відносинах. 06 лютого 1996 року шлюб між: нею та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано, про що в книзі реєстрації актів розірвання шлюбу відділу реєстрації актів громадянського стану Новотроїцького районного управління юстиції зроблено запис № 08. 10 січня 2006 року вона подала до Новотроїцького районного суду позовну заяву за його позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. 17.02.2006 року Новотроїцький районний суд Херсонської області, розглянувши цивільну справу за його позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів вирішив стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 140 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з 10.01.2006 року.

17.02.2006року Новотроїцький районний суд Херсонської області видав виконавчий лист, згідно рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області по цивільній справі № 2-140/06. На даний час її матеріальне становище погіршилося у зв'язку з тим, що обидва їх сини вступили до вищих навчальних закладів, бажають здобувати вищу освіту. У зв'язку з цим їм необхідно сплачувати кошти за навчання, за гуртожиток, давати грошові кошти на проїзд по місту, на продукти харчування, на придбання підручників та іншого студентського приладдя. А грошових коштів в сумі 140 гривень на даний час недостатньо на утримання 17 річного юнака. На даний час їх син, ОСОБА_4 навчається, і є студентом 1 курсу заочного відділення, юридичного факультету спеціальності «Правознавство» Київського Відкритого Міжнародного Університету Розвитку Людини «Україна». Строк навчання в університеті п'ять років. Стипендія не нараховується. Форма навчання платна - 5 тисяч гривень зарік. Оплату здійснює мати студента ОСОБА_1. У нього ж, крім заробітної плати інших доходів немає, вона працює акушеркою Громівської лікарняної амбулаторії, і отримую середньомісячну заробітну плату в розмірі 780,28 гривень. Крім того, вона хворіє. На даний момент у неї дуже скрутне становище, вона має витрачати на сина багато додаткових витрат у зв'язку з його навчанням. 15.10.2009року придбала для навчання сину комп'ютер вартістю 5,5 тисяч гривень.

Відповідач не надає ніякої допомоги. У звязку з даними обставинами вона і вимушена звернутися до суду про стягнення додаткових витрат на утримання сина. Стягнення з відповідача ? частину тієї суми, яку вона витратила на їх сина, поскільки ці витрати є додатковими і підлягають відшкодуванню їй, з боку відповідача. Просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину.

В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить їх задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача та відповідач проти позову заперечує та просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає ці вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, які не відповідають нормам матеріального, процесуального та сімейного права.

Безпідставність вимог позивачки полягає в тому, що позов заявлений в супереч вимогам статті 185 Сімейного кодексу України . Дана норма права передбачає участь батьків в додаткових витратах на неповнолітню дитину, що викликані особливих: обставинами. Такими обставинами позивачка необгрунтовано вважає навчання сина на платній основі на заочному відділенні учбового закладу. Проте, що це не можуть бути особливими обставинами свідчить сама позивачка, оскільки посилається, що сплату коштів за навчання сина ОСОБА_5 сплачує у відповідності до укладеного нею договору учбовим закладом. Тобто без його відома позивачка добровільно взяла на себе обов'язок сплачувати навчання ОСОБА_4 в учбовому закладу. За таких причин це не є особливою обставиною, а воля самої позивачки сплачувати навчання сина і ці обставини виникли не причин розвитку здібності дитини, а з необдуманого зі сторони позивачки укладанням договору з учбовим закладом щодо сплати навчання сина. Крім того метою навчання учбовому закладі є отримання фаху, а не розвитком здібностей ОСОБА_4. Можливо це позивачка вважає, що в ОСОБА_4 є природні здібності в області права, він так не вважає і будь-яких інших доказів з цього позивачка до суду не надає. Навчання на заочному відділенні та ще і за плату свідчить тільки про те, що ОСОБА_4 не навчався належній чином в загально освітній школі, а тому і не вступив до учбового закладу на день, навчання та за рахунок державного бюджету. То про який розвиток здібностей може бути мова? Навпаки це свідчення відсутності здібностей, які потрібно розвивати. Також позивачка безпідставно та необгрунтовано ставить вимогу про відшкодування вартості купленого нею комп'ютера для сина ОСОБА_5 і що ця покупка викликана навчанням сина. В суд не надано будь-яких доказів, що комп'ютер куплений саме ОСОБА_4. Комп'ютер куплений позивачкою за сімейний бюджет, який складається з доходів позивачки чоловіка, тобто куплений комп'ютер є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1, а не його сина ОСОБА_3. Крім того не виключено, що комп'ютер куплений і за аліменти, які сплачував на утримання сина ОСОБА_5 . Є безпідставним ствердженням, ш комп'ютер куплений у зв'язку з навчанням ОСОБА_3, оскільки до суду не надано будь-як;: доказів. Тобто вимогу учбового закладу. Тисячі студентів успішно навчаються без персональних комп'ютерів, а ОСОБА_3 виняток. Напевне виняток тільки в тому плані, що свої «природні здібності скачує» з інтернету у вигляді лабораторних , контрольних курсових робіт.

Взагалі є абсурдним, що позивачка в позовні заяві посилається на тяжкі матеріальний стан і в той же час купує комп'ютера та укладає договір про сплату навчання сина ОСОБА_5. Це свідчить про відсутність у позивачки почуття міри, відповідальності відсутність здібностей об'єктивно оцінити свої можливості, що не є особливими обставинами для стягнення з нього додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_5.

Вимога позивачки про Сплату 300 грн., щомісяця додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_5 до 01. 07. 2014 року взагалі необгрунтована та безпідставна? Чому 300грн., а не 500 грн.. Чому до 01.07.2014 року? Крім того вимога на такий термін, тобто після досягнення ОСОБА_3 повноліття не відповідає ст.. 185 СК України. Вважаю за потрібне також наголосити на тому, що заочна форма навчання, це навчання без відриву від виробництва (роботи). То може ОСОБА_3 буде сам працювати та сплачувати своє навчання ?

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що йому достовірно відомо, що ОСОБА_3 працює в Каланчацькому району у фермера Бейник І має додатковий заробіток.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він працював у Каланчацькому районі фермера Бейник де також працював і ОСОБА_3 і отримував хороший заробіток.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши надані до суду довідки, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, оскільки позивачкою дійсно надано до суду довідку про те, що її син який проживає з нею та знаходиться на її утриманні дійсно в 2009 році вступив до Новокаховського гуманітарного інституту ВНЗ Відкритий Міжнародний університет розвитку людини Україна і в дійсний час навчається на І - курсі заочного відділення юридичного факультету спеціальність правознавство, строк навчання в університеті 5 років. А також надала Договір №286 про навчання де відшкодування витрат за надання освітньої послуги становить 5000.00 грн..

Згідно вимог ч. 1 ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В даному випадку суд не може погодитися з доводами відповідача викладеними в запереченні, оскільки відповідач є здорова, трудоспроможна людина віком 43 роки, має земельний пай, та заробіток, згідно наданої довідки, має побічний заробіток, тому зобовязаний утримувати сина на час навчання. Даних про наявність дітей в іншій сімї суду не надано. Згідно вимог ст. 199 СК України, коментарію, право на аліменти у звязку з продовженням навчання після досягнення дитиною повноліття не повязується лише з денною формою навчання. Заочне навчання, підготовка до здобуття освіти екстерном - все це вимагає коштів, а отже є однією з підстав для виникнення у матері аліментного обовязку.

Суд також бере до уваги, що син позивачки, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є студент заочного відділення університету, не може працевлаштуватися в звязку з недостатністю роботи в місцевості Новотроїцького району, але повинен прикласти зусилля по працевлаштуванню, тому при визначенні суми матеріальної допомоги суд враховує вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, виходячи з розумних розрахунків, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання сина ОСОБА_3, щомісячно на період навчання по 200 грн. Суму за сплату за навчання в розмірі 50% - 2500.00 грн.. В частині задоволення позову щодо стягнення суми за купівлю компютера, суд вважає залишити без задоволення, оскільки суду не надано доказів того, що його придбання є необхідною умовою навчання та вимогою учбового закладу, а є лише бажання позивача.

На підставі ст. 199 СК України та керуючись ст. 7.10,15,16,60,61,88,209,213-218,223 ЩІК України, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, щомісячно на період навчання 200-00 гривень.

Витрати за відшкодування витрат за навчання освітньої послуги за навчальний рік 50 % - 2500,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження рішення, і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду, або подання її безпосередньо протягом строку передбаченого для подання заяви про апеляційне оскарження рішення.

Суддя :