Справа № 2-586/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2010 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бешлієвої Т.А.,

при секретарі Івановій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, заперечень не має та просить справу розглянути за його відсутності.

Позивач ОСОБА_1 надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглянути за її відсутності. Крім цього, після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище «Іванченко».

Судом в ході судового розгляду справи були досліджені:

- свідоцтво про укладення шлюбу, серії І-ЖД № 297536 від 25.11.2000 р., між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (д/п Пріходченко) А.Ю., який був зареєстрований 25.11.2000 р. відділом РАГС Ренійського РУЮ, актовий запис № 111;

- копія свідоцтва про народження доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому батьками вказані позивач та відповідач;

- копія паспорту на імя ОСОБА_1;

- заява ОСОБА_1 від 02.11.2010 р. про уточнення позовних вимог щодо залишення фамілії після розірвання шлюбу та розгляд справи за її відсутності;

- заяви ОСОБА_2 від 25.06.2010 р. та 02.11.2010 р. про розгляд справи за його відсутності;

- квитанції про сплату судового збору та витрат на ІТЗ по розгляду справи.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено такі обставини: позивач ОСОБА_1 просить розірвати шлюб із відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 25.11.2000 р. відділом РАГС Ренійського РУЮ, актовий запис № 111, який для обох є першим. Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка знаходиться на утриманні позивача. З 2009 р. позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, оскільки за час спільного проживання переконалися, що у них немає спільних інтересів, окрім доньки. Кожен з них жив своїм життям і не намагався перейнятися проблемами іншого, що призвело до того, що позивач не бажає бути разом з відповідачем. Сторони перестали вести спільне господарство. Спільного майна у сторін немає.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного: частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 111 цього ж Кодексу, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 ст. 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Встановивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що сімя сторін фактично розпалась, її збереження неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню. Між позивачем і відповідачем втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Приходячи до такого висновку, суд враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, а також їхньої неповнолітньої дитини. Застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації суд вважає не доцільним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 212, 213 ЦПК України, ст.ст.110-112, 113, 115, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (д/п Пріходченко) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 25.11.2000 р. відділом РАГС Ренійського РУЮ, актовий запис № 111 - розірвати.

Після розірвання шлюбу, прізвище за позивачем ОСОБА_1 залишити «Іванченко».

За обоюдною домовленістю сторін, суд визначає, що неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишається проживати із матірю ОСОБА_3 (д/п Пріходченко) ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Бешлієва