Барський районний суд Вінницької області
справа № 2-1315/10р.
РІШЕННЯ

іменем України

20 грудня 2010 року Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Переверзєва С.В.

при секретарі Бородкіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про узаконення самочинного будівництва, визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивачка ОСОБА_1 вказала, що вона 10 вересня 2010 року купила у відповідача ОСОБА_2 житловий будинок з належними будівлями та спорудами, який розташований в провулку Довженка, 9, в м. Бар Вінницької області. За придбане нерухоме майно позивачка заплатила 110000 гривень. Однак, при отриманні витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно було виявлено, що гараж прибудова (літера «А1»), хлів прибудова (літера «Б2»), хлів (літера «В») та хлів прибудова (літера «В1») побудовані самочинно без належного на те дозволу, що виключає можливість посвідчення договору купівлі-продажу нотаріально. До того ж, відповідач ОСОБА_2 відмовляється добровільно зявитися в нотаріальну контору. Як наслідок, позивачка ОСОБА_1 позбавлена можливості вільно володіти, розпоряджатися та користуватися придбаним майном. А тому, ОСОБА_1 змушена звертатися до суду з позовом та просила постановити рішення, яким узаконити самочинне будівництво гаража прибудови (літера «А1»), хліва прибудови (літера «Б2»), хліва (літера «В») та хліва прибудови (літера «В1»), визнати правочин купівлі-продажу між нею та відповідачем житлового будинку з належними будівлями та спорудами, який розташований в провулку Довженка, 9, в м. Бар Вінницької області, дійсним та визнати за нею право приватної власності на зазначене нерухоме майно.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала повністю, надала суду відповідні пояснення і обґрунтування, посилаючись на діючі законодавчі акти України та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов визнав повністю не заперечував проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, ОСОБА_2 являється власником житлового будинку з належними будівлями та спорудами, який розташований в провулку Довженка, 9, в м. Бар Вінницької області, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого КП «Барське районне бюро технічної інвентаризації» від 18.11.2010 року. ОСОБА_1 купила згадане домоволодіння у відповідача, за що заплатила 110000 гривень.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідач отримав від позивачки грошові кошти, про що написав власноручно розписку. Після купівлі будинку позивачка отримала від продавця правовстановлюючі документи, ключі від будинку, почала ним користуватися, вести господарство.

Однак, при отриманні витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно було виявлено, що гараж прибудова (літера «А1»), хлів прибудова (літера «Б2»), хлів (літера «В») та хлів прибудова (літера «В1») побудовані самочинно без належного на те дозволу, що виключає можливість посвідчення договору купівлі-продажу нотаріально.

Тому звертаючись до суду, позивачка ОСОБА_1 заявила вимогу про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в порядку, передбаченому ст.376 ЦК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

В силу ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Частина 2 цієї норми передбачає особливості набуття права власності на новостворене нерухоме майно.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відділом містобудування та архітектури Барської РДА надано довідку № 01-758 від 30.011.2010 р. про те, що самочинно збудовані гараж прибудова (літера «А1»), хлів прибудова (літера «Б2»), хлів (літера «В») та хлів прибудова (літера «В1») можуть бути узаконені в судовому порядку, права інших осіб та суспільні інтереси при їх спорудженні не порушені, дотримано будівельних, санітарних, пожежних норм, стандартів, правил та межових знаків. За таких

обставин, суд вважає можливим узаконити вказане самочинно збудоване нерухоме майно.

Однак, відповідач ОСОБА_2 не виконав умов договору, отримавши гроші він ухиляється від оформлення договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі. За таких обставин, юридично оформити договір купівлі продажу позивачка не має можливості. Як наслідок, вона позбавлена можливості вільно володіти, розпоряджатися та користуватися придбаним будинком. Відповідно до вимог ст. 220 ЦК України та п. 4 Постанови Пленуму ВСУ „ Про судову практику в справах про визнання угод недійсними, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі. Правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, як вимагає ст. 203 п. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивачем виконано всі, передбачені законом, умови договору.

За таких обставин суд, керуючись ст.ст. 130, 174 ЦПК України , ст.655, 662, 629, 203, 204, 220, 331, 328, 376 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ„ Про судову практику в справах про визнання угод недійсними,

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Узаконити самочинно побудовані гараж прибудову (літера «А1»), хлів прибудову (літера «Б2»), хлів (літера «В») та хлів прибудову (літера «В1»), які розташовані в домогосподарстві в провулку Довженка, 9, в м. Бар Вінницької області.

Визнати правочин купівлі-продажу житлового будинку з належними будівлями та спорудами, який розташований в провулку Довженка, 9, в м. Бар Вінницької області укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з належними будівлями та спорудами, який розташований в провулку Довженка, 9, в м. Бар Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів.

СУДДЯ