Справа № 2-1239/10
У Х В А Л А

Іменем України

"16" листопада 2010 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

у складі головуючої судді: Янжули С.А.

при секретарі: Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Алфа-Банк», ОСОБА_2, треті особи неповнолітній ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

11.05.2010 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до закритого акціонерного товариства «Алфа-Банк», ОСОБА_2, треті особи неповнолітній ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 06 липня 1985 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 і до теперішнього часу вони перебувають у шлюбі. Нещодавно їй стало відомо, що 23 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №500120459 у сумі 9999,25 доларів СІІІА на строк до 23.05.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 19,99% річних. В разі невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору, останній буде відповідати всим своїм майном. Про укладання такого договору її не повідомили, чим порушили її права та права дитини, опікуном якої вона являється. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобовязані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права. Способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно з п.п.2, 7 ч.2 ст.16 ЦК України, можуть бути: визнання правочину недійсним та припинення правовідношення. Припинення правовідношення застосовується, як правило, у разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх обовязків і до них відносяться позови про розірвання цивільно-правових договорів, про визнання угоди такою, що не підлягає виконанню (в даному випадку, так як порушує права неповнолітніх дітей та її). Відповідно до ст.65 Сімейного Кодексу дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Зокрема, в ст. 177 ЦК України сказано, що обєктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші. Речі, а також сукупність речей складають поняття «майно», яке визначене в ст.190 ЦК України. Таким чином, згідно з цивільним законодавством, гроші - це різновид майна. В ст.65 СК України сказано про розпорядження майном подружжя. 3 цього можна зробити лише один висновок - розпорядження майном подружжя означає і розпорядження спільними грошовими коштами подружжя. Виходячи з цього, подружжя за взаємною згодою мають вирішувати питання щодо розпорядження не лише речами, а й спільними грошовими коштами. Крім того, відповідно до ч.6 ст.203 та ст.215 ЦК України правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Такий правочин вважається недійсним. Вони виховують неповнолітніх дітей, чиї права також були порушені. При укладанні кредитного договору заповнюється відповідна анкета, в якій зазначається, чи має особа ще кредит, чи виступає вона в іншому банку поручителем, на яку суму, чи має вона неповнолітніх дітей та інше. Всі ці дані дають банківській установі визначитись з можливістю укладання того чи іншого договору. Роблячи логічний висновок з вищенаведеного, вбачається, що при укладанні кредитного договору допущено ряд суттєвих порушень, тобто його укладення порушило права інших осіб, а тому такий договір є недійсним.

Просить суд визнати кредитний договір №500120459 від 23.05.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ «Альфа-Банк» недійсним.

Представник позивачки надала суду заяву про залишення позову ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Алфа-Банк», ОСОБА_2, третіх осіб неповнолітнього ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору без розгляду.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної вимоги без розгляду, оскільки позивач заяву про залишення позову без розгляду.

На підставі ч.2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п.5 ч.1, ч.2 ст.207 ЦПК України, - суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Алфа-Банк», ОСОБА_2, треті особи неповнолітній ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору залишити без розгляду.

Розяснити позивачці її право на повторне звернення до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.А. Янжула