Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

„01" ВЕРЕСНЯ 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_3,

з участю сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_4

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 6 травня

2010 року

у справі за заявою Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в

інтересах держави в особі Новоград-Волинської міської ради до

ОСОБА_4, ВАТ „Колодянський бекон" про

скасування рішення третейського суду,

встановив:

Рішенням постійно діючого третейського суду при юридичній

корпорації „Принцип" від 17 червня 2008 року задоволено позов

ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства

„Колодянський бекон" (третя особа ОСОБА_5

Філімонович) про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

Визнано дійсним договір іпотеки від 15 вересня 2005 року,

укладений між ВАТ „Колодянський бекон" та ОСОБА_6

Філіцоновичем. Визнано за ОСОБА_4 право

власності, на об"єкти нерухомого майна - нежилі приміщення та

земельну ділянку, розміщені по вул.Войкова,9 у м.Новограді-

Волинрькому. Цим же рішенням Нозоград-Волинське міжміське БТІ

зсбов"язано зареєструвати за ОСОБА_4 право власності на

зазначені вище об"єкти нерухомого майна.

У липні 2009 року прокурор в інтересах Новоград-Волинської

міської ради звернувся до суду із заявою про скасування

зазначеного рішення у зв"язку з тим, що вказана справа не

підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від б

травкЦї2010 року прокурору поновлено строк на оскарження рішення

постійно. діючого третейського суду при юридичній корпорації

„Принцип", від 17 червня 2008 року. Визнано незаконним та

скасовіано ; рішення постійно діючого третейського суду при

юридичній (Корпорації „Принцип" від 17 червня 2008 року у справіза позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства „Колсдянський бекон" (третя особа ОСОБА_5) про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового - про відмову в задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що суд застосував до спірних правовідносин ст.6 Закону України „Про третейські суди" в редакції, яка на час ухвалення оскаржуваного рішення не діяла. На думку апелянта, суд не звернув уваги на ту обставину, що позивачеві видано виконавчий лист на виконання оскаржуваного рішення. Вважає, що спірне майно не належить державі, а тому інтереси держави не зачіпаються. На думку апелянта, справу розглянуто неповноважним судом, а саме суддею, якому було заявлено відвід.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності рішення в частині вимог про поновлення строку на оскарження рішення третейського суду. Тому в цій частині законність рішення не перевіряється.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням постійно діючого третейського суду при юридичній корпорації „Принцип" від 17 червня 2008 року задоволено позов ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства „Колсдянський бекон" (третя особа ОСОБА_5) про стягнення заборгованості та штрафних санкцій. Визнано дійсним договір іпотеки від 15 вересня 2005 року, укладений між, ВАТ „Колодянський бекон" та ОСОБА_5, визнано за ОСОБА_4 право власності на об"єкти нерухомого майна - нежилі приміщення та земельну ділянку площею 1000 кв.м., розміщені по вул.Войкова,9 у м. Новограді-Волинському. Цим же рішенням Новоград-Волинське міжміське ЕТГ зобов"язано зареєструвати за ОСОБА_4 право власності на зазначені вище об"єкти нерухомого майна (а.с.5-8).

Відповідно до п.1 ч.З ст.51 Закону України „Про третейські суди" (надалі Закону) однією із підстав для оскарження та скасування рішення третейського суду є прийняття рішення у справі, яка не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що дана справа не підвідомча третейському суду, зважаючи на наступне.

Згідно з п.7 ст.б Закону (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України.

З матеріалів справи вбачається, що необхідність ухвалення оскаржуваного рішення третейського суду викликана, в тому числі

відсутністю нотаріального посвідчення договору іпотеки, згідно з яким договір позики забезпечений іпотекою нерухомого майна - спірних нежилих приміщень та земельної ДІЛЯНКИ.

Відгіовідно до ч.2 ст. 220 ЦК договір може бути визнаний дійсним лише судом. .

У зв"язку з наведеним суд першої інстанції правильно вважав, якщо' згідно з положеннями чинного законодавства певне питання вирішується „судом", „у судовому порядку", „на підставі рішення судУ" тощо, слід вважати, що йдеться про державні, суди. Отже ці питаний/ не підлягають розгляду у третейських судах. Інші вимоги є похідними.

За таких обставин суд дійшов обгрунтованого виснозку про наявність підстав для скасування рішення третейського суду.

Разом з тим, в мотивувальній частині рішення суд послався на ст.б Закону в редакції Закону України від 5 березня 20С9 року, тобто, в редакції, яка не діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення третейського суду. Проте на правильність висновків суду це не впливає і не є підставою для скасування рішення.

Тому в цій частині рішення суду підлягає зміні із виключенням посилання на зазначений закон.

Крім того суд першої інстанції правильно вважав, що зазначеним рішенням зачіпаються інтереси Новоград-Волинської міської ради, в інтересах якої прокурор звернувся з позовом до суду. Із змісту ст.ст.30,31,33 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" випливає, що саме до компетенції місцевих рад віднесені питання про розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, схем планування територій на місцевому рівні та іншої містобудівної документації, а також питання щодо забудови та іншого використання територій згідно із схемою планування територій відповідних адміністративно- територіальних одиниць та із врахуванням державних інтересів і питання щодо здійснення контролю за додержанням земельного законодавства. Проте третейський суд на це уваги не зєернув.

Відповідно до ст.5 Закону спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону.

Оскільки третейська угода є різновидом цивільно-правового правочину, то вона має відповідати також вимогам, встановленим цивільним законодавством. В даному випадку укладена між сторонам третейська угода порушує публічний порядок, що дає підстави вважати таку угоду нікчемною на підставі ст.228 ЦК. А відповідно до ст.216 ЦК нікчемний правгчин не створює будь-яких правових, наслідків.

Тобто, підстав для розгляду справи третейським судом не було.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи неповноважним судом є безпідставними.

Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги про видачу виконавчого листа на виконання оскаржуваного рішення третейського суду. Як вбачається з матеріалів справи ухвала Новоград-Волинського міськрайонного суду від 3 липня 2008 року про видачу виконавчого листа була скасована ухвалою апеляційного суду від 2 6 серпня 200 9 року і в задоволенні заяви ОСОБА_4 про видачу виконавчого документа було відмовлено.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.209,307,30^,313,314,

316 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 6 травня 2010 року змінити. Виключити із мотивувальної частини рішення посилання;' на ст. б Закону України «Про третейські суди" в редакції 3006 року.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: