Апеляційний суд Тернопільської області
Справа №22ц 2476 Головуючий у І інст. Грицак Р.М.
Категорія - 25 Доповідач - Стефлюк О.Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Парандюк Т.С.

Суддів ОСОБА_1,ОСОБА_2

При секретарі Прус Л.С.

за участі апелянта - ОСОБА_3 і

позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 па рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30 березня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору підряду, відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2009 року ОСОБА_4 пред'явив зазначений вище позов, посилаючись на те, шо 9 червня 2009 року між ним і відповідачем був укладений договір підряду, за яким відповідач зобов'язався до 15 липня 2009 року виготовити та установити кухонний гарнітур, а позивач зобов'язався оплатити його повну вартість при умові належного, і в обумовлені строки, виконання замовлення.

В якості авансу позивач вніс 4000 грн., однак відповідач своїх зобов'язань не виконав. Тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь внесені ним 4000 грн., як майнову шкоду, 4000 грн. моральної нікоди, 13367 грн. неустойки за затримку повернення грошей та 249 грн. неустойки за неналежне виконання умов договору. Крім того просив визнати за ним право власності на частково встановлений кухонний гарнітур без оплати його вартості.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 березня 2010 року позов задоволено частково і вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4000 грн. майнової шкоди, 500 грн. моральної шкоди, 4000 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання та судові витрати. В решті позову відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду від 12 серпня 2010 року розірвано договір підряду, укладений між сторонами 9 червня 2009 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду в частині стягнення з нього 4000 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання та 500 грн. - на відшкодування моральної шкоди скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права. Додаткове рішення ніким із сторін не оскаржувалось.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта ОСОБА_5С, який підтримує доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу позивача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 шкоди, заподіяної несвоєчасним виконання договірних зобов'язань, та моральної шкоди, суд виходив з того, що між сторонами було укладено договір підряду, умови якого відповідачем належно і у встановлені строки не виконані, чим порушені права позивача, які підлягають судовому захисту. При цьому суд керувався вимогами цивільного законодавства, які регулюють правовідносини, що виникають між сторонами договору підряду, та Законом України «Про захист прав споживачів».

Однак з такими висновками суду повністю погодитись не можна.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_4 посилався на те, що між ним і відповідачем ОСОБА_5 9 червня 2009 року була досягнута домовленість, за якою останній зобов'язався до 15 липня 2009 року виготовити та встановити кухонний гарнітур, а ОСОБА_4 -оплатити його вартість в сумі 8300 грн. В цей.же день відіювідач видав йому накладну на замовлення, а позивач попередньо сплатив 4000 грн.

З представленої позивачем накладної-замовлення (а.с.7) не видно хто і у кого прийняв замовлення, на що, та хто вніс зазначену суму грошей. Проте, відповідач ОСОБА_5 вказані обставини визнав, тому суд стосовно правил ст.61 ЦПК України, підставно вважав, що вони не підлягають доказуванню, а договір підряду-укладеним. Оскільки у визначений термін відповідач своїх зобов'язань не виконав, а привезені ним 18 серпня 2009 року меблі не були повністю укомплектовані, зокрема відсутні 8 фасадних дверок на тумбочках та скляні елементи, позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому матеріальну та моральну шкоду, а також сплатити неустойку за несвоєчасне і неналежне виконання замовлення.

Заперечуючи позов, відповідач ОСОБА_5 визнав факт домовленості щодо виготовлення та встановлення ОСОБА_4 кухонних меблів і одержання 4000 грн. авансу, проте просив врахувати, що його вини в несвоєчасному і неналежному виконанні замовлення немає. Він сам не виготовляє меблів, чи окремих деталей для них, а замовляє на фабриці, яка в свою чергу несвоєчасно поставила йому корпуси меблів і повідомила, що частину фасадних дверок пошкоджено при транспортуванні, у зв'язку з чим вони будуть замінені протягом двох тижнів.

18 серпня 2009 року відповідач завіз ОСОБА_4 кухонний набір меблів без 5 фасадних дверок і скляних деталей, крім того було пошкоджено задню стінку одного шкафчика, згодом почав здійснювати монтаж, але із-за відсутності недостаючих деталей меблів, монтаж не закінчив. Його пропозицію доплатити ще одну тисячу гривень, щоб були копгги розплатитись за недостаючі деталі, відповідач категорично відкинув. Відносини між ними зіпсувались, у нього не було впевненості, що позивач розрахується, тому він припинив виконувати свої зобов'язання до кінця.

Даних пояснень позивач не спростовував, уточнив тільки, що в наборі недоставало вісьми дверок, а не п'яти. Крім того зазначив, що він пропонував відповідачу забрати свої меблі, а йому відшкодувати понесені виграти, але і цих його вимог відповідач не виконав, у зв'язку з чим постало питання розірвання договору і відшкодування матеріальної та моральної шкоди в судовому порядку. В матеріальну шкоду позивач вюпочив внесений ним аванс та неустойку за несвоєчасне виконання умов договору.

Зазначені обставини свідчать про те, що до правовідносин, які виникли між сторонами з приводу виготовлення меблів, можуть бути застосовані загальні положення про підряд, передбачені гл.61 ЦК України. Проте норми цієї глави, в т.ч. ст.852 ЦПК, не передбачають стягнення неустойки за невиконання чи неналежне виконання умов договору. Не передбачають такої відповідальності і умови укладеного сторонами договору. Тому в цій частині позов є безпідставним.

Безпідставним також є посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів», що стосується його вимог про відшкодування моральної шкоди. По-перше, цим Законом передбачена її виплата лише в разі, якщо така заподіяна продукцією, яка є небезпечною для життя і здоров'я людей; По-друге, Закон захищає права споживачів від неправомірних дій суб'єктів господарювання, а не від фізичних осіб, яким є відповідач у даній справі. Ці обставини підтверджені листом ДПА в Тернопільській області та актом Управління у справах захисту прав споживачів у Тернопільській області (а.с.8,9). Пе передбачено відшкодування моральної шкоди і нормами закону, що регулюють підряд, та договором, укладеним між сторонами. Тому і в цій частині позов до задоволення не підлягає.

За правилами ст.852 ЦК України в разі порушення підрядником умов договору, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення недоліків або виправити їх за свій рахунок з правом відшкодування витрат, або зменшення плати за роботу. За наявності у роботі істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Також ст.651 ЦК передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала під час укладення договору.

Колегія суддів приходить до висновку, що відповідач допустив істотні порушення умов договору, оскільки використання кухонних меблів за призначенням без відповідних дверцят, інших недостаючих деталей, є неможливим. Тому позовні вимоги в частині розірвання договору та повернення внесених 4000 грн. авансу, - підставні.

Ухвалене судом 12 серпня 2010 року додаткове рішення про розірвання укладеного сторонами договору підряду на виготовлення та встановлення кухонних меблів є правомірним і сторонами пе оспорюється. Проте, згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п.20 постанови №14 від 18 грудня 2009 року, у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що судове рішення слід скасувати, як таке що постановлене з порушенням норм матеріального права, і ухвалити нове, яким задоволити позов лише в частині розірвання договору підряду та повернення сторін в попереднє становище. Одночасно слід вирішити питання повернення недоукомплектованого набору кухонних меблів відповідачу ОСОБА_5, оскільки сторони не передбачили в договорі підряду можливість залишення того, що виконано за зобов'язанням, у замовника.

З цієї підстави не може бути визнано право власності на спірні меблі за позивачем ОСОБА_4, крім того, законом не передбачено такого способу набуття права власності на майно.

Керуючись ст.307,309,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від ЗО березня 2010 року скасувати і ухвалити нове, яким позов ОСОБА_4 задоволити частково. Розірвати договір, укладений 9 червня 2009 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на виготовлення та встановлення кухонних меблів, повернувши сторони в попереднє становиш;.

Зобов'язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 виготовлений ним недоукомплектований набір кухонних меблів.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4000 грн. внесеного авансу за набір кухонних меблів та 120 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 51 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий підпис

Судді два підписи

з оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області ОСОБА_2