Справа № 2-493/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 Фрунзенський районний суд м. Харкова

у складі : головуючого судді Іващенко С.О.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України про визнання права власності на пенсію у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право власності на суму неотриманої пенсії у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, померлої 01.04.2007 року, за її життя у період з листопада 2003 року по квітень 2007 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.03.2007 року його сестра ОСОБА_3 оголошена померлою. На підставі рішення суду позивачем 15.07.2008 року було отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_3, згідно якого вона померла 01.04.2007 року. 21.04.2007 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, 02.09.2008 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач спадкував після смерті ОСОБА_3 ? частину квартири № 7 по вул. Рибалко в м. Харкові. Також, позивач звернувся до ПФУ у Фрунзенському районі в м. Харкові про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_3, але йому було відмовлено, у звязку з тим, що на день смерті ОСОБА_3 стаття 52 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, яка регулює виплату недоотриманої пенсії у звязку зі смертю пенсіонера, діяла в редакції від 09.07.2003 року, згідно якої сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, не включається до складу спадщини і виплачується по місяць смерті включно непрацездатним членам сімї, зазначеним у частині другій ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні. Позивач посилається на те, що після 22.03.2007 року стаття 52 зазначеного закону викладена в новій редакції, згідно якої сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю входить до складу спадщини. Також, позивач посилається на положення ст. 1227 ЦК України, згідно яких суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були отримані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Таким чином, на думку позивача стаття 52 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування редакції станом на 01.04.2007 року суперечить положенням про спадкування Цивільного кодексу, який є основним актом цивільного законодавства. У звязку з тим, що право позивача, як спадкоємця, на суму недоотриманої пенсії за період з дня оголошення ОСОБА_3 в розшук з листопада 2003 року по дату смерті 01.04.2007 року, оспорюється відповідачем, позивач звертається до суду з позовом.

У ході судового розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, просить визнати за ним право власності на суму недоотриманої пенсії у розмірі 20816,94 гривень, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_4, яка діє на підставі ордеру, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити, та пояснила про обставини, викладені вище.

Представник відповідача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та зазначила наступне. ОСОБА_3 перебувала на обліку в Управлінні та одержувала пенсію за віком. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова 2004 року ОСОБА_3 була визнана безвісно відсутньою, у звязку з чим виплата пенсії ОСОБА_3 припинена. 21 березня 2007 року за рішенням того ж суду ОСОБА_3 визнана померлою. В свідоцтві про смерть, що надане до Управління зазначена дата смерті 01 квітня 2007 року, таким чином, з 2003 року по 2007 рік ОСОБА_3 так і не набула права на отримання пенсії, у звязку з чим не могла бути спадкодавцем цього права. Крім цього, на момент смерті редакція Закону України № 1058 не передбачала включення недоотриманої пенсії, у звязку зі смертю пенсіонера, до складу спадщини. Зазначена сума виплачується - по місяць смерті включно непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні. Батькам, чоловіку (дружині), а також членам сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, сума недоотриманої пенсії виплачується незалежно від того, чи належать вони до кола непрацездатних членів сім'ї, зазначених у частині другій статті 36 цього Закону, та від перебування на його утриманні. Позивачем не було надано доказів, що він знаходився на утриманні померлої або проживав разом з нею на день її смерті. Крім того, до спірних правовідносин необхідно застосовувати загальний строк позовної давності тривалістю три роки, відповідно до ст.. 257 Цивільного Кодексу України.

Суд, вислухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою (свідоцтво про народження ОСОБА_2 № 509522, свідоцтво про народження ОСОБА_3 серії РА № 545908).

Як вбачається з повідомлення УПФУ в Фрунзенському районі м. Харкова від 24.12.2009 року № 24479-02/34, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на обліку в Управлінні та отримувала пенсію за віком. Пенсія виплачена по 30.11.2003 року, виплата пенсії припинена з 01.12.2003 року, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у звязку з неотриманням пенсії протягом 6 місяців підряд.

Рішенням Фрунзенського районного суду від 14.12.2004 року ОСОБА_3 визнана безвісно відсутньою, у звязку з відсутністю за місцем її постійного проживання відомостей про місце знаходження ОСОБА_3 з 03.11.2003 року.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.03.2007 року ОСОБА_3 оголошена померлою. На підставі зазначеного рішення відділом РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 21.04.2007 року зроблено актовий запис № 21, видано свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 173999, датою смерті ОСОБА_3 зазначено 01 квітня 2007 року.

Після набрання рішенням суду від 21.03.2007 року про оголошення ОСОБА_3 померлої законної сили, відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири АДРЕСА_1. Позивачем, як спадкоємцем за законом, було оформлено право на спадщину, отримано свідоцтво серії ВКМ № 948168 від 02.09.2008 року.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1219 ЦК України, яка визначає загальне правило про перелік тих прав та обовязків, які вважаються нерозривно повязаними з особою спадкодавця, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом не входять до складу спадщини.

Пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сімї у випадках, визначених Законом. Право на пенсію має індивідуальний характер та нерозривно повязане з особою спадкодавця.

Статтею 1227 ЦК України, визначається право на отримання сум пенсії, які належали спадкодавцю, але не були ним отримані за життя у звязку зі смертю. Згідно зазначеної статті суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

При застосуванні ст. 1227 ЦК України, суд враховує, що переважному застосуванню перед цією статтею підлягають правові норми, що сформульовані в спеціальних законах, хоч би вони і були прийняті до прийняття чи введення в дію Цивільного кодексу.

Згідно ст. 52 Закону України „Про обовязкове державне пенсійне страхування № 1058, в редакції 01.01.2004 року, який діяв на момент смерті ОСОБА_3, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, не включається до складу спадщини і виплачується по місяць смерті включно непрацездатним членам сімї, зазначеним частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні. Батькам, чоловіку (дружині), а також членам сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, сума недоотриманої пенсії виплачується незалежно від того, чи належать вони до кола непрацездатних членів сімї, зазначених у частині другій статті 36 цього Закону, та від перебування на його утриманні.

При таких обставинах, суд застосовує до спірних правовідносин Закон України № 1058, оскільки він є спеціальним по відношенню до Цивільного Кодексу України на момент смерті ОСОБА_3

Як встановлено у ході судового розгляду справи та не заперечується позивачем, ОСОБА_2 не є членом сімї ОСОБА_3, з 24.08.1982 року проживає у Російській Федерації за адресою: АДРЕСА_2, що також підтверджується довідкою від 09.03.2007 року № 763. таким чином, позивач не входить до складу осіб, яким виплачується сума пенсії, недоотримана ОСОБА_3 у звязку з її смертю.

З положень ст. 52 Закону України „Про обовязкове державне пенсійне страхування та ст. 1227 ЦК України, випливає, що пенсією, яка „належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою може бути тільки пенсія, рішення про перерахунок якої прийняте органом пенсійного Фонду до смерті пенсіонера. Судом встановлено, що рішенням пенсійного фонду з 01.12.2003 року виплата пенсії ОСОБА_3 припинена на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 зазначеного Закону та до дня визнання ОСОБА_3 померлої не нараховувалась. Таким чином, ОСОБА_3 не набула права на отримання пенсії за період часу з 01.12.2003 року до дня смерті 01.04.2007 року, у звязку з чим у ОСОБА_2 не виникає права на отримання у спадщину суми пенсії, яка могла бути нарахована у зазначений період часу.

Посилання позивача на ст. 52 ст. 52 Закону України „Про обовязкове державне пенсійне страхування № 827-V в редакції 22.03.2007 року, суд вважає необґрунтованим, оскільки зазначена редакція статті стала чинною після офіційного опублікування Закону України, а саме з 12.04.2007 року, встановлені нею норми не поширюються при вирішенні питання про включення до складу спадщини недоодержаної пенсії ОСОБА_3, яка померла 01.04.2007 року, до дня набрання чинності відповідних змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 1216, 1219, 1227 ЦК України, Законом України „Про обовязкове державне пенсійне страхування № 827-V від 22.03.2007 року, № Законом України „Про обовязкове державне пенсійне страхування № 1058 від 01.01.2004 року, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України про визнання права власності на пенсію у порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: