Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-732/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

головуючого судді Мазниці А.А.

при секретарі Рибаченко А.В.

За участю:

Позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Відповідача ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та упущеної вигоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у березні 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що 07.08.2008 р. між ним та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір оренди нерухомого майна - частини будівлі пункту технічного обслуговування автомобілів літ. А-2 по пров. Добровольців, 21 у м. Дніпропетровську площею 398,3 кв.м., яке позивач у подальшому використовував для надання послуг мийки автотранспортних засобів, прокату більярдних столів та обладнання. 01 лютого 2009 р. відповідачі зявилися в орендованому приміщенні та відключили його від електропостачання, опалення, водопостачання та звязку, замінили замки на вхідних дверях, мотивуючи це тим, що орендні відносини між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 припинені з ініціативи останнього. 05 лютого 2009 р. відповідачі повторили вищезазначені дії та додатково блокували автомобілями вїзди до орендованого приміщення. 15 лютого 2009 року відповідачі чинили позивачеві перешкоди у користуванні зазначеним приміщенням, намагалися виносити з нього майно позивача та особисті речі його працівників. Такими неправомірними діями позивачеві була заподіяна шкода у розмірі 73.420, 00 грн. внаслідок пошкодження електрообладнання та зіпсування товару, що залишився без охолодження. Крім того, у звязку з неможливістю роботи в нормальному режимі позивач недоотримав прибуток у розмірі 227.700, 00 грн. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно на його користь вищезазначені суми.

Ухвалою суду від 10.08.2010 р. провадження у справі в частині позовних вимог, звернутих до ОСОБА_4, було закрите, оскільки було зясовано, що спір між ним та позивачем за правовою природою є господарським.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, на їх задоволенні наполягали.

Відповідач заявлені вимоги заперечувала, посилаючись на їх безпідставність.

Вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.08.2008 р. між позивачем та ОСОБА_4 як приватними підприємцями у межах здійснення ними господарської діяльності був укладений договір оренди нерухомого майна - частини будівлі пункту технічного обслуговування автомобілів літ. А-2 по пров. Добровольців, 21 у м. Дніпропетровську площею 398,3 кв.м., яке позивач у подальшому використовував для надання послуг мийки автотранспортних засобів, прокату більярдних столів та обладнання (т. 1 а.с. 9-15, 35).

У подальшому між сторонами договору виник спір щодо його виконання, який вирішувався господарськими судами. Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської обл. від 03.08.2009 р. у господарській справі № 7/107-09 (т. 2 а.с. 11-14), що набрало законної сили на підставі ухвали суду апеляційної інстанції від 21.12.2009 р. (т 2 а.с. 15-16), договір оренди від 07.08.2008 р. був розірваний, приватний підприємець ОСОБА_1 зобовязаний звільнити орендовані приміщення та повернути їх приватному підприємцю ОСОБА_4

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської обл. від 09.02.2010 р. у господарській справі № 39/110-09 (т. 2 а.с. 21-24), що набрало законної сили на підставі постанови суду апеляційної інстанції від 11.05.2010 р. (т. 2 а.с. 25-28), з приватного підприємця ОСОБА_1 стягнуто на користь приватного підприємця ОСОБА_4 1.266.399, 83 грн. заборгованості за договором оренди від 07.08.2008 р.

Ухвалюючи вищезазначені рішення, суди критично оцінювали доводи відповідача щодо наявності для нього перешкод у користуванні орендованими приміщеннями з мотивів їх необґрунтованості і недоведеності.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як випливає зі змісту позову, матеріальна шкода була заподіяна позивачеві перешкоджанням у користуванні орендованим приміщенням - частиною будівлі пункту технічного обслуговування автомобілів літ. А-2 по пров. Добровольців, 21 у м. Дніпропетровську площею 398,3 кв.м., яке мало місце у звязку з конфліктом, що виник між ним та орендодавцем ОСОБА_4 під час виконання відповідного договору оренди. В той же час у межах розгляду господарських справ, що випливали з цього спору, факт наявності зазначених перешкод був визнаний таким, що не підтвердився.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що фактично спірні правовідносини виникли між позивачем та ОСОБА_4 як орендодавцем та власником орендованого приміщення, матеріали справи не дають достатніх підстав вважати, що дії відповідачки перебувають у причинному звязку з негативними наслідками, на виникненні яких наполягає позивач, факт настання таких наслідків є сумнівним, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене у загальному апеляційному порядку.

Суддя А.А. Мазниця