Апеляційний суд Тернопільської області
І М Е Н Е М У К Р А ї Н И
14 вересня 2010 року Колегія суддів судової надати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської області в складі:
Головуючого: Ткача З.Є.,
Суддів: Храпак Н.М.. ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі на рішення Шумського районного суду від 25 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі Тернопільської області про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі неправомірними і стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги як "Дітям війни",
У травні 2010 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, пред'явив позов до Головного Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі про визнання неправомірними дій відповідача щодо не нарахування та невиплата йому щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі ЗО% надбавки до пенсії як дитині війни, у відповідності до вимог Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (далі № 2195-IV), та зобов'язання відповідача здійснювати виплату пенсії з підвищенням її на 30 відсотків.
В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що він є дитиною війни та відповідно до вимог ст.6 Закону України №2195-1V має право на одержання підвищеної пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, оскільки Конституційним Судом України визнано такими, що не відповідають Конституції України, відповідні положення Законів України «Про Державний бюджет України» на 2007 та 2008 роки, якими була зупинена дія положень ст. 6 Закону України №2195-1V. що обмежувала соціальні гарантії. Позивач вважає, що відповідач зобов'язаний здійснити перерахування пенсії, привівши її у відповідність з рішеннями Конституційного Суду України. Однак, управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області відмовляє у проведенні перерахунку.
Рішенням Шумського районного суду візі 25 червня 2010 року вирішено: "Позовні вимоги гр.ОСОБА_2 задовольнити,

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шумському районї провести нарахування та виплату гр. ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як дитині війни на підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» 30% мінімальної пенсії за віком за період з 9 липня по ЗІ грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 травня 2010 року включно з урахуванням раніше сплачених сум."

В апеляційній скарзі начальник Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі просить скасувати рішення суду у зв'язку з порушенням норм матеріального права, неповним і не всебічним з'ясуванням обставин справи.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, одо апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того,що відповідачем було порушено права позивача на перерахунок та виплату підвищення пенсії відповідно до вимог ст. 6 Закону України №2195-ІV у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком за періоди з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно, та з 01 січня 2009 року по 31 травня 2010 рокул які підлягаю захисту шляхом зобов'язання відповідача провести позивачу відповідні нарахування та виплату пенсії.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду як таким, що відповідним вимогам закону та обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни. Відповідно до норми ст.6 Закону України №2195-ІV у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин позивач мав право на підвищення виплачуваної пенсій за віком.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону України №2195-ІV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Положенням п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» дія статті 6 Закону України №2195-ІV з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України і є неконституційними положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 р. дію статті 6 Закону України №2195-ІV , з урахуванням статті 111 цього Закону;

Вимогами пп.2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-V було змінено положення ст.6 Закону України №№2195-ІV . Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року ці зміни визнані неконституційними, оскільки за правилами ч.2 ст.З Закону України №2195-ІV державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд дійшов обгрунтованого висновку, що позивачу у період з 9 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 травня 2010 року повинна була нараховуватись підвищена пенсія, яка передбачена для дітей війни. Відмова в такому нарахуванні та виплаті є протиправною.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта про відсутність визначення у законодавстві поняття «мінімальна пенсія за віком», як розрахункової величини для підвищення пенсії, згідно із вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». За чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і норми закону щодо заборони застосування даного розміру для розрахунку інших, пов'язаних з нею, пенсій чи доплат відсутні. Зважаючи на наведене, вищезазначені доводи апелянта є безпідставними.

Необгрунтованими є також посилання апелянта на можливість не цільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки судом не ухвалено рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо відсутності бюджетного фінансування на виплату передбаченого Законом України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії, оскільки відсутність такого фінансування не може бути підставою невиконання відповідним суб'єктом владних повноважень покладених на нього зобов'язань та не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»від 08.11.2005 року).

Підстав для скасування рішення суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307. 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шумському районі відхилити.

Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 25 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області ОСОБА_3