справа № 2-3863/10
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

при секретарі Ковальчук Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Броварах про зобовязання здійснити перерахунок недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги Дітям війни,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про зобовязання Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області здійснити їй перерахунок недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «дитині війни» за період з 01 січня 2006 року з із розрахунку 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовякове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за період з 01 січня 2006 року з врахуванням проведених виплат.

Свій позов обгрунтовує тим, що вона відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року має статус дитини війни.

В звязку з цим та на підставі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. У 2006 - 2007 року вказана допомога не виплачувалась, а в 2008 2009 роках виплачувалась не в повному обсязі.

Позивач посилається на ЗУ Про Державний бюджет України на 2006 рік прийнятий Верховною Радою України 20 грудня 2005 року, ЗУ Про Державний бюджет України на 2007 рік призупинена дія ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни.

Рішенням Конститційного суду України рішенням № 6 рп/2007 року визнав положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, яким призупинено дію ст. 6 ЗУ Про соціальний статус дітей війни, такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЗУ Про соціальний захист дітей війни державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Позивач також посилається, на ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті інших або нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно п. 41 розділу 11 ЗУ Про Деражвний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких державних актів України, ст. 6 ЗУ Про соцільний захист дітей війни було викладено у новій редакції, в якій зазначено, що дітям війни ( крмі тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветереанів війни, гарантії їх соціального захисту до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищенням у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року, положенням ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, було визнано неконституційним. Відповідно до п. 5 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 року та п. 6 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, зазначено, що рішення Конституційного суду України має преюдиційне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень законів та внесення змін до деяких законодавчих актів України, що визнані неконституційними.

Позивач посилається на те, що мінімальна пенсія за віком в період з 01.01.2006 року 01.03.2006 року складає 350 грн., з 01.04.2006 року 30.09.2006 року складає 359 грн., з 01.10.2006 року 31.12.2006 року складає 366 грн., з 01.01.2007 року 31.03.2007 року складає 380 грн., 01.04.2007 30.09.2007 рік складає 406 грн., 01.10.2007 31.12.2007 рік складає 411 грн., з 01.01.2008 року 31.03.2008 року складає 470 грн., з 01.04.2008 30.09.2008 р. складає 482 грн., з 01.10.2008 р. 31.12.2008 року складає 498 грн., з 01.01.2009 р.-31.10.2009 р. складає 498 грн., з 01.11.2009 р. 31.12.2009 року складає 573 грн.

Позивач в судове засідання не зявилась, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду надала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, оскільки на судове засідання не може зявитись в звязку зі станом здоровя та похилим віком.

Представник відпвоідача в судове засідання не зявилась, до суду надали листа в якому просили в задоволені позову відмовити повністю, розглядати справу у відсутності представника, а також навели свої заперечення, які полягають в наступному. Відповідно до ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни в редакції, що діяла до 01.01.2008 року передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

В ст. 110 ЗУ Про Державний бюджет України на 2006 рік було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абз. 7 ст. 5 Закону України Про соціальний захист дітей війни запроваджується з 01січня 2006 року, ст.6 вказаного закону протягом 2006 року поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради з питань бюджету.

У 2006 році урядом не впроваджеувався порядок наданя пільг, передбачених ст. 6 Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до ст. 71 ЗУ Про Державний бюджет України на 2007 рік дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни зупинена.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 було визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення п. 12 ст. 71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, яким було припинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням ст. 111 ЗУ Про Деражвний бюджет на 2007 рік, яка передбачала, що в 2007 році підвищення пенсії або грошового утримання, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни виплачується особам, які є інвалідами, окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту в розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Після набрання чинності рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року, положенням ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, постановою Кабінету Міністрів про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 25.05.2008 року за № 530 встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного горошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах з: 22.05.2008 року 48, 10 грн., 01.07.2008 року 48, 20 грн.; 01.10.2008 року 49,80 грн. Саме в таких розмірах позивачеві до пенсії виплачується підвищення дитині війни.

Відповідач зазначає, що відпвоідно до ухвали КСУ від 19.05.2009 року № 27-у/2009 року зазначено, що у ч. 3 ст. 28 Закону № 1058 закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, установленого у абзаці першому частини першої цієї статті, - виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом.

Відповідач зазначає, що виплата дітям війни це не пенсія , а соціальна надбавка, а тому виплачується не з бюджету Пенсійного фонду, а за рахунок коштів Державного бюджету. Пенсійний фонд лише здійснює виплату цієї надбавки, але в межах асигнувань з бюджету.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим, і таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно пенсійного посвідчення за № 133046 ОСОБА_1 має правовий статус дитини війни, оскільки в графі пенсія продовжена проставлений штамп дитина війни. Позивач є пенсіонером за віком, отримує пенсію в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області. Статус Дитина війни визначений автоматично за датою народження позивача 1931 рік, що також підтверджується копією паспорту на імя позивачки доданої до матеріалів справи, тобто в період з 03.09.1927 року по 02.09.1945 рік.

У 2007 - 2008 роках відповідно до рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 N 6-рп/2007 у справі про соціальні гарантії громадян та 22.05.2008 N 10-рп/2008 у справі щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України окремі зміни, внесені законами про Державний бюджет на відповідні роки, визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення 2 вересня 1945 року Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 05.04.2006 № 107 "Про Порядок посвідчення права особи на пільги відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" належність особи до категорії дітей війни засвідчує штамп, який проставляється у пенсійних посвідченнях на підставі паспорта громадянина України регіональними органами (закладами) праці та соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання таких осіб.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 N 1261, основними завданнями Пенсійного фонду є керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Відповідно до зазначених завдань Пенсійний фонд України, зокрема, організовує, координує та контролює роботу головних управлінь Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь у районах, містах і районах у містах щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством; проведення правильності призначення (перерахунку) і виплати пенсій та інших виплат; здійснює в межах своїх повноважень контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України, інших коштів, призначених для виплати пенсій.

Згідно з п. 15 зазначеного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

Згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, отже, є відповідачем у справах щодо здійснення перерахунку особам, які мають статус дітей війни.

Пільги та державна соціальна підтримка, що надаються дітям війни, закріплені у ст.ст. 5, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачає, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 75 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. У Конституції та законах України немає норм, які встановлювали б пріоритет застосування того чи іншого закону та які регулювали б питання вирішення колізії норм законів, які мають однакову юридичну силу.

Відповідно до ст. 147 Конституції України вирішення питань про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і офіційне тлумачення Конституції України та законів України належить до повноважень Конституційного Суду України.

Ураховуючи те, що ст. 30 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" фактично змінила положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який діяв у часі раніше, пріоритетними в цьому випадку є положення ст. 30 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік".

Згідно із Законом України від 19.12.2006 N 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію норм законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щодо розміру виплат щорічної разової грошової допомоги зупинено на 2007 рік.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007 положення статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 зміни, внесені до законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Рішення Конституційного Суду України про визнання змін, внесених законами України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що не відповідають Конституції України, були прийняті 09.07.2007 та 22.05.2008.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Відповідно до частини другої ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно в періоди з 01.01.2007 до 08.07.2007, з 01.01.2008 до 21.05.2008 закони України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були чинними та підлягали виконанню, а органи, уповноважені на здійснення цих виплат, у цей час діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 17 ст. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було зупинено на 2006 рік.

Відповідно до Закону України від 19.01.2006 № 3367-IV "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" внесено зміни, згідно з якими виключено п. 17 ст. 77 цього Закону, а новою редакцією ст. 110 Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог ст.110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" не приймалися. Отже, пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у 2006 році запроваджено не було.

Згідно з п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік було зупинено та встановлено, що підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 N 6-рп/2007 зупинення дії ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесені зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів".

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 зміни, внесені п. 2, п. 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 № 107-IV, щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у редакції 2004 року поновили свою дію у 2007 році - з 09.07.2007, у 2008 році - з 22.05.2008, отже, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених Законом України "Про соціальний захист дітей війни", мають діти війни: за 2007 рік - з 09.07.2007 до 31.12.2007, за 2008 рік - з 22.05.2008 до 31.12.2008. Відповідно у 2007 році у період із 01.01.2007 до 08.07.2007 та у 2008 році - з 01.01.2008 до 21.05.2008 положення законів про Державний бюджет на ці роки були чинними та підлягали виконанню.

Так, п. 17 ст. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було зупинено на 2006 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Однак Законом України від 19.01.2006 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" п. 17 ст. 77 виключено та статтею 110 (викладеною цим Законом новій редакції) установлено, що пільги дітям війни, передбачені абз.7 ст. 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 01.01.2006, а ст. 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням із Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. ОСОБА_2 був опублікований 22.03.2006 та набрав чинності 02.04.2006.

Тобто з 02.04.2006 стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" знову почала діяти. Але підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як визначив законодавець, могло здійснюватися лише за певних умов, зокрема: поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема, п.12 ст.71, було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та статтею 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") , у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову в частині зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії з 01 січня 2006 року по 09 липня 2007 року відмовити, оскільки в цей період дію норми, яка визначала право позивача на зазначене підвищення пенсії, було зупинено. Суд не може застосувати норму, яка не діє.

Також протягом указаного терміну діяли приписи ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яка по-іншому регулювала ці правовідносини, та оскільки ця норма прийнята пізніше в часі, то вона мала пріоритет над нормами статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Тобто з часу прийняття цього рішення у позивача відновилось право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом встановлено, що відповідач, ігноруючи зазначені норми матеріального права, не здійснив підвищення пенсії, чим порушив указане право позивача, тому вважає що позов в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як Дитині війни в період із 01.01.2006 до 31.04.2010 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з врахуванням вже проведених виплат є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Положення ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", якою передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, та на яку посилався відповідач, обґрунтовуючи свою бездіяльність щодо непідвищення пенсії тим, що кошти до Пенсійного фонду України з державного бюджету не надходили, колегія суддів Вищого адміністративного суду України до уваги не взяла з таких підстав.

Статтею 88 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" установлено, що в разі недостатності виділених із державного бюджету України коштів за бюджетними програмами, пов'язаними з розмежуванням джерел виплати пенсій між державним бюджетом України та Пенсійним фондом України, пенсії, визначені законодавством для відповідних категорій громадян, виплачуються у повному обсязі за рахунок власних надходжень Пенсійного фонду України. Тобто цією нормою по-іншому врегульовано питання щодо фінансування забезпечення такої гарантії, як підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. І оскільки ця норма прийнята пізніше, то вона має пріоритет над нормою, викладеної у ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеного підвищення до пенсії позивачу також не є підставою для невиконання Пенсійним фондом України своїх зобов'язань, встановлених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Отже, безпідставними є посилання відповідача на відсутність надходжень з державного бюджету України як на підставу ненарахування позивачу зазначеного підвищення до пенсії.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління Пенсійного Фонду в м. Броварах Київської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 з урахуванням підвищення її на 30% виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленого ч.1 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести виплати за період за 2007 рік з 09.07.2007 по 31.12.2007 року, за 2008 рік - з 22.05.2008 по 31.12.2008 року, за 2009 2010 роки з 01.01.2009 по 30.04.2010 рік з врахуванням проведених виплат.

Керуючись ст.58, 75, 147, 152 Конституції України, ст. ст. 3, 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, п. 17 ст. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", ст. 88 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Броварах здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за період: за 2007 рік з 09.07.2007 по 31.12.2007 року, за 2008 рік - з 22.05.2008 по 31.12.2008 року, за 2009 рік з 01.01.2009 по 31.12.2009 року, за 2010 рік з 01.01.2010 по 31.08.2010 рік з врахуванням проведених виплат.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.