Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-735 2010 р. Головуючий у 1 інстанції - Циганаш І.А.
Категорія 32 Доповідач Кодрул М.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Кодрула М.А., Потапенка В.І

при секретарі - Животовській С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

20 листопада 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ДП «СхідГЗК») та просив стягнути з відповідача 90000 грн. на відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров?я під час виконання трудових обов?яків.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2010 року позов задоволено частково та стягнуто з ДП «СхідГЗК» на користь ОСОБА_1 8000 грн. грошового відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ДП «СхідГЗК» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права. Зокрема зазначає, що суд не встановив у чому полягає порушення законних прав працівника та які вимоги законодавства з охорони праці порушені відповідачем, не взяв до уваги, що права працівника на здорові й безпечні умови праці при наявності на його робочому місці несприятливих факторів виробничого середовища були забезпечені у відповідності до вимог, встановлених Законом України «Про охорону праці».

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв?язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до роз?яснень, що містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до ст..237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівників у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров?я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв?язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов?язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

При вирішенні справи районним судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК» підземним гірником очисного забою. 12 травня 2009 року звільнений з роботи у зв?язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров?я.

Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 22 жовтня 2009 року визначено причину професійного захворювання несприятливий мікроклімат, важка праця, шум.

Висновком МСЕК від 28 жовтня 2009 року у зв?язку з професійним захворюванням ОСОБА_1 вперше встановлено 60 % втрати працездатності безстроково, третю групу інвалідності та зазначено що він потребує лікування.

Так як позивач за час роботи на ДП «СхідГЗК» отримав професійне захворювання, йому встановлено 60 % втрати працездатності безстроково та третю групу інвалідності, він постійно хворіє, переживає фізичні та моральні страждання, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позову про відшкодування моральної шкоди за рахунок роботодавця та визначив розмір відшкодування виходячи з конкретних обставин справи, глибини фізичних та душевних страждань позивача, розумності і справедливості, обсягу вимушених змін в його житті.

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, відповідно до наданих сторонами доказів, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя:

Судді :