Справа № 2-1942/2010
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2010 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Нікітішина В.П.
при секретарі Бондаренко Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики дійсним та стягнення коштів
Позивачка 31.08.2010 року звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 16 січня 2010 року позичила відповідачці на строк до 01 липня 2010 року 1000 євро. На підтвердження укладеного договору позики відповідачка видала їй письмову розписку про це. У встановлений договором строк відповідачка борг не повернула. Від зустрічі ухиляється. Тому вона змушена звернутись до суду з цим позовом.
Крім цього своїми неправомірними діями відповідачка завдала йому моральної шкоди, оскільки своїми неправомірними діями призвела до нервових переживань, порушила її уставлений спосіб життя, у зв`язку з необхідністю відволікання свого часу на пошуки відповідачки та відвідування судів. Грошовий розмір відшкодування моральної шкоди вона визначила у 3000 грн.
В ході розгляду справи в суді позивачка та її представник у суді адвокат Кресюн В.А. підтримала заявлений позов, у повному обсязі.
Відповідачка позов визнала. Причину неповернення позики пояснював безгрошів`ям.
Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За умовами положення ч.2 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків встановлених законом.
Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання його частин може доводиться письмовими доказами, засобами ауді- відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків.
Встановлено, що 16 січня 2010 року між позивачкою та відповідачкою було укладено в усній формі договір позики, відповідно до якого позивачка надала відповідачці у борг 1000 євро з терміном повернення до липня 2010 року. Ця обставина підтверджується наявністю письмової розписки відповідачки від 16.01.2010 року про отримання від позивачки позики в цих розмірах та свого зобов`язання вернути борг в термін до липня 2010 року і не заперечується сторонами справи.
Згідно ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлюється договором.
Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або
законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Вирішуючи позов у частині грошового відшкодування морально шкоди суд виходить з наступного:
Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Щодо визначення розміру відшкодування позивачу моральної шкоди пов`язаної з каліцтвом, то в цьому випадку суд керується п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, в редакції від 25.05.2001 року, який зазначає, що «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості».
З урахуванням всіх обставин справи суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди завданий позивачці протиправними діями відповідачки у сумі 500 грн..
В інших вимогах позову відмовити.
Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України на відповідачку слід покласти понесенні позивачкою судові витрати у справі в частині задоволеного позову у вигляді судового збору у розмірі 109 грн. 93 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді.
Керуючись ст.ст.10,60,88,212-215 ЦПК України, ст..ст.23,509,525,526,527,530,610,611,625, 1046,1049, 1167 ЦК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати дійсним договір позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що відбувся 16 січня 2010 року.
В інших вимогах позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя -