Володимир-Волинський міський суд Волинської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року. Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сарапіна Г.С.

при секретарі Процюк Н.Р., за участю позивачки ОСОБА_1 і відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в м. Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, покликаючись у позовній заяві на те, що вона разом із своєю сімєю: дочкою ОСОБА_3 та онуком - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 і, крім них, у зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який фактично з 1999 року квартирою не користується, в ній не проживає без поважних причин, не бере участі в утриманні квартири в належному технічному стані, повністю припинив виконувати обовязки наймача, повязані з оплатою утримання квартири та комунальних послуг, у звязку з чим станом на 01.01.2010 року заборгованість лише за опалення склала 1409, 54 грн.

Реєстрація відповідача в цій квартирі збільшує розмір плати за комунальні послуги, що негативно впливає на матеріальне становище її сімї.

Протягом 10 років відповідач відсутній за місцем реєстрації в спірній квартирі, а тому втратив право користування спірною квартирою.

На цей час відповідач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, має вже іншу сімю, однак добровільно зняти себе з реєстрації в спірній квартирі не бажає.

Позивачка просить у позовній заяві визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 85 у будинку № 103 по вул. Луцькій у м. Володимирі-Волинському.

Відповідач ОСОБА_2 предявив зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення, в якому покликається на те, що за рішенням Володимир-Волинського міського суду від 28.10.1999р. в спірній квартирі йому виділена для користування жила кімната № 5, жилою площею 9, 9 кв.м., однак у звязку з протиправними діями позивачки ОСОБА_1 та зятя ОСОБА_5М, який чинив йому перешкоди в користуванні цією кімнатою, ображав його нецензурними словами, він не мав можливості проживати в зазначеній кімнаті.

ОСОБА_2 у зустрічній позовній заяві просить усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням, а саме кімнатою № 5, жилою площею 9, 9 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1 та вселити його в цю кімнату.

У попередньому судовому засіданні ОСОБА_2 просить прийняти його зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом з тих підстав, що обидва позови взаємоповязані і їх спільний розгляд є доцільним.

Вислухавши думку позивачки, яка не заперечувала проти прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, суд вважає, що спільний розгляд первісного та зустрічного позовів є доцільним, оскільки вони взаємоповязані, випливають з одних правовідносин та задоволення зустрічного позову може виключити задоволення первісного позову, а тому відповідно до ст. 123 ЦПК України зустрічний позов ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення слід прийняти до спільного розгляду з первісним позовом.

Керуючись ст. 123 ЦПК України, суд

ухвалив:

Прийняти зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: