Справа №2-1744/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року м.Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі

головуючого судді Костенко В.Г.

при секретарі Кибенко Т.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумизовніштранс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Ікар ВМЗ Сервіс»

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 02.08.2007 року товариство продало відповідачу автомобіль ОСОБА_2 ТІ3110 за 21 843 грн.. Однак відповідач коштів не сплатив. Крім того позивач вважає, що договір дарування спірного автомобіля укладений з відповідачем 02.08.2007 року суперечить закону, оскільки не передбачений як правовстановлюючий документ для реєстрації у ДАІ. Тому позивач, остаточно уточнивши вимоги, просить визнати договір дарування недійсним, сягнути з відповідача вказану суму, 3369,84 грн. інфляційних, 592,20 грн. трьох відсотків річних, та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав.

Відповідач позов не визнав, оскільки автомобіль прийняв як дарунок по договору від 02.08.2007 року. Договір комісії складений для реєстрації автомобіля у ДАІ.

Представник третьої особи підтримав позивача. Окрім того зазначив, що товариство обмежилося видачею довідки-рахунку. За послуги ТОВ «Ікар ВМЗ Сервіс» отримало тільки 150 грн. комісійної винагороди. Про умови розрахунку між сторонами нічого невідомо.

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, покази свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.06.2007 року рішенням засновників ТОВ «Сумизовніштранс», протокол №8/а.с.45/, вирішено реалізувати спірний автомобіль.

27.06.2007 року рішенням засновників товариства, протокол №9/а.с.68/, уточнений порядок реалізації спірного автомобіля, а саме вирішено подарувати відповідачу.

02.08.2007 року між сторонами укладений договір дарування автомобіля ОСОБА_2 Ланос ТІ 3110 /а.с.4/. З боку товариства договір підписаний директором ОСОБА_3. Відповідно до договору право власності на автомобіль виникало з моменту укладення договору.

02.08.2007 року сторонами і ТОВ «Ікар ВМЗ Сервіс» укладений договір комісії спірного автомобіля за 21 843 грн.. /а.с.13-14/ ТОВ «Ікар ВМЗ Сервіс» видало відповідачу довідку-рахунок про продаж спірного автомобіля, за що отримало 150 грн. комісійної винагороди./а.с.14/ У договорі комісії не визначався порядок розрахунків.

Між тим зазначені рішення засновників не визнавалися судом недійсними. Відповідно до п.п. 3.5, 4.1 статуту товариства вищим органом є збори учасників товариства, а директор їм підзвітний і організовує виконання їх рішень. Директор не вправі приймати рішення обовязкові для учасників товариства./а.с.61-67/

Також судом встановлено, що приводом для реалізації автомобілів стала необхідність розподілу майна між співзасновниками, кожному учаснику автомобіль.

Встановлені факти, окрім зазначених доказів, визнаються сторонами та підтверджуються показами свідка ОСОБА_4.

Суд вважає, що між сторонами фактично укладений договір дарування, а договір купівлі-продажу укладений для приховання договору дарування.

Окрім зазначеного вище слід відзначити, що договір дарування і договір купівлі-продажу є істотно різними для сторін. Для відповідача договір дарування є більш прийнятним у порівнянні з договором купівлі-продажу за 21 843 грн.. З договору дарування переконливо вбачається, що сторони дійшли вільної згоди про безоплатну передачу автомобілю відповідачу, прийнявши рішення вищим органом товариства.

З договору комісії вбачається, що сторони не мали на меті розраховуватися. Так у договорі комісії сторони не визначали порядок розрахунків. ТОВ «Ікар ВМЗ Сервіс» не приймало і не вимагало коштів у оплату за автомобіль. ТОВ «Сумизовніштранс» перед оформленням договору комісії не приймало ніяких рішень, про продаж автомобілю, не визначалася ціна.

На існування домовленостей між сторонами про дарування товариство 02.08.2007 року перерахувало до бюджету податок з доходів фізичних осіб з дарунків./а.с.69/

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 235, 717, 720, 722 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ЦК України - якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, якій вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, якій сторони насправді вчинили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 717 ЦК України - за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 235,717,720,722 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумизовніштранс» у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя