Справа 2-527/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: судді Тарасенко А.М., при секретарі Лучко Ю.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальн:І та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_2. ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, стягнення з відповідачів 1114 грив., посилаючись на те, що з вини останніх вона 19 лютого 2009 року отримала тілесні ушкодження, оскільки коли знаходилась в будинку ОСОБА_3 на неї накинувся собака та покусав. В зв»язку з чим, вона знаходилась на лікуванні в лікарні, вимушена купувати ліки за свій рахунок.

Крім того, просить стягнути 304 грив., оскільки їй потрібне було додаткове дієтичне харчування.

В позовній заяві позивачка вказує, що вона перенесла фізичну біль, страждання пов»язані з тілесними ушкодженнями, до теперішнього часу знаходиться у стресовому стані, продовжує звертатися до спеціалістів за наданням медичної допомоги. В відшкодування моральної шкоди просить стягнути 10000 грив.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнали.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з зустрічним позовом в якому просить визнати її дії неправомірними та стягнути в відшкодування моральної шкоди 10000 грив., оскільки вважає, що ОСОБА_1 сама винна в тому, що сталося 19 лютого 2009 року, оскільки була в стані сп»янення , без дозволу зайшла до будинку, чим порушила право приватної власності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_4,Кантемир

B.В., дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають частковому задоволенню. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні встановлено наступне.

19 лютого 2009 року ОСОБА_1 знаходилась в будинку № 83 по вул..Плодородній в м. Харкові разом із сім»єю, куди була запрошена подружжям ОСОБА_2.

З пояснень позивачки ОСОБА_1 вбачається, що вже в вечері вона разом з ОСОБА_3 вийшла з будинку, а коли повернулась на не: напав собака породи «Бультер»єр», укусив за нижню губу, потім вирвав частину верхньої губи. Вважає, що відповідачі винні в тому, що сталося, оскільки їх собака був без намордника, не прив»язаний.

Зустрічний позов не визнала, так як 19 лютого 2009 року була гостею ОСОБА_3, знаходилась в будинку, їх собака був в наморднику, а потім ОСОБА_3 зняла його, пояснила, що собака усіх знає і не являється небезпечним.

Відповідачка ОСОБА_3 просила в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, оскільки сама позивачка винна в тому, що на неї напала їх собака.

Відповідач ОСОБА_2 не згоден з позовом, оскільки ОСОБА_1 сама винна в тому, що сталося. 19 лютого 2009 року у вечері всі гости пішли, позивачка також пішла, але через деякий час без запрошення повернулась до будинку. При вході перечепилась через собаку, оскільки була в стані алкогольного сп»янення і собака напав на її.

ОСОБА_2 підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити, визнати дії неправомірними, оскільки ОСОБА_1 порушила право приватної власності. Вона не мала права заходити до будинку після того, як пішла, повинна була постукати і дочекатися коли їй дозволять увійти. Знала, що в будинку знаходиться собака, яка може бути не прив»язана і без намордника. Після того, як їх собака напав на позивачку його сім»я знаходиться в стресовому стані. ОСОБА_1 стала погрожувати його сім»ї, звернулась з заявою до правоохоронних органів. В відшкодування моральної шкоди просить стягнути на його користь 10000 грив.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили той факт, що 19 лютого 2009 року ОСОБА_1 знаходилась у гостях у ОСОБА_2. Як покусав собака позивачку вони не бачили, про це дізнались вже пізніше.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечували проти того, що дійсно їх собака породи «Бультер»єр» покусав позивачку ОСОБА_1, що дійсно вона знаходилась на лікуванні в зв»язку з тілесними ушкодженнями.

Позивачем ОСОБА_6 надані відомості про її находження на лікуванні в лікарні швидкої медичної допомоги з 20 лютого по 10 березня

2009року.

Згідно висновку судово-медичного дослідження № 3289 від 3 листопада 2009 року у ОСОБА_1 « имеются четыре рубца на нижней губе справа, один рубец на верхней губе, один рубец у правого угла рта, которые явились следствием заживления ушибленных (укушенных) ран. После операции по пластическому закрытию дефекта верхней губы справа от центральной линии визиализируется рубец, направленный косовертикально, имеется рубцовая деформация верхней губы.»

З наданої медичної документації вбачається, що ОСОБА_1 проходила курс лікування, їй були призначені лікарські препарати, їх дозировка в зв»язку з травмою отриманою 19 лютого 2009 року. В довідці Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.. проф..Мещанінова вказано, що медичні препарати ОСОБА_1 придбала самостійно.

Вартість медичних препаратів підтверджуються довідкою ТОВ «Фармакор 2006», а також копіями чеків аптечного пункту № 2 аптеки № 1, КП 0З «МЛ Аптека № 271», фіскальними чеками.

У відповідності до ч 1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому придбання ліків.

Суд вважає необхідним стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивачки 1114 грив, в відшкодування матеріальні: шкоди, оскільки шкода, завдана ушкодженням здоров»я фізичної особи підлягає відшкодуванню.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 утримують собаку породи «Бультер»єр» і таким чином створюють підвищену небезпеку для осіб, які можуть постраждати.

19 лютого 2009 року відповідачі вважали, що запрошені гості пішли, але в цьому не переконалися, не зачинили вхідні двері на запори.

Позивачка просить стягнути з відповідачів суму 304 грив., оскільки в період лікування вона потребувала додаткового вітамінізованого харчування.

В задоволенні цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки згідно висновку судово-медичної експертизи від 10 березня 2010 року, проведеною Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи , лікарських рекомендацій не було показано ОСОБА_1 додаткового вітамінізованого харчування.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 страждала від фізичного болю, зазнала душевні страждання. Незважаючи, що пройшла курс лікування, перенесла операцію, знаходилась на лікуванні в березні 2010 року в міській лікарні № 7, їй було рекомендоване нагляд у лікарів - невропатолога, психотерапевта.

Моральна шкода піддягає стягненню з відповідачів у розмірі по 1000 грив, з кожного.

Зустрічний позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено яким чином ОСОБА_1 порушила його право власності, яким чином вона незаконно проникла в житло. Як встановлено у судовому засіданні сторони підтримували дружні стосунки, спілкувались. 19 лютого 2010 року ОСОБА_2 не зачиняв дверей свого будинку на запори.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення в відшкодування моральної шкоди 10000 грив, також не підлягають задоволенню, оскільки не надано доказів .

У відповідності до ч 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60, 209, 212, 214,215 ЦПК України, ст.ст.23, 1166, 1167, 1168, 1195 ЦК України

вирішив:

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 одну тисячу сто чотирнадцять грив, в відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в відшкодування моральної шкоди одну тисячу грив., з ОСОБА_3 - одну тисячу грив.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати в зв»язку з розглядом справи: з ОСОБА_2 - 44 грив.75 коп., з ОСОБА_3 - 44 грив.75 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди 10000 грив. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -