Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 2-889/10 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гуменної Н.М.

при секретарі Трембач М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Сколе Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи Служби у справах дітей ОСОБА_5 районної державної адміністрації про виселення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про виселення відповідачів з будинку, що в с. Тернавка по вул. Гірська, 33 Сколівського району Львівської області. Свої вимоги мотивує тим, що 1994 року відповідачі поселились в його будинку. З цього часу за проживання у будинку не сплачують і нічим не допомогають. 07.06.2010 року він вдруге одружився, відповідачі продовжують влаштовувати в будинку сварки, вживають алкоголь.

На початку липня 2010 року після чергового скандалу він змушений був звернутись у ОСОБА_5 По даному факту було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. Відповідачі проживають в будинку незаконно, не сплачують за житло, порушують правила співжиття, добровільно виселитись відмовляються.

В судовому засіданні позивач та його представники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 дали пояснення аналогічні наведеним, просять позов задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що в будинку позивача вони проживають з 1994 року з дозволу ОСОБА_1 та його покійної дружини. Вони здійснювали догляд за його дружиною. Після її смерті позивач вдруге одружився і з того часу почав вимагати від них виселетись з будинку. Вони за будинком доглядали, проводили ремонти. Покликання позивача на те, що вони вчиняють з ним скандали, вживають алкогольні напої, чим створюють йому неможливі умови проживання, не відповідає дійсності та є надуманими. ОСОБА_1 сам вчиняє сварки в будинку, він неодноразово відрізав їм світло, пошкоджував їх майно, що є в будинку. Просять у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в будинку проживає від народження. З ОСОБА_1 в них завжди були хороші відносини, однак після його одруження вони зіпсувались. Просить у позові відмовити.

Представник Служби у справах дітей ОСОБА_5 РДА в судовому засіданні заперечує, щодо виселення відповідачів з житлового будинку.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що відповідачі постійно вчиняють в будинку скандали, б»ють позивача та його дружинку, сваряться з ними. В їхньому будинку вона не була ніколи. Все це їй відомо зі слів сестри, а саме дружини позивача.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що сім»я ОСОБА_4 15 років проживає в будинку ОСОБА_1 Чи виникали в них сварки йому невідомо.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що сім»я ОСОБА_4 проживає в будинку позивача 15 років. Після того, як позивач вдруге одружився в них зіпсувались відносини. По господарству відповідачі завжди допомагали ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що сім»я ОСОБА_4 допомагала позивачу все по господарству, здійснюють догляд за будинком. З 2009 року почали виникати сварки як померла його перша дружина.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що їй відомо, що позивач разом із померлою дружиною брали сім»ю ОСОБА_4 до свого будинку для того, щоб вони доглядали за ними.

Як вбачається з матеріалів справи згідно довідки виданої Лавочненською сільською радою №847 від 26.08.2010 року в будинку №33 по вул. Гірській в с. Тернавка ОСОБА_2 проживає без реєстрації.

В матеріалах справи наявні постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2, ОСОБА_1 за відсутністю складу злочину, постанови від 23.07. 2010 року, 24.07.2010 року та 30.11.2010 року. Вирішено провести профілактичну бесіду з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про недопущення в майбутньому скандалів між собою.

В судовому засіданні встановлено, що сім»я ОСОБА_2 вселилась у будинок що за адресою с. Тернавка вул. Гірська, 33 з дозволу позивача 15 років тому. Відповідачі здійснюють косметичні ремонти у будинку, дають кошти на оплату світла позивачу. Після одруження ОСОБА_1 між ним та сім»єю ОСОБА_2 склались неприязні відносини.

Статтею 116 ЖК України передбачено, що якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають з ним, систематично порушують правила співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, шо при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Йдеться, зокрема, про заходи попередження, яких застосовують суди, прокурори, органи внутрішніх справ, адміністративні комісії виконкомів, а також заходи громадського впливу, яких вживають збори жильців будинку чи члени житлово- будівельних кооперативів, трудові колективи, товариські суди й інші громадські організації за місцем роботи або проживання відповідача.

Хоча в судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися вкрай негативні стосунки, постійно виникають сварки, однак доказів, які порушення правил співжиття допущені відповідачами щодо ОСОБА_1, який проживає в одному будинку та які заходи запобігання та громадського впливу застосовувалися у встановленому порядку відповідними органами і виявились безрезультатними, не наведено.

Беручи до уваги офіційний характер заходів запобігання та громадського впливу, які мають передувати виселенню наймача або членів його сім'ї на підставі ст. 116 ЖК без надання іншого жилого приміщення, і відповідно до правил ст. 59 ЦПК про допустимість засобів доказування факт застосування заходів запобігання та громадського впливу має підтверджуватися письмовими доказами, а в матеріалах даної справи даних про те, що до відповідачів застосовувалися будь-які заходи запобігання чи громадського впливу, відсутні, то суд вважає, що у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10-12,60,213,215,218 ЦПК України, ст.116 ЖК України суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи Служби у справах дітей ОСОБА_5 районної державної адміністрації про виселення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Гуменна