Миколаївський районний суд Львівської області
Справа №2-21/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Карбовніка І.М.

при секретарі Данилів О.І.

з участю прокурора Пришляка О.Ю.

та представників сторін: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 сільської ради Миколаївського району Львівської області до Миколаївської міської ради Львівської області, виконкому ОСОБА_3 сільської ради Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_4, третя особа: Стрийське МБТІ про скасування рішень та визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2007року позивач ОСОБА_3 сільська рада звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідачів про скасування таких рішень:

- рішення п'ятнадцятої сесії третього скликання Миколаївської районної ради Львівської області №173 від 17.07.2001 року;

- рішення виконкому ОСОБА_3 сільської ради Миколаївського району Львівської області №27 від 28.08.2001 року;

- свідоцтва про право власності на квартиру №1, що знаходиться у будинку №54 по вул..Січових Стрільців у с.Мала Горожанна від 30.08.2001 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що предметом позову стала незаконна приватизація частини приміщення фельдшерсько-акушерського пункту площею 74,5 кв.м. громадянином ОСОБА_4, як квартири №1 по вул.Січових Стрільців в с.Мала Горожанна. Незаконна приватизація частини ФАПу полягає в тому, що частинам приміщення (службовим кімнатам) лікарської установи органами самоврядування не встнаовлено статусу житлової площі - квартири для постійного місця проживання та відсутність у ОСОБА_4 і його сім'ї ордеру на квартиру, передачу його квартири у найм, як фізичній особі. Вважає, що приватизація частини ФАПу, вчинено в результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з іншою, і який порушує публічний порядок, внаслідок незаконного заволодіння майном територіальної громади ОСОБА_3 сільської ради. З цих підстав просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що спірна житлова квартира будувалась колгоспом „Галичина" за матеріальної підтримки ВАТ „Миколаївцемзавод", яке було передано на баланс Миколаївській центральній районній лікарні.

07.03.1978року його було направлено як молодого спеціаліста на роботу у Миколаївську КЦРЛ, адміністрацією якої скеровано на роботу у медичну амбулаторію ОСОБА_3 сільської ради, де він працював до 1986року. Так як він був незабезпеченим житлом то йому була виділена житлова квартира в будівлі ФАПу в с.Мала Горожанна, куди він вселився разом із своєю сім'єю, як наймачі.

30.03.2001 року ОСОБА_3 сільська рада прийняла рішення яким клопотала перед Миколаївською районною радою про дачу дозволу на приватизацію житлової квартири №1 розміщеної в будинку ФАПу по вул.Січових Стрільців, 54 в с.Мала Горожанна, згідно поданої його зави.

Відповідно Миколаївська районна рада рішенням прийнятим на п'ятнадцятій сесії третього скликання від 17.07.2001 року №173 дала згоду на приватизацію квартири відповідачу ОСОБА_4 як завідувачу ФАПу у с.Мала Горожанна. На підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради №27 від 28.08.2001 року видано свідоцтво про право власності, яке підтверджує, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та членам його сім'ї. Дана квартира зареєстрована в Стрийському МБТІ під реєстровим №168 від 06.09.2001 року. Стверджує, що дана квартира не відносилась до об'єктів, які не підлягають приватизації, а відтак орган приватизації не мав права йому відмовити у приватизації займаного ним житла. Вважає, що позов сільської ради закладений безпідставно, так як вбачає особистий інтерес сільського голови ОСОБА_5 та її знайомої до даного об'єкту, оскільки ніхто із жителів села чи працівників ФАПу не звертались до нього із даним питанням.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив застосувати строк позовної давності, так як такий пропущений без поважних причин, оскільки основним відповідачем, на підставі рішень якого розпочалась приватизація і оформлено право власності на житлову квартиру, є виконавчий орган ОСОБА_3 сільської ради і з першого дня прийняття ним оскаржуваного рішення йому було відомо про його існування, а це утворювало для позивача можливість у межах встановлених строків позовної давності оскаржити законність всіх рішень, які є предметом позовних вимог. Тому просив з цих підстав позов залишити без задоволення.

Третя особа - представник Стрийського МБТІ в судовому засіданні пояснив, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи право власності на нерухоме майно, що знаходиться в с.Мала Горожанна по вул.С.Стрільців, 54 Миколаївського району. 12.04.2001 року зареєстровано за територіальною громадою Миколаївського району в особі Миколаївської районної ради згідно свідоцтва про право власності на будинок в складі ФАП і однієї квартири, виданого 09.04.2001 року ОСОБА_3 сільською радою ні підставі рішення виконкому від 27.01.2001р. №8.

06.09.2001 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 за реєстровано за ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, згідно свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 30.08.2001 року ОСОБА_3 сільською радою на підставі рішення виконкому від 28.08.2001 року №27.

30.10.2006року зареєстровано перехід права власності на дану квартиру згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 17.10.2006р. приватним нотаріусом Миколаївського райнотокругу ОСОБА_9 по якому ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 продали, а ОСОБА_10, ОСОБА_11-Р.В. купили по ? частині квартири №1, яка знаходиться в с.Мала Горожанна по вул..С.Стрільців, 54 Миколаївського району. В той час реєстрація права власності проводилась на підставі правовстановлюючих документів, передбачених додатком 1, серед яких є свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомого майна, видані органами місцевої виконавчої влади чи місцевого самоврядування. Таким чином реєстрації права власності на нерухоме майно, що знаходиться в с.Мала Горожанна по вул..С.Стрільців, 54 була проведено законно та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Представник відповідача - Миколаївська районна рада Львівської області ОСОБА_12 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що рішенням сесії ОСОБА_3 сільської ради №8 від 27.02.2001 року було вирішено оформити право власності на будинок фельдшерсько-акушерського пункту з вбудованою квартирою №1 по вул..С.Стрільців, 54 в с.Мала Горожанна за територіальною громадою Миколаївського району в особі Миколаївської районної ради на праві комунальної власності та видати свідоцтво про це.

Відповідно до рішення Миколаївської районної ради п'ятнадцятої сесії третього скликання від 17.07.2001 року №173 надано дозвіл на приватизацію квартири №1 в будинку ФАПу в с.Мала Горожанна по вул..С.Стрільців, 54, що є комунальною власністю району. Повноваження з оформлення права власності і передачі квартири у спільну часткову власність надана виконкому ОСОБА_3 сільської ради.

На підставі рішення виконкому ОСОБА_3 сільської ради №27 від 28.08.2001 року було передано квартиру АДРЕСА_3 на праві спільної часткової в рівних долях власності ОСОБА_4 та членам його сім'ї. Вважає, що приватизація проведена законно, тому просить в позові відмовити.

Представник відповідача виконкому ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи, думку прокурора, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, не знаходить підстав для задоволення позовних вимог з наступного.

Квартира в будинку фельдшерсько-акушерського пункту, щодо якої позивач ставить питання про незаконність її приватизації, виконком ОСОБА_3 сільської ради рішенням №8 від 27.02.2001 року передано до комунальної власності Миколаївської районної ради у зв'язку із поданою ОСОБА_4 заяви щодо приватизації займаного ним як наймача службового приміщення.

Відповідно до рішення Миколаївської районної ради п'ятнадцятої сесії третього скликання від 17.07.2001 року №173 надано дозвіл на приватизацію квартири №1 в будинку ФАПу в с.Мала Горожанна по вул..С.Стрільців, 54, що є комунальною власністю району.

На підставі рішення виконкому ОСОБА_3 сільської ради №27 від 28.08.2001 року було передано квартиру АДРЕСА_3 на праві спільної часткової в рівних долях власності ОСОБА_4 та членам його сім'ї.

Зважаючи на те, що представником відповідача ОСОБА_2 подано додаткові доводи до позовної заяви про те, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом, тому суд вважає з тих підстав в позові відмовити.

Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня. коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, що передбачено ч.1 ст.261 ЦК України.

В судовому засіданні позивач стверджував, що про оскаржувані рішення дізнався у 2007році, тому вважає, що нею не пропущено строк позовної давності.

З матеріалів справи та пояснень представників відповідачів, вбачається, що позивач ще задовго до подачі позовної заяви про визнання рішень недійсними знав про те, що ОСОБА_4 у 2001році приватизував квартиру в будівлі ФАПу с.Мала Горожанна, а згодом у 2006році таку продав ОСОБА_13 Це підтверджується показаннями приватного нотаріуса ОСОБА_9, яка ствердила, що 17.10.2006року нею був посвідчений договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться в с.Мала Горожанна по вул..С.Стрільців, 54/1, яка належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, з яких ОСОБА_7, 1 1.02.1992р.н. - неповнолітній, а ОСОБА_8, 04.02.1996р.н. - малолітня. Неповнолітній та малолітня продавці діяли на підставі рішення ОСОБА_3 сільської ради №27 від 26.09.2006року, яке підписане сільським головою ОСОБА_5

Як зазначає представник відповідача ОСОБА_2 виконавчий орган ОСОБА_3 сільської ради, як оргна місцевого самоврядування, з першого дня прийняття ним оскаржуваного рішення було відомо про існування таких рішень, а це утворювало для позивача можливість у межах встановлених строків позовної давності оскаржити законність всіх рішень, які є предметом позовних вимог.

Тому позивач у визначений законодавством трирічний строк до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права не звертався, а тому останній дійсно пропустив строк позовної давності, ним суду не надано доказів поважності причини пропуску строку позовної давності, а відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності, що відповідно до положень ст.267 ЦК України, є підставою для відмови в позові.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

У зв'язку з викладеним суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження та не підлягають задоволенню у повному обсязі, тому слід скасувати заходи забезпечення позову шляхом зняття арешту з домоволодіння по вул..С.Стрільців, 54/1 в с.Мала Горожанна Миколаївського району накладеного ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 21.11.2007 року.

Керуючись ст.ст. 257, 261, 267 ЦК України та ст.ст. 10, 11, 60, 154, 169, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 сільської ради Миколаївського району Львівської області до Миколаївської міської ради Львівської області, виконкому ОСОБА_3 сільської ради Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_4, третя особа: Стрийське МБТІ про скасування рішень та визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру - відмовити за пропуском строку позовної давності.

Скасувати заходи забезпечення позову шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_4 (розташовану в приміщенні ФАПу) у с.Мала Горожанна Миколаївського району Львівської області накладеного ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 21.11.2007 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: Карбовнік І.М.