Комінтернівський районний суд м.Харкова
Справа № 2-3214
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року Комінтернівський районний суд міста Харкова

у складі : головуючого судді Юр'євої А.М.

при секретарі Галда С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод ім.. ОСОБА_2» про стягнення заборгованості із заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Завод ім.. ОСОБА_2», в якому просить стягнути на його користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 4910,57 гр., вихідну допомогу у розмірі 5000 гр., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в сумі 3156,65 гр., моральну шкоду у розмірі 10000 гр.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилається на те, що він працював на ДП «Завод ім.. ОСОБА_2». 30.03.2010 року його було звільнено на підставі ст.38 ч.3 КЗпП України. Після його звільнення відповідач не провів з ним остаточний розрахунок, а тому, крім заборгованості із заробітної плати та вихідної допомоги, повинен сплатити середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку.

Крім того вважає, що відповідач завдав йому моральної шкоди, оскільки несвоєчасна виплата заробітної плати змінила уклад його життя, він був змушений позичати гроші, погіршився стан його здоровя, у звязку з чим він був змушений звертатися до лікаря та проходити курс лікування.

У судовому засіданні позивач змінив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 3167,94 гр., вихідну допомогу у розмірі 4394,31 гр., а також середній заробіток за затримку остаточного розрахунку за 2 місяці в сумі 3446,52 гр..

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала частково та не заперечувала проти стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 3167,94 гр., яка знаходиться на депоненті підприємства, оскільки позивач не зявлявся за отриманням заробітної плати, та вихідної допомоги у розмірі 4394,31 гр..

Представник відповідача просила у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку відмовити, посилаючись на те, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.09.2009 року порушено провадження у справі про визнання ДП «Завод ім.. ОСОБА_2» банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на ДП «Завод ім. В.О. Малишева» з 13.03.2006 року.

Згідно з розпорядженням від 09 квітня 2010 року ОСОБА_1 було звільнено з ДП «Завод імені ОСОБА_2» на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України ( а.с.4-5).

Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства… провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок

Після звільнення ОСОБА_1 відповідач ДП «Завод імені ОСОБА_2» своєчасно не провів з ним остаточний розрахунок.

Згідно з довідкою ДП «Завод імені ОСОБА_2» від 11.06.2010 року сума заборгованості із заробітної плати ОСОБА_1 складає 3167,94 гр., яка знаходиться на депоненті підприємства, сума вихідної допомоги при звільненні складає 4394,31 гр., які підлягають стягненню з відповідача на його користь (а.с.3).

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.09.2009 року порушено провадження у справі про визнання ДП «Завод ім. В.О. Малишева» банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, зокрема заборонено нарахування фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань ( а.с.20-24).

Дія мораторію відповідно до п.6 ст.12 Закону України « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та життю громадян, авторської винагороди, а також на вимоги кредиторів, які виникли після порушення провадження у справі.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, яка передбачена ст..117 КЗпП України є санкцією за невиконання з вини власника або уповноваженого ним органу обовязку щодо виплати усіх належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України та не є заробітною платою.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні необхідно відмовити.

З відповідача ДП «Завод імені ОСОБА_2» на користь держави підлягають стягненню судовий збір у сумі 75,62 гр. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гр.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10,11,209,212,214-215,218ЦПК України , ст.ст. 44, 115, 116, 117 КЗпП України,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Завод ім.. ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у розмірі 3167 гр. 94 коп., вихідну допомогу у розмірі 4394 гр. 31 коп., а всього 7562 гр. 25 коп..

У задоволенні позову ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Завод ім.. ОСОБА_2» на користь держави судовий збір у розмірі 75 гр. 62 коп..

Стягнути з Державного підприємства «Завод ім.. ОСОБА_2» на користь держави витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 / сто двадцять/ гр.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя -