РІШЕННЯ

Іменем України Справа № 2-1524/10

28.10.2010 року Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого - судді Шимка В.П.,при секретарі Жмурко В.І. ,позивача ОСОБА_1,представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бердичеві справу за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «Бердичівський хлібзавод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку,-

Встановив:

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 800 грн.50 коп. боргу по заробітній платі та 16237 грн.45 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Вимоги мотивує тим, що з 24.09.2009 року по 03.02.2010 року знаходився з відповідачем в трудових відносинах,п рацював на посаді начальника транспортної дільниці,звільнився з роботи за власним бажанням.

Однак при звільненні повного розрахунку з ним проведено не було,не виплачено 8000 грн. 30коп. які з нього безпідставно стягнуто як завдану матеріальну шкоду підприємству,хоча договору про про повну матеріальну відповідальність з ним не укладалось, з наказом про стягнення вказаної суми не ознайомлено. Наведене також стверджується результатами перевірок Територіальної державної інспекції праці у Житомирській області та Управління праці та соціального захисту населення при Бердичівській міськраді.

В судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в ньому.

Представник відповідача позов не визнала, суду пояснила,що при звільненні позивача підприємство з ним повністю розрахувалося.

Однак наказом по підприємству № 32-к від 02.02.2010 року з нього було утримано 800 грн.ЗО коп. за нестачу матеріальних цінностей, які він вважає як невиплачену заробітну плату. З вказаним наказом в подальшому він був ознайомлений і не оскаржував його.

Вислухавши доводи сторін, з»ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову зі слідуючих підстав.

Судом встановлені наступні факти на відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено,що позивач знаходився в трудових відносинах з відповідачем з 21.09.2009 року по 03.02.2010 року, працював на посаді начальника транспортної дільниці, звільнився за власним бажанням ( а.с.5 ).

На підставі акту прийому-передачі основних засобів з підзвіту позивача від 02.10.2010 року, була виявлена недостача запасних частин до автомобіля на сумум 800 грн.ЗО коп.

Вказана сума недостачі наказом № 32-к від 02.10.2010 рою/ була утримана з нього як нестача матеріальних цінностей ( а.с. 26-27). З вказаним наказом ОСОБА_1 в подальшому був ознайомлений, чого він і сам не заперечував в судовому засіданні ( а.с. 9), але вказаний наказ не оспарював і не оскаржував,що і сам ствердив.

Згідност.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Будь-яких доказів про те, що при його звільненні йому ж була виплачена заробітна плата в розмірі 800 грн.ЗО коп. позивач суду не надав, а тому його позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку на день фактичного розрахунку в розмірі 16237 грн.45 коп.,згідно ст.117 КЗпП України, являються безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.116, 117 КЗпП України суд,-

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_1 до ЗАТ «Бердичівський хлібзавод» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 800 грн.ЗО коп. та середнього заробітку за час затримка розрахунку по день фактичного розрахунку в сумі 16237 грн.45 коп. відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його/проголошення.

Суддя