Справа № 2-2571
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року Солом»янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л. А.

при секретарі - Мар»єву М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімя розпалась і примирення неможливе.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що відповідач, проживаючи в її квартирі, постійно вчиняв сварки та бійки, тривалий час ніде не працював, не прививав їх спільному синові почуття поваги та любові до неї, як матері. Примушує її до збереження сімейних стосунків за допомогою фізичного та психологічного насильства.

Не бажаючи продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем, просить задовольнити позов.

Відповідач в судові засідання неодноразово не з»являвся, про час розгляду справи сповіщався належним чином у встановленому законом порядку.

Єдиний раз, з»явившись до суду в попереднє судове засідання, відповідач в подальшому щоразу направляв до суду в день розгляду справи заяви про відкладення розгляду справи, прикладаючи довідки про звернення до лікаря, видані в день розгляду справи.

При цьому вимагав не розглядати справу в його відсутності та ставив перед судом умови про розгляд справи лише після надання йому судом побачення з викраденою, з його точки зору, дружиною.

В судове засідання після наданого судом сторонам строку на примирення 23.09.2010 року відповідач черговий раз не з»явився, подав чергове клопотання про відкладення розгляду справи, приклавши довідку про звернення до лікаря в день розгляду справи.

Враховуючи думку представника позивачки, вимоги закону щодо строків юзгляду справи,причини, приведені відповідачем в черговій заяві до суду, іричини відкладення розгляду справи на протязі всього часу знаходження в гровадженні суду, суд приходить до висновку про неповажність причин еявки відповідача в судове засідання.

Суд при цьому враховує, що медичні довідки, які надавалися відповідачем до заяв про відкладення розгляду справи, видавалися йому в день розгляду справи, враховуючи його вік та захворювання, які дають йому можливість постійно спостерігатися в медичних закладах та лікарів різного профілю та отримувати такі довідки, його намагання перешкодити суду розглянути справу по суті, суд вважає, що зміст поданих відповідачем заяв та його поведінка не свідчить про його щирі наміри зберегти сім»ю, вважає його чергову неявку в судове засідання з неповажних причин і вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, свідків,дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим, виходячи з наступного.

Сторони перебувають у шлюбі з 09.07.1994року.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім»ї. Конфлікти,що виникали між ними з різних причин, привели до її розпаду. Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, ведення домашнього господарства, на даний проживають окремо.

На примирення з відповідачем позивачка не згодна.

За визначенням ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

З цього законодавчо сформульованого поняття сімї випливає, що однією із ознак сімї є спільне проживання та спільний побут подружжя.

Позивачка суду пояснила, що відповідач постійно в квартирі за місцем її реєстрації не проживає, т.я. має своє житло - квартиру в м. Києві та будинок за містом.

Відповідач постійно над нею знущався, бив її та залякував, вона ненавидить його і не має наміру з ним проживати.

З 2007 року, коли вона стала інвалідом 1 групи по зору, відповідач не надав їй будь-якої допомоги, т.я. вона не могла себе самостійно обслуговувати, не доглядав її, хоч і отримував її пенсію та допомогу по догляду за нею, як інвалідом, в зв»язку з чим Управлінням праці та соціального захисту населення району в квітні 2010 року після проведеного обстеження в квартирі відповідачу було відмовлено в отриманні такої допомоги.

З цих причин вона переїхала проживати за місцем проживання сина, щоб він міг надавати їй необхідну допомогу та відповідний догляд.

Дані обставини підтверджуються наданими в розпорядження суду Управлінням праці та соціального захисту населення документами та поясненнями свідків.

/а.с.84-87/

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ^ Савченко ї-1.3. пояснили суду, що вони давні подруги позивачки, раніше проживали в одному будинку. Після отримання позивачкою квартири по вул.

З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на віль: згоді чоловіка та жінки.

Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, у:, проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність підтрт: позивачки, як дружини, з боку відповідача, яку він зобов»язаний надавал: законом, категорична позиція позивачки з приводу розірвання шлюбу ті небажання продовжувати шлюб з відповідачем, виходячи з рівнопраь шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім»я сторін розпаді, поновлена бути не може, а тому шлюб сторін підлягає розірванню.

Суд не приймає до уваги та не вважає бажанням відповідача збере: шлюб численні звернення відповідача до суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана до вест: обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України : 12.06.2009 року Про застосування норм цивільного процесуальні законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції виходяч. принципу процесуального рівноправ»я сторін та враховуючи обов»г кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідь судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимс:... належності та допустимості доказів.

Виходячи з того, що відповідач не довів суду свого бажання збере шлюб, його численні звернення до суду з цього приводу не можуть с. прийняті до уваги.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається «... якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

З врахуванням викладеного, небажання позивачки продовжувати шлюб суд вважає, що подальше спільне життя і примирення подружжя ст. неможливими, а тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст. 104,110,112-113 Сімейного кодексу України, ст.ст.: ' 60, 209,212-214 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 09.07.1994 року в відділі РАГС Залізничні РУЮ в м. Києві / а/з №412/ між ОСОБА_1 з ОСОБА_6 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя