КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-49/2010
Провадження № 49
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Борсук О.В.

з участю адвокатів ОСОБА_1. ОСОБА_2

за участю:

позивача ОСОБА_3, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 , Другої Полтавської державної нотаріальної контори, ПП Полтавське БТІ « Інвентаризатор» про визнання факту прийняття спадщини, визнання договору дарування частково недійсним, визнання права власності на 1/6 частину будинку та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та їхніх малолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення.-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на частину житлового будинку з господарськими спорудами, визначення порядку користування будинком та зміни свідоцтва про право власності. Посилався на те, що його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_10 збудували в період шлюбу житловий будинок № 24 -а по вул. Рибчанській в м. Полтава, який був зданий в експлуатацію в 1976 році. З дня свого народження він постійно проживає у будинку. Після одруження, в 1989 році в будинку стала проживати його дружина та його діти. Йому стало відомо, що його матір, відповідач по справі ОСОБА_5. подарувала цей будинок його брату. ОСОБА_4 Зазначав, що з 1980 року він почав працювати та заробляв кошти, які витрачав на будівництво будинку і господарські споруди, він утримує будинок в належному стані та вважає, що він має право на 1/2 частину будинку. Просив визнати за ним право власності на 1/2 частину цього будинку, частково змінити свідоцтво про право власності та зареєструвати за ним і його братом по 1/2 частині будинку.

04.03.2009року позивач доповнив позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на 1 /2 частину будинку.

16.04.2009року ОСОБА_4 пред»явив зустрічний позов, просив усунути йому перешкоди в користуванні власним будинком, виселити з будинку по вул. Рибчанській, №24 - а в м. Полтава позивача, його дружину ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 Посилався на те, що йому на підставі договору дарування від 29.06.2006 року на праві приватної власності належить житловий будинок №24 - а в по вул. Рибчанській в м Полтава, користуватись яким він не може, оскільки в ньому проживає ОСОБА_3 з сім»єю. Оскільки він не має житла для проживання зі своє сім»єю, просив усунути перешкоди в користуванні власним будинком та виселити відповідачів з квартири.

30.09.2009року позивач ОСОБА_4 доповнив позовні вимоги, просив виселити із будинку ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

16.07.2010року ОСОБА_4 доповнив позовні вимоги та просив виселити з будинку всіх відповідачів, а також малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

16.07.2010року ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги, просив поновити процесуальні строки для звернення до суду за захистом порушених прав, встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_10, визнати договір дарування спірного будинку від 29 червня 2006 року недійсним, визнати за ним право власності на 1/6 частину спірного будинку. Посилався на те, що спірний будинок був збудований його батьками в період шлюбу та є спільним сумісним майном його батьків. Після смерті батька він фактично вступив в володіння та розпорядження цим будинком оскільки проживав у ньому був зареєстрований, отже є таким, що прийняв спадщину і має право на отримання спадщини, а саме визнання за ним права власності на 1/6 частину цього будинку. Просив визнати у зв»язку з цим договір дарування будинку недійсним.

У судовому засіданні ОСОБА_3 надав заяву про залишення його позовних вимог про визнання за ним права власності на 1/2 спірного частину будинку , та внесення змін в свідоцтво про право власності на будинок без розгляду.

Ухвалою суду від 03.08.2010 року заява ОСОБА_3 задоволена.

У судовому засіданні ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, що зазначені в уточненій позовній заяві. Зустрічні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Пояснив, що він все своє життя проживає у спірному будинку, іншого житла не має, він є власником частини будинку і не може бути виселений будинку.

ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_3 не взнав просив відмовити в їх задоволенні, Зазначав, що ОСОБА_3 не має право власності на будинок, бо він не будував будинку, не ремонтував його. Зустрічні позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити, з підстав, що значені в позовній заяві.

ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 її сини, вона їх народила у шлюбі з ОСОБА_10. з яким вона перебуваючи у зареєстрованому шлюбі побудувала спірний будинок. Земельна ділянка під будівництво будинку була виділена їй, а тому право власності на будинок зареєстроване на її ім»я. Вона, як власник будинку має право розпоряджатись будинком на свій розсуд, а тому вона подарувала будинок молодшому сину, з яким у неї гарні відносини. Щодо старшого сина, то вона спочатку мала наміри подарувати будинок двом синам, навіть підготовила всі необхідні документи, але у зв»язку з поведінкою старшого сина. ОСОБА_3 який постійно її ображає, б»є, не пускає в будинок, вона передумала та подарувала будинок молодшому сину. Не заперечувала тієї обставини, що ОСОБА_3 проживає в спірному будинку з дня його побудови, після одруження вона дозволила прожива ти у будинку його дружині. ОСОБА_6 та їхньому сину ОСОБА_7 Однак ОСОБА_3 не сплачує комунальні послуги за проживання в будинку, не слідкує за будинком, занедбав будинок. Просила задовольнити зустрічний позов ОСОБА_4, оскільки у дружини ОСОБА_3 ОСОБА_6 є власна квартира, а тому вони повинні бути виселені з спірного будинку.

ОСОБА_6, позовні вимоги про її виселення та виселення її дітей не визнала. Просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що вона стала проживати у спірному будинку зразу після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3. народила трьох дітей, які також проживають у спірному будинку. Її проживання в будинку було погоджене з її власником. ОСОБА_5 і вона поселилась в будинку як член сім»ї власника будинку.

ОСОБА_7 у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник органу опіки та піклування у виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність, просив відмовити в задоволенні позову про виселення малолітніх дітей.

Представник ПП Полтавське БТІ "Інвентаризатор», Другої Полтавської державної

нотаріальної контори у судове засідання не з»явились, надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до договору надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 3 вересня 1964 року відповідачеві ОСОБА_5Т.( тоді ОСОБА_11Т.) була видана земельна ділянка розміром 500 кв.м. для будівництва житлового будинку по вул. Рибчанській 24а в м. Полтава.

На час надання земельної ділянки ОСОБА_5 з 13.05.1962 року перебувала у зареєтрованому шлюбі з ОСОБА_10.

В період шлюбу з ОСОБА_10 був побудований будинок № 24а по вулиці Рибчанській в м. Полтава.

Згідно даних домової книги будинок був зданий в експлуатацію в 1976 році.

Право власності на спірний будинок було видане на ім»я відповідача ОСОБА_5

29 червня 2006 року ОСОБА_5 подарувала спірний будинок молодшому сину, ОСОБА_4

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім»ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Отже відповідно до вимог ст. 22 Кодексу про шлюб та сім»ї України, який діяв на час виникнення цих правовідносин, спірний будинок відносився до спільної сумісної власності відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_10

Виходячи з рівності прав на майно ОСОБА_10 мав право власності на 1/2 частину спірного будинку.

21 серпня 1981 року ОСОБА_10 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину спірного будинку.

Спадкоємцями першої черги, відповідно до вимог сг. 529 ЦК України в редакції 1963 були його дружина, відповідач ОСОБА_5 та сини, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках.

Враховуючи, що ОСОБА_10 мав право на 1/2 частину спірного будинку, кожен спадкоємець мав право на спадкування по 1/ 6 частини спірного будинку.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно вимог ст.549 цього ж Кодексу вважається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо фін фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається із пояснень сторін, та домової книги на час смерті ОСОБА_10 у будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (тоді ОСОБА_8 Т.).

Отже всі вони вступили в управління та володіння спадковим майном та вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_10

ОСОБА_3 після смерті свого батька продовжував проживати у спірному будинку, у ньому зареєстрований, ніхто і інколи не перешкоджав йому проживати у будинку, не ставив вимоги щодо його виселення, не оспорював його права на проживання та отримання спадщини після смерті батька.

Про те, що спірний будинок був подарований ОСОБА_4 йому стало відомо тільки після народження сина, ОСОБА_8, в 2007 році , коди він попросив у матері домову книгу, щоб зареєструвати сина в будинку.

Отже про те, що його права порушені ОСОБА_3 стало відомо в 2007 році, до цього часу його постійно запевняли, що половина будинку , у тому числі і частка після смерті батька буде його, про що йому постійно говорила матір, ОСОБА_5 та навіть надала йому копії документів, які вона підготувала для переоформлення на його ім»я та брата частини будинку. Зазначений факт в судовому засіданні не заперечувала ОСОБА_5, а тому його вимоги про поновлення строків на оскарження його порушеного права підлягають задоволенню.

Підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини після смерті його батька - ОСОБА_10, оскільки він фактично вступив в управління та володіння майном, так як був зареєстрований в будинку і в ньому проживав.

У зв»язку з цим підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за ОСОБА_3 права власності на 1 /6 частину спірного будинку .

Щодо позовних вимог про визнання договору дарування недійсним, то ці позовні моги підлягають частковому задоволенню, оскільки за ОСОБА_3 визнається право власності на 1/6 частину спірному будинку, то договір дарування повинен бути визнаний частково недійсним, тільки в частині 1/6 частини будинку, на яку визнається право власносгі за ОСОБА_3

Щодо зустрічних позовних вимог то вони не можуть бути задоволенні.

Позивач ОСОБА_4 просить усунути йому перешкоди в користуванні належним йому на підставі договору даруванні будинку № 24-а по вулиці Рибчанській в м. Полтава шляхом виселення відповідачів з цього будинку, при цьому посилається на норми ЦК Україн и.

Однак його вимоги не можуть бути задоволені.

Вказані правовідносини необхідно вирішувати враховуючи вимоги житлового законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, і цього не заперечують ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_3 проживає та зареєстрований в спірному будинку , як член сім»ї власника будинку з часу його побудови.

Після реєстрації його шлюбу з ОСОБА_6 власник будинку надала згоду на проживання в цьому будинку його дружини , а згодом і його сина, ОСОБА_7

В якості членів сім»ї власника спірного будинку в ньому проживають і малолітні діти ОСОБА_3 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 157 ЖК України члена сім»ї власника ( в тому числі колишнього) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України.

Позивач не просить виселити відповідачів з підстав передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України.

Окрім того суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на 1/6 частину спірного будинку, а тому його виселення та виселення членів його сім'ї є не допустимим,оскільки він визнається власником спірного житлового будинку.

При подачі зустрічного позову ОСОБА_4 не сплатив судовий збір і витрати на ІТЗ судового розгляду справи, а тому 8 грн. 50 коп. судового збору повинні бути стягнуті з нього на користь держави, а 37 грн. витрат на ІТЗ судового розгляду справи на користь ТУ ДСА в Полтавській області.

Керуючись ст. 525, 529, 548, 546 ЦК України в редакції 1963 року, ст. 157 ЖК України, ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України.-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Поновити строки ОСОБА_3 на звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті батька, ОСОБА_10, що помер 21 серпня 1981 року.

Визнати договір дарування від 29 червня 2006 року, що укладений від імені дарувальника ОСОБА_5 та обдарованого ОСОБА_4 на житловий будинок номер 24-а по вулиці Рибчанській в м. Полтава та посвідчений державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 2-1064 , частково недійсним.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку № 24»а» по вулиці Рибчанській в м. Полтава.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 8 грн. 50 коп. та 37 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення судового розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий Л.М.Васильєва