Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-156/10 рік
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рівненський міський суд

в особі-судді ОСОБА_1

при секретарі Сахончик Т.В.

з участю представника позивача ОСОБА_2

позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4/ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 /Панас /Яніни ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про встановлення порядку користування квартирою

встановив:

Позивачі, звернувшись до Рівненського міського суду з даним позовом,просять визначити за ОСОБА_3,ОСОБА_6,Грибакіною/Панас /Я.М.,ОСОБА_4та ОСОБА_8по 1 / 5 частці у праві спільної сумісної власності на квартиру № 197 у будинку №18 в м. Рівному . Право спільної сумісної власності на квартиру припинити. Надати у володіння та користування ОСОБА_3 жилу кімнату,позначену на плані квартири під №10,площею 9,1 кв.м.,ОСОБА_6жилу кімнату,позначену на плані квартири під № б,площею 12,7 кв.м.,ОСОБА_4 /Панас /Я.М. з дочкою ОСОБА_4 жилі кімнати, позначені на плані кварти під №№3,5,площею 7,7 кв.м. та 12,7 кв.м.,ОСОБА_8 жилу кімнату,позначену на плані квартири під №11,площею 17,1 кв.м. Решта приміщень квартири залишити у спільному володінні і користуванні співвласників.

В судовому засіданні позивачі змінили позовні вимоги і просять надати у користування ОСОБА_3 жилу кімнату,позначену на плані квартири під № 3,площею 7,7 кв.м.,ОСОБА_6 жилу

кімнату,позначену на плані квартири під № б,площею 12,7 кв.м., ОСОБА_4 /Панас /Я.М.з дочкою ОСОБА_4 жилі кімнати, позначені на плані кварти під №№ 5,10 площею 12,7 кв.м. та 9,1 кв.м ,ОСОБА_8 жилу кімнату,позначену на плані квартири під №11,площею 17,1 кв.м. Решта приміщень квартири залишити у спільному користуванні співвласників.

Суду пояснили, що згідно свідоцтва про право власності на

житло,виданого О6 жовтня 1999 року управлінням житлового господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, зареєстрованого в КП РМБТІ в реєстрову книгу під №148-113-42093,квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8,ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 /Панас/ ОСОБА_7, ОСОБА_4.

Через неприязні стосунки спільне користування квартирою стало неможливим, в результаті чого в даний час між ними склався порядок користування даною квартирою, згідно якого ОСОБА_3 займає жилу кімнату під №3,площею 7,7 кв.м.,ОСОБА_6-жилу

кімнату № 6,площею 12,7 кв.м.,ОСОБА_4 /Панас /Я.М.з дочкою ОСОБА_4 -жилі кімнати під №№ 5,10 площею 12,7 кв.м. та 9,1 кв.м ,ОСОБА_8 жилу кімнату, під №11,площею 17,1 кв.м.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 21 червня 2010 року в позові ОСОБА_8 до ОСОБА_3М, ОСОБА_6, ОСОБА_9 ,ОСОБА_4 , УЖКГ виконкому Рівненської міської ОСОБА_10 про визнання частково недійсним наказу Фонду державно-комунального майна Рівненської міської ради № 279від Об жовтня 1999 року, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру № 197 по вул. .ОСОБА_10 18 у м.Рівне від Об жовтня 1999 року , видане на ім»я ОСОБА_8, ОСОБА_3М, ОСОБА_6, ОСОБА_9 ,ОСОБА_4 та визнання позивачки та відповідачів такими,що втратили право власності на квартиру відмовлено.

Покликаючись на викладені обставини , з метою врегулювання непорозумінь з приводу оплати комунальних послуг, просять позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не прибула вдруге, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та заздалегідь, однак причини неяки не повідомила, заперечень з приводу позову не надала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів .

Заслухавши позивачів , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08 жовтня 1999 року, виданого згідно з наказом № 279 від 06 жовтня 1999 року , квартира АДРЕСА_2

належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8

Згідно технічної характеристики, вищевказана квартира

складається з п»яти жилих кімнат площею 7,7 кв.м., 12,7 кв.м., 12, 7 кв.м., 9,1 кв.м, 17,1 кв.м. , що в сукупності складає 59, З

кв.м. ; кухні площею 9, б кв.м., ванни - 2, б кв.м., туалету 1, 0 кв.м., коридорів -9,9 кв.м., 4,9 кв.м, підсобного приміщення

12,0кв.м, кладової 1,0 кв.м,двох лоджій площею по 3,3 кв.м кожна.

За ч.З ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22 грудня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 15 від 25.05.1998 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", квартира, яка є спільною сумісною або спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Враховуючи житлову площу спірної квартири 59, 3 кв.м., на

кожного із співвласників припадає по 11,86 кв.м. житлової площі. Позивач ОСОБА_3 , обґрунтовуючи свої вимоги про виділення йому кімнати площею 7,7 кв.м., позивач покликається на те, що хоча за розміром ця кімната і менша від належної йому площі, однак це зменшення є незначним і не порушить його житлових прав.

Щодо виділення відповідачці ОСОБА_8 найбільшої кімнати площею 17,1 кв.м., жоден з позивачів не заперечує проти такого виділення, оскільки відповідачка займає саме цю кімнату.

Як встановлено судом, зазначена жила кімната площею 17,1 кв. м. , яка виділяється відповідачці ОСОБА_8, відповідає вимогам ст. 63 ЖК України , тобто є ізольованою, за розміром не менше

встановленого для надання одній особі, найбільш відповідає частці жилої площі, яка припадає на кожного із співвласників спірної квартири.

За таких обставин, суд вважає , що підстави для задоволення вимог позивача наявні.

На підставі викладеного, ст..356,358 ЦК України , керуючись ст.ст. 208-209,212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 /Панас /Яніни ОСОБА_7 яка діє в своїх інтересагх та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про встановлення порядку користування квартирою задоволити.

Визначити порядок користування квартирою № 197 по вул..

ОСОБА_10 18 в м. Рівне між ОСОБА_3,

ОСОБА_4 /Панас /Яніною ОСОБА_7, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8, за яким виділити :

ОСОБА_3 жилу кімнату,позначену на плані

квартири під № 3,площею 7,7 кв.м.,

ОСОБА_6 жилу кімнату,позначену на плані

квартири під № б,площею 12,7 кв.м.,

ОСОБА_4 /Панас /Яніні ОСОБА_7 з неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 жилі кімнати, позначені на плані кварти під №№ 5,10 площею 12,7 кв.м. та 9,1 кв.м ,

ОСОБА_8 жилу кімнату,позначену на плані квартири під №11,площею 17,1 кв.м.

Кухню площею 9, б кв.м., ванну - 2, б кв.м., туалет - 1, 0

кв.м., коридор -9,9 кв.м., коридор- 4,9 кв.м, підсобне приміщення

12,0кв.м, кладову 1,0 кв.м, лоджію -3,3 кв.м, лоджію -3,3 кв.м

залишити в спільному користуванні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

ОСОБА_1