РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З грудня 2010 року Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.C.,

при секретарі - Гуровій JI.JI.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначаючи, що відповідачка є його рідною матір"ю, 5 березня 2010 року рішенням Волноваського районного суду Донецької області за позовом ОСОБА_2 до нього стягнуто аліменти на утримання матері в розмірі 250 гривень щомісяця, до зміни матеріального становища. З моменту винесення цього рішення в нього змінився матеріальний стан: народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Середній заробіток складає 2049,53 гривень. Оскільки відповідачу була підвищена пенсія, то просить суд зменшити розмір аліментів до 50 гривень на місяць.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, пояснила, що позивач - її рідний син, який після одруження в 2009 році взяв прізвище своєї дружини - ОСОБА_1. Вона є інвалідом 2 групи та за станом здоров"я не має можливості працювати, отримує пенсію в розмірі 630 гривень, тяжко хворіє, в зв"язку з чим змушена постійно витрачати багато коштів на ліки. Просила суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч.І ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду ... може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров"я когось з них.

Судом встановлено, що рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 5 березня 2010 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання позивачки в розмірі 250 гривень щомісяця.

Згідно наданих позивачем в обгрунтування своїх вимог документів: з свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_3 народилася 7 червня 2010 року, батько - ОСОБА_1, мати - ОСОБА_4, актовий запис № 673 зареєстрований ВРАЦС Кіровського РУЮ м.Донецька, з квитанцій про отриману заробітну плату за період з січня 2010 року по липень 2010 року вбачається, що середній заробіток позивача складає 1818 гривень 38 копійок.

Відповідачка є інвалідом дитинства 2 групи безстроково, що вбачається з довідки МСЕК від 22.06.1992 року, та отримує пенсію 630 гривень, нерухомого майна на праві власності не має, інших доходів, окрім пенсії, не має, тяжко хворіє.

Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 60 ЦПК України сторони зобов"язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст.ст. 57-59 ЦПК України передбачають, що докази мають бути належними та допустимими.

Таким чином, відповідач є працездатним, належних та достатніх доказів неможливості сплати аліментів в сумі , визначеній рішенням суду, не надав, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання матері, бо має для цього матеріальну можливість.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні позову в повному

обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 213-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 192, 205 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом десяти днів з дня отримання копії рішення особою, що брала участь у справі, але не була присутньою у судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Суддя: