Кузнецовський міський суд Рівненської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2010 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області

під головуванням судді Демчини Т.Ю.

при секретарі Нафєєвій Н.В.,

з участю позивача за первісним позовом

відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1,

представника позивача за первісним позовом

відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2,

відповідача за первісним позовом

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3,

представника відповідача за первісним позовом

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, співвідповідач Кузнецовський МВ УМВС України в Рівненській області - про розірвання договору найму кімнати, виселення та зобовязання скасувати реєстрацію місця проживання, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення завдатку та коштів у його розмірі, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору найму житла та виселення з квартири № 13 будинку № 16 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області, а також скасування реєстрації його місця проживання за зазначеною адресою. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02.10.06 р. між сторонами укладено договір № 101 найму кімнати у зазначеній квартирі, за умовами якого власник житла ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 у безстрокове платне користування кімнату у приміщенні квартири. Так як у позивача виникла необхідність використовувати дане житло для власного проживання, він повідомив ОСОБА_3 про розірвання безстрокового договору найму та необхідність звільнення жилого приміщення, на що ОСОБА_3 не відреагував і продовжує проживати у спірній квартирі по цей час.

ОСОБА_3 предявив до суду зустрічний позов про стягнення з ОСОБА_1 на його користь 23850 грн. завдатку за придбання даної квартири, сплаченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, а також 23850 грн. як суми у розмірі завдатку. Вимоги зустрічного позову обґрунтовуються тим, що 08.09.08 р. між ним та ОСОБА_1 було укладено усний договір про наміри здійснити міну квартири № 13 будинку № 16 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області, яку з 2006 року винаймав ОСОБА_3, у підтвердження цього ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачено завдаток в розмірі 23850 грн., однак договір міни зазначеної квартири не був укладений з вини ОСОБА_1, у звязку з чим ОСОБА_3, посилаючись на ст.570 ЦК України, просив стягнути завдаток у подвійному розмірі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги первісного позову підтримав повністю та пояснив, що йому на праві приватної власності належить спірна квартира, кімнату в якій він з 2006 року здає у найм ОСОБА_3 Позивач за первісним позовом підтвердив, що дійсно, у вересні 2008 року між ним та ОСОБА_3 було досягнуто домовленість здійснити обмін спірної квартири, а саме що ОСОБА_1 передасть у власність ОСОБА_3 спірну квартиру, а ОСОБА_3 до кінця 2010 року придбає ОСОБА_1 однокімнатну квартиру в м.Кузнецовську Рівненської області та доплатить різницю вартості двокімнатної та однокімнатної квартири в розмірі 62010 грн., при чому частину цієї суми в розмірі 23850 грн. ОСОБА_3 заплатив йому 08.09.08 р., а іншу частину в розмірі 38160 грн. зобовязувався сплатити до кінця 2008 року. На підтвердження таких намірів сторін було написано письмову розписку. Однак, як пояснив ОСОБА_1, до кінця 2008 року необхідну частину доплати різниці вартості однокімнатної та двокімнатної квартир ОСОБА_3А йому не сплатив, а у січні 2009 року ОСОБА_1 вирішив не здійснювати обмін своєї квартири і використовувати її для власного проживання, у звязку з чим він 03.03.09 р. направив ОСОБА_3 письмове повідомлення про необхідність звільнення квартири, яке 16.03.09 р. ним особисто було отримане. Однак, по цей час ОСОБА_3 квартиру не звільнив, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду. Вимоги зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 не визнав та пояснив, що не відмовляється повернути ОСОБА_3 сплачені ним 08.09.08 р. кошти у розмірі 23850 грн., однак вважає, що невиконання сторонами домовленості про обмін житла з доплатою сталось з вини ОСОБА_3, який до кінця 2008 року не сплатив ОСОБА_1 повну суму доплати різниці вартості однокімнатної та двокімнатної квартир, а тому вимогу про повернення завдатку у подвійному розмірі не визнає.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримав позицію ОСОБА_1

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги первісного позову не визнав в повному обсязі, підтримав вимоги зустрічного позову та пояснив, що дійсно з 2006 року винаймав у ОСОБА_1 квартиру № 13 будинку № 16 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області. У 2008 році вони з ОСОБА_1 домовились про обмін його двокімнатної квартири взамін однокімнатної, яку ОСОБА_3 повинен був придбати до кінця 2010 року, з доплатою у розмірі, еквівалентному 13000 доларів США. Частину доплати ОСОБА_3 запропонував передати ОСОБА_1 08.09.08 р., однак ОСОБА_1 настояв на одержанні доплати у гривнях, у звязку з чим ОСОБА_3 виконав обмінну операцію та передав ОСОБА_1 08.09.08 р. 23850 грн., що еквівалентно 5000 доларів США. Решту суми у гривневому еквіваленті 8000 доларів США - 38160 грн. - ОСОБА_3 за їх домовленістю повинен був заплатити ОСОБА_1 до кінця 2008 року. Про одержання ОСОБА_1 від ОСОБА_3 коштів в розмірі 23850 грн. та про подальші наміри сторони оформили письмову розписку. Однак, в кінці 2008 році, у звязку з підвищенням курсу долара США по відношенню до української гривні, ОСОБА_1 відмовився одержати від ОСОБА_3 38160 грн. та зажадав суму, еквівалентну 8000 доларів США станом на кінець 2008 року 48000 грн., що значно перевищувала зазначену у розписці суму, а тому вимоги ОСОБА_1 він задовольнити не зміг. ОСОБА_3 вважає, що невиконання сторонами раніше досягнутої домовленості сталось з вини ОСОБА_1, а тому просив суд стягнути з нього завдаток в сумі 23850 грн. у подвійному розмірі.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримав позицію ОСОБА_3

Представник залученого судом до участі у справі співвідповідача Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 просив суд розглянути справу у його відсутності та повідомив, що не заперечує проти задоволення вимоги про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 у квартирі № 13 будинку № 16 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області.

Представник залученої судом до участі у справі третьої особи без самостійних вимог органу опіки та піклування ОСОБА_6 просила суд розглянути справу у її відсутності та зазначила, що не заперечує проти задоволення вимоги ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_3, так як неповнолітні діти останнього, які проживають разом з ним, мають зареєстроване місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив та врахував наступне.

Квартира № 13 будинку № 16 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого керівником органу приватизації та зареєстрованого КП „Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 23-42-4952.

Відповідно до ст.810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Договором № 101 від 02.10.06 р., укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та посвідченому начальником ЖЕД-2 м.Кузнецовська, підтверджується, що ОСОБА_1 здав в найм, а ОСОБА_3 прийняв у користування для власного поселення кімнату у спірній квартирі на умовах найму.

Відповідно до ст.763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні договору, його укладено 02.10.06 р. безстроково. Договором передбачено обовязок наймача звільнити квартиру (кімнату) протягом 30 діб на вимогу наймодавця.

Отже, суд прийшов до висновку, що строк для попередження про відмову від договору найму № 101 від 02.10.06 р. зазначений у цьому договорі та складає 30 днів.

Статтею 825 ЦК України передбачено, що договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сімї.

Відповідно до ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Судом встановлено і учасниками процесу не оспорюється, що ОСОБА_1 попередив ОСОБА_3 про необхідність звільнити квартиру № 13 будинку № 16 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області.

Зазначена обставина, крім пояснень сторін, підтверджується письмовим повідомленням ОСОБА_1 від 03.03.09 р. та квитанцією про отримання рекомендованого листа № 481699 з відміткою про вручення його особисто ОСОБА_3 16.03.09 р.

Так як наймодавець додержав вимоги договору № 101 від 02.10.06 р. та ЦК України про завчасне попередження наймача про припинення договору найму та обовязок звільнити житло, а судом встановлено, що ОСОБА_3 дану вимогу залишив без задоволення, суд вбачає правові підстави для задоволення вимог первісного позову про розірвання договору найму та виселення ОСОБА_3

Відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

З довідки ЖЕД-2 № 1580 від 28.09.09 р. вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Так як суд прийшов до висновку про відсутність будь-яких правових підстав для проживання ОСОБА_3 у квартирі № 13 будинку № 16 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області, суд вважає обґрунтованою вимогу про скасування реєстрації його місця проживання за зазначеною адресою.

Вирішуючи вимоги зустрічного позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, які у ньому встановлені. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Статтями 715-716 ЦК України передбачено, що за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобовязується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобовязання.

Статтею 657 ЦК України передбачено обовязкову нотаріальну форму договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна.

Судом встановлено, що 08 вересня 2008 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 23850 грн., про що сторони письмово склали та підписали документ (розписку). У розписці зазначено, що 08.09.08 р. ОСОБА_3 заплатив ОСОБА_1 23850 грн. завдатку за квартиру, а 38160 грн. зобовязується виплатити до кінця 2008 року. На протязі двох років (до кінця 2010 року) ОСОБА_3 зобовязується купити ОСОБА_1 однокімнатну квартиру в обмін на його двокімнатну.

Судом встановлено, що нотаріально посвідченого попереднього договору міни квартир з доплатою між сторонами не укладалось, а у розписці не застережено про надання їй сили попереднього договору.

Крім того, із змісту ст.ст.715-716 ЦК України вбачається, що укладення попереднього договору створює обовязок для його сторін укласти в подальшому основний договір, не створюючи для них будь-яких грошових (майнових) обовязків.

Відповідно до ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Із змісту зазначеної норми, а також змісту ст.546 ЦК України вбачається, що завдаток є одним з видів забезпечення виконання зобовязання.

Статтею 548 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Виходячи із правової природи угоди про завдаток, суд прийшов до висновку, що така угода укладається в письмовій формі, при чому основний договір має бути укладений до, або одночасно з угодою про завдаток, оскільки угода про завдаток, на відміну від попереднього договору, створює для сторін грошові (майнові) зобовязання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що досліджена розписка підтверджує лише факт передачі ОСОБА_3 ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 23850 грн. і не є ані попереднім договором, ані завдатком як способом забезпечення виконання зобовязання.

Отже, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав застосовувати до правовідносин, що склались між сторонами, положення ст.571 ЦК України щодо правових наслідків порушення зобовязання, забезпеченого завдатком.

Відповідно до ст.570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Так як договір міни квартири № 13 будинку № 16 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений не був, а судом встановлено, що ОСОБА_3 сплатив 08.09.08 р. на користь ОСОБА_1 23850 грн. авансу в рахунок доплати різниці вартості однокімнатної та двокімнатної квартири, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимоги зустрічного позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вищезазначеної суми коштів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 при поданні позову сплачено 37,00 грн. витрат на ІТЗ, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на його користь. ОСОБА_3 при поданні зустрічного позову сплачено 120,00 грн. витрат на ІТЗ, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на його користь пропорційно до суми задоволених вимог зустрічного позову, отже, в розмірі 60,00 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі: 60 грн. 37 грн. = 23 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.546, 548, 570, 635, 715, 716, 763, 785, 810, 825 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Договір № 101 від 02 жовтня 2006 року найму кімнати у квартирі № 16 будинку № 13 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвати.

Виселити ОСОБА_3 з кімнати у квартирі № 16 будинку № 13 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області.

Зобовязати Кузнецовський міський відділ Управління внутрішніх справ України в Рівненській області скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 23850 (двадцять три тисячі вісімсот пятдесят) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог зустрічного позову відмовити у звязку з їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі 23 (двадцять три) грн. 00 коп.

Звільнити сторони від сплати судового збору на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито.

На рішення може бути подана апеляція. Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження рішення та апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду через Кузнецовський міський суд.

Головуючий: