№ 2-453/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого

-судді Бондаревої І.В., при секретарі - Шевченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Харківської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності у порядку спадкування за законом, вказуючи, що житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Немишлянській Набережній №27 в м.Харкові належить батькові сторін - ОСОБА_3 на підставі договору на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою.28.11.2007 р. ОСОБА_3 помер. Мати позивача ОСОБА_4 померла 18.11.2002 р. Після смерті батька позивач та відповідачка стали спадкоємцями першої черги за законом та прийняли спадщину як спадкоємці, що постійно проживали разом із спадкодавцем, та у шестимісячний строк подали до ХДНК №12 заяви про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину позивач не отримав, оскільки його сестра чинить йому опір у наданні належних документів на будинковолодіння. Просив суд визнати за ним право власності на Уг частину спірного будинку у порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3, та відшкодувати судові витрати.

Віповідачка звернулась із зустрічним позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом, вказуючи, що з січня 1953 р. її батько ОСОБА_3 та її мати ОСОБА_5 почали проживати однією сім*єю, не перебуваючи у шлюбі. 22.08.1953 р. батько отримав договір про право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою по вул.Немишлянській Набережній №27 в м.Харкові. У вересні 1953 р. батько і мати відповідачки почали спільно будувати житловий будинок на цій земельній ділянці. 16.01.1955 р. вони зареєстрували шлюб і у 1958 р. добудували спірний будинок. Вважає, що цей будинок є спільною сумісною власністю її батьків, а їх частки рівними. 17.11.1962 р. її мати ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну матері 1/2 частку спірного будинку, яку успадкував чоловік померлої - ОСОБА_3 та вона, донька, по % частині кожний. Таким чином, вважає, що батькові, ОСОБА_3, належало 3/4 частин будинку (1/2 + 1/4). Після смерті ОСОБА_3 його діти - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 спадщину прийняли. Вона постійно проживала із спадкодавцем та подала заяву до нотконтори, відповідач, який не проживав у будинку, також подав заяву до нотконтори. Вважає , що після смерті батька її частка має складати 5/8 частин спірного будинку (1/4 + 3/8), а частка ОСОБА_6 - 3/8 частин.

У подальшому ОСОБА_2 зустрічні вимоги уточнила, просила суд визнати за нею право власності на 5/8 частин у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_5 та відшкодувати судові витрати. У позові ОСОБА_1 просила відмовити, оскільки він до нотконтори після смерті батька із заявою про прийняття спадщини не звертався та не проживав разом із спадкодавцем у спірному будинку, тобто спадщину не прийняв.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, зустрічні позовні вимоги не визнав. Визнав, що будівництво спірного будинку було закінчене у 1955 р. Вважає, що спадщину після смерті батька він прийняв, оскільки хоч і не проживав у спірному будинку разом з батьком на день його смерті, але був зареєстрований за вказаною адресою, поховав батька та користувався будинком протягом шести місяців після його смерті.

ОСОБА_2 зустрічні позовні вимоги підтримала, первісний позов не визнала. Пояснила суду, що фактичні шлюбні відносини між її батьками виникли з січня 1953 р„ коли вони стали разом проживати у батьків її матері по вул..Тракторній, 19 в м.Харкові, та разом будували спірний будинок.

Представник Харківської міської ради у судове засідання не заявився, просив суд про розгляд справи у його відсутності.

Суд, заслухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, дійшов висновку про наступне.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Немишлянскій Набережній, №27 в м.Харкові в КП «ХМБТІ» зареєстрований на ім*я ОСОБА_3 на підставі договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідчений 24.08.1953 р.

Згідно відмітки у техпаспорті, виготовленому станом на 03.09.1988 p., земельна ділянка за вказаною адресою площею 487 кв.м. зареєстрована на підставі рішення виконкому № 154 від 24.05.1955 р.

Крім того, техпаспорт (як за 1988 р., так і за 2009 р.) містить записи щодо часу побудови житлового будинку літ.А-1 та житлової прибудови А-1 - 1955 рік.

16.01.1955 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що він є рідним братом ОСОБА_5, матері ОСОБА_2 У 1953 р. він був зареєстрований та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. Його сестра, ОСОБА_5, познайомилась з ОСОБА_3 і вони вирішили стати сім*єю, жили в окремому флігелі за цією ж адресою, сім*я свідка допомогала їм у придбанні будматеріалів. Восени 1953 р. вони почали будувати спірний будинок.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона є рідною сестрою ОСОБА_5, матері ОСОБА_2 Вона пам*ятає, що ОСОБА_3 у них жив. Він з ОСОБА_5 з січня 1953 р. привозив будівельні матеріали, а влітку 1953 р. йому дали земельну ділянку і вони почали будувати будинок. У 1955 р. вони одружились, коли була збудована одна кімната. ОСОБА_5 і ОСОБА_3 працювали і купували будівельні матеріали за спільні кошти.

Свідок ОСОБА_9, їх сусід, пояснив суду, що у 1953 р. він отримав земельну ділянку під забудову по вул..Немишлянській Набережній, 35. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 теж неподалік від нього будувались і вони спілкувались. ОСОБА_3 казав, що ОСОБА_5 - його дружина. Сусіди швидше закінчили будівництво, ніж він.

Враховуючи пояснення свідків, а також ту обставину, що право власності на спірний будинок у КП «ХМБТІ було зареєстровано вже після одруження ОСОБА_3 і ОСОБА_5, як і земельну ділянку площею 487 кв.м., суд вважає обґрунтованими доводи зустрічного позову щодо визнання спірного будинку спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_10

Пояснення свідка ОСОБА_11, як докази заперечень ОСОБА_1 проти зустрічної вимоги про визнання спірного будинку спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_10 - судом не беруться до уваги, оскільки вони є недопустимими у розумінні ст.59 ЦПК України, так як про обставини будівництва будинку свідку відомо лише зі слів померлого ОСОБА_3

16.11.1962 р. ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину спірного будинку, яку згідно п.1 ч. 1 ст.549 ЦК України (в редакції 1960 p.),

фактично прийняли в управління та володіння проживаючі у спірному будинку чоловік спадкодавиці - ОСОБА_3, та її донька ОСОБА_2, у рівних частках кожний, тобто по ? частині.

Таким чином, усього ОСОБА_3 після смерті дружини стало належати 3/4 частини (1/2 + 1/4) жилого будинку з надвірними будівлями по вул.Немишлянській Набережній, 27.

28.11.2007 р. ОСОБА_3 помер. Після його смерті із заявами про прийняття спадщини до ХДНК №12 ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, що підтверджується повідомленням ХДНК №12 від 15.10.2009 р.

У спірному будинку, окрім спадкодавця, були зареєстровані його діти - ОСОБА_2, яка жила у будинку постійно, та ОСОБА_1, який за вказаною адресою був зареєстрований до 18.06.2009 р.

Суд вважає, що наявність реєстрації у спірному будинку ОСОБА_1 є підставою вважати вказану адресу його постійним місцем проживання (на час відкриття спадщини).

Таким чином, спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, згідно ч.3 ст..1268 ЦК України, автоматично прийняли його діти, спадкоємці першої черги за законом - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, у рівних частках кожний, тобто по 3/8 частин (3/4 : 2).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Так, за ОСОБА_1 суд визнає право власності на 3/8 частин жилого будинку з надвірними будівлями по вул.Немишлянська Набережна №27 в м.Харкові, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, за ОСОБА_2 - право власності на 1/4 частину у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 та на 3/8 частин у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, а всього на 5/8 частин спірного жилого будинку.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст.10, 59, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України,

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частин жилого будинку з надвірними будівлями по вул.Немишлянська Набережна №27 в м.Харкові, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину жилого будинку з надвірними будівлями по вул.Немишлянська Набережна №27 в м.Харкові, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, та на 3/8 частин у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, а всього визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/8 частин жилого будинку з надвірними будівлями по вул.Немишлянська Набережна №27 в м.Харкові.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя -