РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2010 року Волноваський районний суд Донецької області

в складі головуючого - судді Голуб Т.І.

при секретарі Метьолкіной Н.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2009 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди. Посилалась на те, що 21.09.2008 року біля 2 годин вона та ОСОБА_5 зайшли до магазину, який розташований по вул. Леніна, 7а в с. Оленівка Волноваського та належить на праві власності ОСОБА_3, щоб купити сигарети та морозиво. Працююча неофіційно у магазині у якості продавця відповідачка ОСОБА_2 дала їм товар. Оскільки їй та ОСОБА_5 здалось, що названа продавцем ціна товару більша ніж у інших магазинах, то вони стали вимагати дати їм чек, але відповідачка відмовилась від його надання і між ними сталася свара, в результаті якої вони з ОСОБА_5 відмовились платити за товар і вона кинула морозиво ОСОБА_2 у віконце магазину. Після цього відповідачка із балончика бризнула їй у обличчя якоюсь хімічною рідиною, від чого вона отримала хімічний опік кожи параорбітальной області слизової вік та рогової оболонки зліва другого ступеня, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров*я, що підтверджується актом судово-медичного засвідчення №133. Згідно постанов органів дізнання Волноваського РВ від 29.09.2008 року та 24.11.2008 року у відношенні ОСОБА_2 було відмовлено у порушенні кримінальної справи за ст. 296 КК України на піставі ст.6 п.2 КПК України, які ОСОБА_2 не оскаржила. За її скаргою до суду про порушення кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2 за ст. 125 ч.2 КК України кримінальна справа була порушена та у подальшому під час її розгляду була закрита на підставі Закону України «Про амністію» від 26.12.2008 року, яке ОСОБА_2 також не оскаржила, що не звільняє її від зобов*язання сплатити моральну шкоду. Винними діями відповідачки їй були спричинені легкі тілесні ушкодження, які супроводжувались сильним фізичним болем в очах, що ускладнювало виконання її трудових обов*язків, які пов*язані з роботою на комп*ютері, вона не читала книги, не дивилась телевізор, не допомогала батькам у веденні домашнього господарства, що порушувало її нормальний життєвий уклад, тому просить суд стягнути з відповідачки моральну шкоду у розмірі 5000 гр., а з відповідача ОСОБА_3 стягнути судові витрати, понесені у зв*язку з наданням їй правової допомоги у розмірі 2000 гр. 24.11.2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пояснюючи, що в ніч з 20 на 21 вересня 2008 року відповідачі, які знаходились у стані алкогольного сп*яніння, дійсно прийшли до магазину ОСОБА_3, у якому вона торгувала в цей день, оскільки останній захворів та купили морозиво. Сигарети ОСОБА_4 вона не дала, т.я. вважала, що їй ще не виповнилось 18 років. Після цього вони обидва стали виражатись на її адресу нецензурною лайкою, ОСОБА_5 став бити ногами по дверях магазину та кидати у віконце сигаретні окурки, а ОСОБА_4 кинула у вікно морозиво. Вона хотіла кзакрити вікно, але остання не давала їй цього зробити, утримувала дверцята руками та намагалась вдарити її і тільки після цього з метою захистити себе вона дістала із сумочки балончик лаку для волосся та бризнула їм у тамбур магазину, де знаходилась ОСОБА_4 В результаті неправомірних дій відповідачів вона перенесла нервовий стрес та 21.09.2008 року зверталась до лікарні за медичною допомогою, приймала заспокійливі ліки. Крім того, 27.03.2009 року у суді їй стало відомо, що ОСОБА_4 звернулась до суду із скаргою на неї та у її відношенні порушена кримінальна справа за ст. 125 ч.2 КК України, тому розхвилювалась і у неї стався самоаборт, тому просить суд стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 15 тис. гр. та судові витрати.

Позивачка ОСОБА_4 у судове засідання не заявилась, надана письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу у її відсутність, на задоволенні своїх позовних вимог наполягає, зустрічний позов ОСОБА_2 не визнає.

Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив позовні вимоги позивачки, на їх задоволенні наполягає, позов ОСОБА_2 не визнає, оскільки остання не оскаржувала постанови органів дізнання та суда, що свідчить про те, що вона була згодна з викладеними в них обставинами, які у повному обсязі підтверджують, що вона є винною у скоєнні злочину, передбаченому ст. 125 ч.2 КК України. Доказів неправомірності дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_2 суду не надала.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов ОСОБА_4 не визнали, на задоволенні своїх позовних вимог ОСОБА_2 наполягає.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не заявився, надав письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги ОСОБА_2 не визнає.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що постановами органів дізнання Волноваського РВ УМВС України в Донецькій області від 29.09.2008 року та 24.11.2008 року встановлено, що 21.09.2008 року біля віконця магазину ОСОБА_2, яка торгувала у ньому, умисно на почві виниклих неприязних стосунків, в ході сварки з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, бризнула хімічною рідиною з балончику в тамбур магазину, де знаходилась ОСОБА_4 та попала їй в обличчя, спричинивши легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоровая і саме це було підставою для відмови у порушенні кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2 за ст. 296 КК України. Вказані в постановах обставини є встановленими та не оскаржувались ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернулась після цього, як потерпіла, із скаргою до суду про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2Є за ст. 125 ч.2 КК України. Кримінальна справа судом була порушена, але під час слухання справи ОСОБА_2 заявила клопотання про застосування до неї ЗУ «Про амністію» та закриття справи. Постановою суду від 18.05.2009 року, яке набрало чинності, справа була закрита, а ОСОБА_2, як підсудна, звільнена від кримінальної відповідальності, але це не звільняє її від сплати, завданої її діями, шкоди.

У результаті неправомірних дій з вини відповідачки ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_4 була заподіяна моральна шкода, яка полягає в спричиненні їй легких тілесних ушкоджень, що супроводжувалось фізичним болем та неможливістю на деякий час нести повноцінний спосіб життя.

З огляду на вищевикладене, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивачки, ступень вини відповідачки, яка завдала їй моральної шкоди під час скоєння злочину в результаті неправомірної поведінки позивачки та ОСОБА_5 у громадському місті, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 300 гр.

Суд вважає необхідним відмовити позивачці ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 понесених нею витрат на правову допомогу, оскільки судом не встановлено вини відповідача у спричинені їй тілесних ушкоджень і ОСОБА_2 на момент скоєння злочину не знаходилась з ОСОБА_3 у трудових правовідносинах.

Суд також вважає, що ОСОБА_2 у судовому засіданні не навела доказів, які б підтверджували наявність винних дій відповідачів за її зустрічним позовом та їх зв*язок з настанням спричиненої їй моральної шкоди, тому у задоволенні зустрічних позовних вимого необхідно відмовити.

На підставі ст. 1167 ЦК України, ст. 84 ЦПК України, керуючись ст.ст. 60,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 300 гр. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня оголошення рішення й подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до Апеляційного суду Донецької області, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: