Апеляційний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого Ткач О.І.

Суддів: Бахметової В.Х, ОСОБА_1

при секретарі Жовняревич Т.М.

з участю ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кременецького районного суду від 4 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кременецького районного суду від 4 березня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги щодо розірвання шлюбу із ОСОБА_4, посилаючись неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції не враховано того факту, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї є неможливим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволення виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено достатньо підстав для розірвання шлюбу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.06.1970 року. Від вказаного шлюбу у сторін є двоє повнолітніх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України "Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення."

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України "Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу."

Таким чином, суд першої інстанції враховуючи те, що позивач не довів того, що сторони проживають окремо, шлюбні відносини носять формальний характер та збереження сім'ї неможливе, дійшов вірного висновку про відсутність підстав для розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4

При вказаних обставинах судове рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кременецького районного суду від 4 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом вірно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області ОСОБА_6