Справа № 2 - 122/ 2010р.
РІШЕННЯ

іменем України

19 жовтня 2010 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Слиша А.Т..

при секретарі - Шетерляк М.Є.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя , суд, -

встановив:

10 квітня 2009 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно та розподіл майна подружжя. 1 березня 2010 року позивач в порядку ст.31 ЦПК України звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить здійснити розподіл спільного майна подружжя, присудивши позивачу Vi ідеальну частку від нерухомого майна подружжя.

В обгрунтування заявленого позову покликається на те, що під час шлюбу з відповідачкою ними було придбано квартиру за адресою АДРЕСА_1 вартістю 9 085 гривень та гараж для автомобіля у м. Бориславі по вул..Тернавка. Нерухоме майно було придбано спільні сімейні кошти. Згідно ст.ст.60,63,70 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, набутим подружжям і випадку поділу майна їх частки є рівними. Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати за ним х/г ідеальної частки від нерухомого майна подружжя.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, надіслав заяву в якій просить позов розглядати у його відсутності, суд відповідно вимог ст.169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів.

Представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 3 квітня 2009 року в судовому засіданні посилався на те, що сторони зареєстрували шлюб 1988 року. Рішенням Бориславського міського суду шлюб між сторонами був розірваний. 30 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області шлюб між сторонами розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №137.

Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час шлюбу сторонами було придбано квартиру за адресою АДРЕСА_1 вартістю 9 085 гривень та гараж для автомобіля у м. Бориславі по вул..Тернавка. Просить суд визнати за позивачем 1/2 ідеальної частки від нерухомого майна подружжя.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, причини неявки суд не повідомила, суд відповідно вимог ст.169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів.

Представник відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 12 лютого 2010 року, позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що відповідач є інвалідом З групи. Відповідач з часу розірвання шлюбу постійно проживає в Росії, там у нього інша сім'я. Відповідач за особисті кошти проводить поточний ремонт у квартирі, замінила вхідні двері, вікна у квартирі. З відповідачкою постійно проживає ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка навчається в Бориславському професійному ліцеї денного відділення і знаходиться на неповному державному забезпеченні. Позивач аліментів на утриманні доньки не платить. Просить позовні вимоги задовольнити частково, визнати за позивачем право власності на 1/3 ідеальних частин квартири АДРЕСА_2 та 1/3 ідеальних частин гаражу , що знаходиться по вул..Тернавка у м. Бориславі, а за відповідачем 2/3 ідеальних частин квартири АДРЕСА_3 та 2/3 ідеальних частин гаражу , що знаходиться по вул..Тернавка у м. Бориславі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.61 СК України, обєктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Як вбачається з ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними та шлюбним договором.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1988 року до ЗО листопада 2006 року.

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 5 серпня 1996 року у праві приватної власності ОСОБА_4 перебуває квартира за адресою АДРЕСА_4, придбана на підставі договору купівлі-продажу від 29 липня 1996 року. Квартира складається з кухні та однієї кімнати, загальною площею 35,7 кв.м, житловою площею 25,3 кв.м та гараж цегляний, площею 21,7 кв.м, що знаходиться в м.Бориславі, по вул..Тернавка, придбаний на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2000 року.

Враховуючи, що зазначена нерухомість придбана відповідачкою під час шлюбу, суд приходить до висновку, що остання є спільним подружнім майном ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і підлягає поділу.

Як вбачається з свідоцтв про народження дітей в шлюбі сторін народилися діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, 21 травня 1991 року. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 навчається в Бориславському професійному ліцеї денного відділення та знаходяться на утриманні відповідачки ОСОБА_4

Крім цього, відповідач ОСОБА_4 є інвалідом 3 групи загального захворювання.

Відповідно до ч.3 ст.70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син. дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Враховуючи вищенаведене, , суд відступає від часток рівності і приходить до висновку, що за ОСОБА_3 слід визнати право власності на 1/3 ідеальних частин квартири АДРЕСА_2 та 1/3 ідеальних частин гаражу , що знаходиться по вул..Тернавка у м. Бориславі, а за відповідачем ОСОБА_4 - 2/3 ідеальних частин квартири АДРЕСА_3 та 2/3 ідеальних частин гаражу , що знаходиться по вул..Тернавка у м. Бориславі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.4,10,60,88,212,215,218 ЦПК України, ст.ст.60,61,63,69,70,71 СК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 ідеальних частин квартири АДРЕСА_2 та 1/3 ідеальних частин гаражу , що знаходиться по вул..Тернавка у м. Бориславі.

Визнати за ОСОБА_4 2/3 ідеальних частин квартири АДРЕСА_3 та 2/3 ідеальних частин гаражу , що знаходиться по вул..Тернавка у м. Бориславі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 46 грн.80 коп судового збору та 20 витрат на ІТЗ

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області.

Головуючий Слиш А.Т.