Справа №22-ц-561/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Жмаки В.Г.,

суддів - Рибалки В.Г., Сибільової Л.О.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 січня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановила:

У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до місцевого суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням нею навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно до 30 червня 2013 року.

Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що вона навчається на першому курсі денної форми навчання в Київському національному педагогічному університеті ім. М.П.Драгоманова, отримує стипендію, якої не вистачає для забезпечення її потреб та проживання, її мати перебуває на обліку в центрі зайнятості і отримую допомогу як безробітня, а тому не в змозі надавати їй допомогу. В зв'язку з цим, що вона потребує матеріальної допомоги, та батько, який припинив виплату аліментів після досягнення нею повноліття, має можливість надавати таку допомогу, уточнивши позовні вимоги просила стягнути аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 січня 2010 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки на період її навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що місцевий суд неповно з'ясував всі обставини, які мають значення для справи, а саме, що відповідач є працездатного віку, має доходи від підробітків ремонтами квартир та заробітків за межами України, має автомобіль іномарку, проживає разом зі своєю матір'ю, але особисті рахунки їх поділені.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову за слідуючих обставин.

У відповідності з п.1 п. З ст. 309 ЦПК України однією із підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни його є невідповідність висновків суду обставинам справи.

На думку колегії суддів, не ґрунтується на матеріалах справи висновок суду про те, що відповідач ОСОБА_3 не має можливості надавати матеріальну допомогу дорослій дитині і він зроблений без врахування положень ст.ст.182, 200, 201 СК України. А одна лише та обставина, що відповідач не працює, сама по собі не може бути підставою для такого висновку.

Своє звернення до суду позивачка обґрунтовувала тим, що вона навчається на денній формі навчання в Київському національному педагогічному університеті ім.М.П.Драгоманова, розмір стипендії, який вона отримує є недостатнім для забезпечення

2

потреб проживання. її мати з якою вона проживає, знаходиться на обліку в центрі зайнятості і отримує допомогу як безробітня 500 гри. щомісячно, а тому не має змоги надавати їй матеріальну допомогу.

Ч.2 ст.200 СК України передбачає, що при визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відмовивши в задоволенні позову, місцевий суд не врахував наведених обставин про матеріальні можливості матері позивачки щодо надання допомоги позивачці.

Ст. 199 СК України передбачає обов'язок обох батьків утримувати своїх дітей до досягнення 23 років, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Мати позивачки виконує цей обов'язок за рахунок допомоги по безробіттю, оскільки інших джерел прибутку не має.

Як не працюючий і працездатний в віці 43 роки, відповідач не позбавлений як права на працю, так і на отримання допомоги, по безробіттю, хоч цими правами не скористався. Не грунтується на матеріалах справи твердження суду про те, що відповідач знаходиться на утриманні матері пенсіонерки, і крім того, такий висновок не може бути підставою для звільнення від обов'язку утримувати свою дитину.

Дійшовши висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає за можливе ухвалити нове рішення про задоволення позову. На підставі положень ст.ст.200, 182 СК України, з урахуванням вимог позивачки та інших обставин справи колегія суддів визначає розмір аліментів на повнолітню позивачку у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно. При цьому колегія суддів враховує і ту обставину, що на попередньому судовому засіданні відповідач визнав позов, і не заперечував проти стягнення з нього Ул частини заробітку.

Крім того, з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.199, 200, 201 СК України, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія судді, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 січня 2010 року в даній справі скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 у розмірі 300 (триста) грн. щомісячно, починаючи з 14 грудня 2009 року по 30 червня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді