Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2010 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючої судді БЕРДАН Н.В.

секретаря Слободян Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша цивільний позов Люри

ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Калуш про стягнення невиплаченої доплати дітям війни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з цивільним позовом і просить визнати дії Управління пенсійного фонду України в м. Калуш щодо відмови у підвищенні розміру пенсії, як дитині війни, неправомірними та зобов'язати зробити перерахунок з липня 2007 по грудень 2009 р. як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виплатити її.

Позивач посилається на ті обставини, що він є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте така доплата не здійснювалася із посиланням на зупинення у 2006 - 2008 роках Законами України про державний бюджет на відповідний рік ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Вважає відмову відповідача неправомірною, виходячи із того, що рішеннями Конституційного суду України від 11.10.2005 року по справі №8 - рп/2005 та від 9.07. 2007 року № 6- рп /2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком встановлюється за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Виходячи із встановлених Законами України про державні бюджети за відповідні роки розмірів прожиткового мінімуму за відповідні періоди, позивач вважає, що йому недоплачено за 2007 - 2009 рр.- 2644,33 грн.

Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача, Управління пенсійного фонду в м. Калуш у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій зазначив, що справу просить розглядати у відсутності представника. Як вбачається із змісту поданого заперечення, відповідач не визнає позов.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно ст. 28 ЗУ „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " мінімальний розмір пенсії за віком, визначений цією статтею, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом і не поширюється на правовідносини що виникають на підставі інших законів. Такого ж висновку дійшов і Конституційний Суд. ПФУ у 2007 р. реалізував програму КПИВ 3508100 "Дотація Пенсійному фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами.

Законом України «Про державний бюджет на 2006 рік» зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Інших законодавчих актів по даному питанню на 2006 рік не приймалося. Ст.6 Закону діє з 09 липня 2007 року відповідно до рішення Конституційного Суду України, тому підстав для задоволення позову з 01.01.2006 р. по 09.07.2007 р. немає. З 01 січня 2008 року механізм реалізації положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», згідно якої дітям війни до пенсії виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач у відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням управління праці та соціального захисту населення Калуської райдержадміністрації №463453 виданого управлінням Пенсійного фонду в м. Калуш.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, виплачується на тридцять відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 110 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» передбачено проведення виплат, передбачених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2006 році поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Тобто вказаним Законом України було визначено умови реалізації права на отримання дітьми війни підвищення пенсії на тридцять відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом «Про державний бюджет на 2007 рік» дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено. Також Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено у новій редакції, згідно якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Проте рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року по справі №1 -29/2007 були визнані неконституційними положення ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», а отже відновлено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Крім цього рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року було визнано такими, що не відповідають Конституції України положення розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Всупереч вказаним обставинам, управлінням Пенсійного фонду України в м. Калуші підвищення пенсії позивачу не проводилося і належні йому до виплати суми не нараховувалися та не виплачувалися. Обмеження будь-яких прав чи свобод людини можливе лише у випадках, передбачених Конституцією України і може мати місце в умовах воєнного або надзвичайного стану. Інші випадки зменшення обсягу гарантованих прав та свобод людини не допускаються.

Тому такі дії відповідача щодо не проведення підвищення пенсії позивачу на тридцять відсотків мінімальної пенсії за віком є неправомірними.

За таких обставин суд вважає, що порушено право позивача на отримання підвищення пенсії в розмірі, визначеному Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом України, не можуть бути обмежені або скасовані Іншими нормативними актами. Також ст.22 Конституції України передбачено, що при прийняті нових законів або внесення змін у чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Тому суд також вважає, що встановлення з 01 січня 2008 року постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» механізму реалізації положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно якої діям війни до пенсії виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни є істотним звуженням обсягу прав дітей війни, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно із ст.110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» проведення виплат, передбачених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2006 році здійснюється поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі у

порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з комітетом Верховної

Ради України з питань бюджету. Тобто вказаним Законом України було визначено умови реалізації права на отримання дітьми війни підвищення пенсії на тридцять відсотків

мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим Конституційним Судом України при ухваленні рішень від 09 липня 2007 року та 22 травня 2008 року не вирішувалося питання про неконституційність ст.110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік». У зв'язку з цим вказані рішення Конституційним Судом України щодо стягнення недоплаченої позивачці щомісячної державної доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за 2006 рік преюдиціального значення не мають, а тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Законами України про Державний бюджет на відповідні роки були встановлені розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність І виходячи із вказаних розмірів слід проводити розрахунок недоплаченої щомісячної державної допомоги до пенсії.

Оскільки, як було зазначено више, рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року та 22 травня 2008 року щодо даних правовідносин мають преюдиціальне значення,

а також враховуючи викладену у рішенні мотивацію. Конституційний Суд України вважає в

цілому такою, що не відповідає ст.ст. 1, 3, 6, 8. 19, 21,22, 92, 95 Конституції України практику

зупинення законами України про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій та гарантій, тому відповідач зобов'язаний І в подальшому

здійснювати нарахування позивачу доплати до пенсії згідно Із ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції, що діяла до внесення до вказаного Закону України

змін підпунктом 2 пункту 41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закон; України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін

до деяких законодавчих актів України».

Що стосується позовних вимог за 2009 рік, то після скасування Конституційним судом України 22.05.2008 року окремих положень Закону України «Про державний бюджет» було прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530, якою передбачено, що розмір підвищення дітям війни встановлюється на рівні підвищення для ветеранів війни, а саме 10 % прожиткового мінімуму.

Суд вважає, що дана постанова має нижчу юридичну силу ніж Закон України «Пре соціальний захист дітей війни» та суперечить ст.. 6 цього Закону. А тому позовні вимоги позивача за 2009 рік слід задоволити.

З врахуванням викладених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимога підлягають частковому задоволенню і дії відповідача щодо відмови у підвищенні розмір) пенсії позивачу, як дитині війни, слід визнати протиправними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з врахуванням розміру щомісячної державне соціальної допомоги у розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком щомісячне відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в попередній редакції.

На підставі вищеиаведеного. ст. ст. 22, 124 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. З, 6 Закот України «Про соціальний захист дітей війни», рішень Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6 - рп/2007 та від 22 травня 2008 року №10 - рп/2008, керуючись ст. ст 209,212,214-215, ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Калуш здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року , з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно з врахуванням шомісячного підвищення пенсії на тридцять відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, що діяла до внесення до вказаного Закону України змін підпунктом 2 пункту 41 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про! Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», з урахуванням виплачених сум.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-, Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуюча: