АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
категорія трудові Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2листопада 2010 року

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого- Кукліної Н.О.,

суддів Черкасова В.В.,Пономаренко Ю.А.

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «48 завод залізничної техніки» на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «48 завод залізничної техніки» про стягнення заборгованості по несплаченій заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримку виплати заробітної плати,-

ВСТАНОВИЛА:

18 січня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства «48 завод залізничної техніки», в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по несплаченій заробітній платі на суму 17491,92 грн., середній заробіток за час затримку виплати заробітної плати в сумі 20990,28 грн. суму неповернутої позики в розмірі 71851,89 грн. а також судові витрати.

Відповідач позовні вимоги визнала частково, а саме в сумі 13335,93 грн. заборгованості по невиплаченій заробітній платі, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати остаточного розрахунку при звільнені позовні вимоги не визнав, посилаючись на ті обставини, що 18 серпня 2008 року було розпочато процедуру банкрутства підприємства на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 18.08.2008 року та було встановлено мораторій щодо припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання зобовязань. Т аким чином, несвоєчасна сплата заборгованості по заробітній платі має місце не з вини підприємства.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Стягнуто з Державного підприємства «48 завод залізничної техніки» на користь ОСОБА_1 заборгованість по невиплаченій заробітній платі за листопад 2008 року, грудень 2008 року, січень 2009 року, березень 2009 року, квітень 2009 року в сумі 17491,92 грн., нарахувавши та виплативши ОСОБА_1 коефіцієнт інфляції у звязку з невчасною виплатою заробітної плати з урахуванням сум сплати податків та обовязкових платежів у державний бюджет. В частині стягнення середнього заробітку за час затримки проведення остаточного розрахунку ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог було відмовлено.Стягнуто з Державного підприємства «48 завод залізничної техніки» на користь держави державне мито в сумі 174,92 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду 120 грн.

В апеляційній скарзі Державне підприємство «48 завод залізничної техніки» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на ті обставини, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, неповно зясував обставини, що мають значення для вирішення справи.

Вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд постановляючи рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, обгрунтовано виходив з того, що відповідачем була своєчасно не виплачена позивачу заборгованість по несплаченій заробітній платі з урахуванням всіх податків та обов'язкових платежів до бюджету у сумі 17491,92грн., яка підлягає примусовому стягненню.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справи.

Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі надання сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Матеріали справи містять дані про те, що позивач перебував з відповідачем в трудових відносинах з 13.08.2008 року до 15.04.2009 року, працюючи начальником підприємства.

З довідки, яку видав відповідач 13.05.2009 року за № 211 позивачу, вбачається, що заборгованість по заробітній платі за період: листопад 2008 року -2430,75 грн., грудень 2008 року - 2451,89 грн., січень 2009 року-2452,82 грн, березень 2009 року - 2480,18 грн, квітень 2009 року - 7676,28 грн, що в цілому складає 17491,92 гривень.

В судове засідання суду 1 інстанції відповідач надав довідку без номеру від 23.09.2009 року згідно з якою суму заборгованості по невиплаченій заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 31.03.2009 року згідно з актом перевірки аудиторської фірми складає 17629,28 гривень, вказавши також, що за квітень 2009 року позивачу нараховано до сплати 3393,37 гривень, що на 4278,91 грн. менш ніж в довідці виданій 13.05.2009 року. Також відповідач вказує, що сплатив позивачу в квітні 2009 року заборгованість в сумі 7686,72 гривні.

Згідно з платіжною відомістю від 03.04.2009 року позивачу дійсно було сплачено 2463,94 грн. заробітної плати за лютий 2009 року, а згідно з платіжною відомістю від 16.04.2009 року позивачу дійсно було сплачено 5222,78 грн. заробітної плати за вересень - жовтень 2009 року.

Відповідно до акту аудиторської перевірки заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 по заробітній платі по рахунку 661 склала на 31.03.2009 року 15379,28 гривень, а по невиплаченому лікарняному по рахунку 663 суму 2250 гривень, що складає 17629,28 гривень, як вказано в довідці від 23.09.2009 року.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції про те, що доводи представника відповідача про сплату частки заборгованості відповідачем позивачу в квітні 2009 року в сумі 7686,72 грн. та зменшення розміру його заробітної плати до 3393,37 грн. є безпідставними та недоведеними, оскільки відповідач в своїй довідці від 13.05.2009 року вказав, що розмір заробітної плати за квітень 2009 року складає 7676,28 грн.

Правильні висновки суду 1 інстанції, що сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 17629,28 грн., як вказано в акті аудиторської перевірки, але оскільки суд не мав можливості вийти за межі позовних вимог, тому суд правильно стягнув на користь позивача 17491,92 грн., як вказано в довідці від 13.05.2009 року.

Крім того, правильні висновки суду 1 інстанції про необгрунтованість вимог позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати в сумі 20990,28 грн, оскільки ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.08.2008 року стосовно Державного підприємства «48 завод залізничної техніки» розпочато процедуру банкрутства та встановлено мораторій щодо припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання зобов'язань. Таким чином правильні висновки суду, що несвоєчасна сплата заборгованості по заробітній платі має місце не з вини підприємства.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що відповідачем заробітна плата не виплачена своєчасно, чим порушені вимоги ст.21,115,116 КЗпП України.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стягненню з Державного підприємства «48 завод залізничної техніки» на користь ОСОБА_1 підлягає сума заборгованості в розмірі 17491,92грн. згідно довідки від 13.05.2009 року.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Доводи, які викладено в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують

В звязку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.1ч.1ст. 307, 308, п.1 ч.1 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «48 завод залізничної техніки» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 05 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -