РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 2-1869/10

пр. № -

14 жовтня 2010 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді: Т.О. Величко

при секретарі: В.О. Оберемко

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Третя особа: Акціонерний комерційний банк «Аркада» про визнання права спільної сумісної власності

В С Т А Н О В И В:

Позивач у справі звернулась до відповідача із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 15. 02.1992 р по 16.01.2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 Зазначала, що під час шлюбу з відповаідачем, відповаідачем ОСОБА_5 на підставі Розпорядження КМДА №1240 від 17.06.1998 р «Про заходи щодо реалізації в м. Києві молодіжної житлової політики» було укладено Кредитний договір з АКБ «Аркада» та отримано кредитні кошти в сумі 45 307,25 грн. на інвестування в житлове будівництво до 01.01.2029 року, при цьому сума кредиту та пільгова відсоткова ставка були визначені виходячи з того, що родина ОСОБА_3 складалася з трьох осіб. А тому вважає, що кредитний договір відповідачем був укладений в інтересах сім»ї і квартира АДРЕСА_1 набута відповідачем в період перебування за кошти, які сплачені за кредитним договором має вважатись спільною сумісною власністю подружжя.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві та на підставі пояснень та доказів долучених до матеріалів справи.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, подав докази, якими обгрунтовував запереченя проти позову, посилаючись на те, що позивачка ніколи не була зареєстована за спірною квартирою № 231, будинку №23/15 по вул. Клавдієвській у м.Києві, не сплачувала кредитні внески, право власності на спірну квартиру оформлено лише на нього, і кредит на спірну трьокімнатну квартру йому надали по знайомству, а не з урахуванням дитини та дружини.

Третя особа: представник АКБ « Аркада», належнтим чином повідомлений про дату судового засідання у судове засідання не з»явився, заяв про поважні причини неявки до суду не подав, про свою участь у судовому засіданні не повідомив.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України та Кодексу про шлюб та сім»ю Української РСР.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.02.1992 року по 16.01.2007 року, (а.с.8-9.17-18). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено Свідоцтвом про народження (а.с.10).

Судом встановлено, що відповідачем у справі ОСОБА_5П у період перебування у шлюбі. було укладено Кредитний договір №123 від 10.12.1998 року (а.с.69-71) з АКБ «Аркада» та отримано кредитні кошти в сумі 45 307,25 грн. на інвестування у житлове будівництво квартири АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що в період перебування у шлюбі, відповідачем у справі сплачувалися внески за вказаним кредитним договором ( а.с.30-47).

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами у справі позивачем ОСОБА_6 сплачено кредитний внесок у розмірі 19 тис. грн. ( а.с.11) за інвестування спірної квартири.

Судом встановлено, що Свідоцтво на право власності на спірну квартиру (а.с.19) видано на ім»я ОСОБА_3.

Судом встановлено, що згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09.04.2009 року (а.с.26-27), залишеним без змін Апеляційним судом м. Києва ( а.с.28-29) за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про поділ майна та виділення частини квартири у власність, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ст. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що при вирішення спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно набутого майна,наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясувати джерело і час його придбання.

Згідно із зазначеними нормами при вирішенні питання про визнання майна подружжя їх спільною сумісною власністю чи особистою приватною власністю з»ясуванню підлягають, як підстави й час набуття такого майна, так і джерела його придбання.

Як вбачається із матеріалів справи спірна квартира АДРЕСА_1, була набута відповідачем ОСОБА_3, не у дар, на в порядку спадкування, а шляхом інвестування коштів у будівництво у період перебування у шлюбі з позивачем ОСОБА_6 Таким чином, у результаті придбання подружжям квартири в кредит боргові зобов»язання перед позикодавцем несуть як чоловік так і дружина, а не тільки той з подружжя, хто підписав кредитний договір. При цьому юридично важливою обставиною є те, що кредит наданий державою на сім»ю, є кредитом саме для забезпечення молодих сімей житлом.

Відповідно до ст.ст. 22, 23 КпШС Української РСР , який діяв на час виникнення у подружжя ОСОБА_6 майнових прав та обов»язків майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівним правами на майно, і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладені угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення угод по відчуженню спільного майна подружжя, що потребують обов»язкового нотаріального засвідчення, згода другого з подружжя повинна бути висловлена у письмовій

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Як вбачається із матеріалів справи сторони у справі про визнання недійсним договору Кредиту в судовому порядку не визнавали, з іншими позовами щодо порядку виконання цього договору не зверталися.

На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно досліджені докази, суд приходить до висновку про те, щопозов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 11, 57,58, 60, 62, 63, 64, 208, 209, 212- 215, 218, 294, ЦПК України, ст.ст. 22-29 КПшС Української РСР, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_6 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на квартиру231, будинку №23/15 по вул. Клавдієвській у м.Києві.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі відсутності осіб, які брали участь у справі протягом десяти днів з часу отримання копії рішення суду.

Суддя: Т.О. Величко