Апеляційний суд Житомирської області
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ Іменем України

„10" листопада 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді: Миніч Т.І.,

ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_3,

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Попільнянського районного суду від 21 вересня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

встановив:

У серпні 2010 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом. Просила стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1500 грн., та на утримання доньки ОСОБА_6 - в розмірі Ч частини заробітку відповідача. При цьому посилалася на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають двоє дітей. ОСОБА_7 навчається на другому курсі Київського міжнародного університету і в зв"язку з цим потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_6 є непрацездатною за станом здоровая і також потребує матеріальної допомоги. Відповідач^ має можливість надавати матеріальну допомогу на дітей, проте в добровільному порядку своїх батьківських обов'язків не виконує.

Рішенням Попільнянського районного суду від 21 вересня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 щомісячно аліменти на утримання повнолітньої доньки (інваліда 2 групи) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі Ч частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян безстроково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн. щомісяця на час навчання до 1 липня 2013 року. Аліменти стягнуто з 19 серпня 2010 року. Цим же рішенням з відповідача на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування зазначеного рішення, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з"ясування судом обставин справи. Зокрема зазначає, що він матеріально не спроможний надавати допомогу дітям у визначеному судом розмірі.

В апеляційному суді ОСОБА_4 відмовився від апеляційної скарги на рішення суду в частині вимог про стягнення аліментів на доньку ОСОБА_8. Ухвалою від 10 листопада 2010 року відмова від апеляційної скарги прийнята судом і апеляційне провадження в справі в цій частині вимог закрито.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в шлюбі з 17 березня 1990 року до 9 липня 2010 року (а.с.З,7-8).

Від спільного проживання мають повнолітніх доньок: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з матір"ю (а.с.4,5,10).

ОСОБА_6 визнана інвалідом 2 групи з дитинства та отримує пенсію в розмірі 709 грн. (а.с.6,11).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатним, має можливість надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, і не надав доказів про неспроможність надання такої допомоги.

Проте, з такими висновками суду погодитись неможливо.

Згідно з ч.І ст.199 СК, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року „Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття, виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; недосягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у зв"язку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто, у випадку відсутності хоча б однієї із зазначених обставин на батьків не може бути покладено обов"язок утримувати повнолітню дитину.

З матеріалів справи вбачається, що донька сторін ОСОБА_9 навчається на другому курсі Київського міжнародного університету денної форми навчання на платній основі (а.с.18). Термін навчання до 1 липня 2013 року. Враховуючи вартість навчання, суд обгрунтовано вважав, що вона потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, позивачкою не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати таку допомогу, хоча відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК обов'язок доказування своїх вимог покладено саме на неї.

Вимоги позивачки спростовуються наданою відповідачем копією трудової книжки, згідно якої він звільнений з роботи 2 6 липня 2010 року та з 28 жовтня 2010 року перебуває на обліку в центрі зайнятості як шукаючий роботу.

Інших доказів, які б свідчили про отримання відповідачем будь-яких доходів, жодною із сторін не надано.

За наведених обставин підстав для задоволення позову не було. Відповідно до п.З ч.І ст.309 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову в позові.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.209,304,307,309,313, 314,316 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволити. Рішення Попільнянського районного суду від 21 вересня 2010 року скасувати, ухваливши нове.

Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позову до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: