Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-6062/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.

при секретарі Вєтлугіної Г.С.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, де зазначив, що 17.06.2008 року з відповідачем було укладено договір позики № 000170, згідно якого він передав відповідачу у боргу 10000 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 34 %, який зобовязався повернути в строк до 17.06.2009 року. 17.07.2008, 18.09.2008 та 16.01.2009 року з відповідачем було укладено додаткові угоди, згідно яких змінилася сума позики, відсотки та строк повернення суми позики. Однак відповідач свої зобовязання по договору виконав частково, суму позики та проценти повернув не в повному обсязі, строк договору скінчився, у звязку з чим позивач просить стягнути на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 9600 грн., 3701,27 грн. проценти, 121,51 грн. 3% річних за час прострочення та понесені судові витрати.

Позивачка надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений, заперечень щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи без його участі до суду не звертався.

Суд, за письмовою згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України, за відсутністю відповідача.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Судом установлено, що 17.06.2008 року між ОСОБА_3 та приватним підприємцем ОСОБА_2 укладено договір позики № 000170.

Відповідно до п. 2.1 Договору відповідачу було надано суму позики у розмірі 10000 грн.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 Договору строк надання позики позичальнику становить один рік, остаточною датою повернення позики є 17.06.2009 р.

Крім того, судом установлено, що 17.07.2008, 18.09.2008 та 16.01.2009 року між ОСОБА_3 та приватним підприємцем ОСОБА_2 були укладені додаткові угоди, згідно яких змінилися: сума позики, яка складає 25100 грн., процентна ставка збільшилася до 35 %, та строк повернення позики до 13.01.2010 року. З даними умовами ОСОБА_2 погодився, про що поставив свій підпис.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором.

Судом установлено, що відповідач частково повернув суму позики та проценти позивачу, однак не в повному обсязі, у звязку з чим, станом на момент подачі позову залишок по договору позики становить 9600 грн. З 01.03.2009 по 13.01.2010 сума невиплачених відповідачем процентів за договором позики склала 3701,27 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 13.01.2010 по 16.06.2010 утворилась сума у розмірі 121,51 грн. 3% річних за час прострочення.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Таким чином, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до вимог договору, однак відповідачем зобовязання по договору не виконанні, у звязку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу по договору позики у розмірі 9600 грн., 3701,27 грн. проценти за договором, 121,51 грн. 3% річних за час прострочення, а всього на суму 13422,78 грн., на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем витратити по оплаті судового збору у розмірі 134,22 грн. та ІТЗ у розмірі 120 грн.,

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 1046-1049 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 13422,78 грн. (тринадцять тисяч чотириста двадцять дві грн. 78 коп.).

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 254,22 грн. (двісті пятдесят чотири грн. 22 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, відповідач має право подати до Ленінського районного суду м. Запоріжжя заяву про перегляд заочного рішення.

Суддя: