Рівненський міський суд Рівненської області
справа № 2-9659/10р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 липня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд

в особі головуючого судді Кучина Н.Г.

при секретарі Цимбалюк А.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства „Рівнеазот до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням.

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням.

В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі положень ст. 128 Житлового кодексу України, глави II «Примірного положення про гуртожитки», затвердженого ОСОБА_5 Міністрів УРСР від 03.06.1986 року, спільного рішення адміністрації ВАТ «Рівнеазот» та профкому від 25.09.2002 року ОСОБА_2 була надана жила площа в гуртожитку № 4 за адресою: м. Рівне, вул. Макарова, 42, кім. 10. 17.01.2003 року відділом громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС за зазначеною вище адресою була проведена реєстрація ОСОБА_2 та членів його сім'ї: дружини - ОСОБА_3. Пізніше було зареєстровано їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Гуртожиток № 4 знаходиться на балансі ВАТ «Рівнеазот» і використовується для тимчасового проживання працівників підприємства. ОСОБА_2 та члени його сім'ї за місцем реєстрації не проживають, але з реєстраційного обліку не зняті.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 тривалий час не проживають за вказаною адресою, однак в добровільному порядку, шляхом подачі відповідної заяви до органів реєстрації, з реєстраційного обліку не знімаються, у зв'язку з чим ВАТ «Рівнеазот» змушений звернутись до суду з позовом, оскільки така формальна реєстрація Відповідачів створює певні перешкоди та обмежує можливості підприємства (Позивача) у повноцінному володінні та розпорядженні зазначеним нерухомим майном.

В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав і остаточно просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вигляді кімнати 10 будинку 42 по вулиці Макарова в місті Рівне.

Відповідачі в судові засідання не зявились, хоча про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та наданих доказів та постановити заочне рішення. Суд ухвалює рішення при заочному розглядів справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі положень ст. 128 Житлового кодексу України, глави II «Примірного положення про гуртожитки», затвердженого ОСОБА_5 Міністрів УРСР від 03.06.1986 року, спільного рішення адміністрації ВАТ «Рівнеазот» та профкому від 25.09.2002 року ОСОБА_2 була надана жила площа в гуртожитку № 4 за адресою: м. Рівне, вул. Макарова, 42, кім. 10.

17.01.2003 року відділом громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС за зазначеною вище адресою була проведена реєстрація ОСОБА_2 та членів його сім'ї: дружини - ОСОБА_3. Пізніше було зареєстровано їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Гуртожиток № 4 знаходиться на балансі ВАТ «Рівнеазот» і використовується для тимчасового проживання працівників підприємства. ОСОБА_2 та члени його сім'ї за місцем реєстрації не проживають, але з реєстраційного обліку не зняті.

Як вбачається з матеріалів перевірки паспортного режиму на відповідність реєстрації громадянина та фактичного проживання в гуртожитку, відповідачі за місцем реєстрації не проживають з 1997 року по теперішній час, місце їхнього проживання невідоме.

Даний факт підтверджується дослідженими в судовому засіданні поясненнями завідувача гуртожитку № 4 ОСОБА_6, актами перевірки паспортного режиму на відповідність реєстрації громадянина та фактичного проживання в гуртожитку № 4 на вул. Макарова, 42, кім. 10 від 17.01.07 р., 12.03.07 р., 02.12.08 р., 19.04.10 р..

Крім того відсутність відповідачів понад 6 місяців за місцем реєстрації також підтверджує ОСОБА_7, з досліджених в судовому засіданні пояснень слідує, що він разом зі своєю сім'єю мешкає в кімнаті № 10 гуртожитку № 4 з 09.12.2005 року. З пояснень сусідів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 вбачається також, що сім'я ОСОБА_2 з кінця 2005 року за зазначеною адресою не проживають.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» № 1382-П/ від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 тривалий час не проживають за вказаною адресою, однак в добровільному порядку, шляхом подачі відповідної заяви до органів реєстрації, з реєстраційного обліку не Знімаються, у зв'язку з чим ВАТ «Рівнеазот» змушений звернутись до суду з позовом, оскільки така формальна реєстрація Відповідачів створює певні перешкоди та обмежує можливості підприємства (Позивача) у повноцінному володінні та розпорядженні зазначеним нерухомим майном.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» № 2623-П/ від 02.06.2005 року, неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.

Визнання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: м. Рівне, вул. Макарова, 42 кім. 10 не є обмеженням його прав, оскільки факт його непроживання за місцем реєстрації разом із батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3, свідчить про те, що житлом відповідачі забезпечені.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи яка не досягла 10 років є місце проживання її батьків - саме на цій підставі неповнолітній Відповідач 3 був зареєстрований за місцем проживання батьків за зазначеною адресою.

Крім того суд рахує, що наявні в справі акти обстеження свідчать про те, що відповідачі фактично не проживають за місцем своєї реєстрації, тому відповідно до ст. ст. 130-132 Житлового кодексу Української РСР та Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою ОСОБА_5 Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208, втратили право користування житловим приміщенням.

Відповідачі змінили своє місце проживання та в порушення ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року № 1382-ІУ не повідомили про зміну свого місця проживання, письмово відповідний орган реєстрації, протягом семи днів та впродовж довгого періоду часу, не вжили заходів, щодо усунення даного порушення та ухиляються від зняття з реєстрації місця проживання по вказаній вище адресі.

Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскільки відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, оскільки відповідачі за вказаною адресою не проживає більше шести місяців, не оплачують плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат, суд вважає, що вони вважають таким, що втратили право користування нею.

Оскільки відповідачі визнаються втратившими право користування житловим приміщення на законних підставах, то вони підлягають зняттю з реєстраційного обліку по вищевказаній адресі.

На підставі ст.ст. 71,72 ЖК України, керуючись ст.ст..10,11,60,88,212,214,215ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов відкритого акціонерного товариства „Рівнеазот до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 таким, що втратили право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1.

Зобовязати відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВ УМВС України в м. Рівне зняти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з реєстраційного обліку, за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, установлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом поданням протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення також може бути оскаржено й без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10 денний строк із дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів із дня отримання його копії.

Суддя Рівненського міського суду Кучина Н.Г.