Новокаховський міський суд Херсонської області
Справа № 2-280/2010 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2010 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі : ювуючого судці Матвєєвої Н.В. і секретарі Чорномурко І.В., Котій Н.І.. тастю представника позивача адвоката ОСОБА_1 представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 глянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка Херсонської області цивільну іаву за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою пювідальшстю Компанія «Югтранс» про зміну формулювання причини звільнення, дати іьнення і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та за позовом ОСОБА_5 тлани ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Югтранс» стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 17 серпня 2009 року уло прийнято на роботу в ТОВ «Югтранс» на посаду економіста. В звязку з неотриманням обітної плати 22.10.2009 року вона подала заяву ОСОБА_8 з проханням звільнити її з маної посади. Вони домовилися, що останнім днем роботи на підприємстві буде 23.10.2009 су, а трудову книжку вона отримає 26.10.2009 року. Коли 26.10.2009 року вона зявилася для іимання трудової книжки, ОСОБА_8 трудову книжку не віддав і виштовхав зі свого іінету, наказуючи працювати. Працювати у відповідача далі вона відмовилася, бо більш ніж і місяці не отримувала заробітну плату. В звязку з цим відповідач звільнив її за прогул без іажних причин, на підставі п.4 ст.40 КзпП України і вніс в її трудову книжку відповідний [ис, з чим вона не згодна.

Просила суд змінити формулювання причини звільнення її з роботи в ТОВ Компанія )гтранс» із «звільнена за прогул без поважних причин п.4 ст. 40 КзпП України» на «звільнена власним бажанням, ст. 38 КзпП України» і дату звільнення з «27 жовтня 2009 року» на день зішення справи в суді.

Крім того, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення заробітної плати та )едньош заробітку за час затримки остаточного розрахунку, вказавши, що перебувала в щових відносинах з ТОВ Компанія «Югтранс» з 17.08.2009 року до 26.10.2009 року, юбітну плату не отримувала, станом на 24.11.2009 року з моменту звільнення минуло 29 ів, її середній заробіток складав 1500 грн., за 29 днів прострочення відповідач повинен іатити їй 1447,10 грн.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в лі 3300 грн. та 1447,10 грн. компенсації за час затримки розрахунку при звільненні.

Позови ОСОБА_5 ухвалою суду від 23.12.2009 року були обєднані в одне овадження.

В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги за обома позовами, просила ї змінити формулювання причин звільнення її з роботи з ТОВ Компанія «Югтранс» із зільнена за прогул без поважних причин п.4 ст. 40 КзпП України» на «звільнена за власним жанням, ст. 38 КзпП України» і дату звільнення на «27 жовтня 2009 року», стягнути з щовідача вихідну допомогу в розмірі 4 500 грн., середній заробіток за час затримки її виплати день фактичного розрахунку - 5578,61 грн., зобовязати відповідача здійснити відрахування (аробітної плати позивачки у Пенсійний фонд України. В подальшому вказала, що просить ц стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 2040,89 грн., середній зобіток за час затримки розрахунку при звільненні з 17.11.2009 року по день фактичного зрахунку - винесення рішення по справі в сумі 3 537,72 грн. відповідно до розрахунку. В лій частині позов підтримала.

Представники відповідача позову^ не. визнали, пояснивши, що позивачка перебувала в удових відносинах з ТОВ Компанія ІЖМранс», 22.10.2009 року звернулася з заявою про

ьнення її з посади за власним бажанням, керівник підприємства не заперечував проти ьнення, з умовою, що ОСОБА_9 відпрацює 14 робочих днів. ОСОБА_9 23.10.2009 у не зявилася на роботу, перебувала на лікарняному, 27.10.2009 року повинна була вийти на оту, проте не вийшла. 27.10.2009 року було складено акт про її відсутність та в подальшому есено наказ про звільнення за прогули на підставі п.4 ст.40 КзпП України. Заяви про [ьнення з посади в звязку з порушенням керівником підприємства трудового законодавства ивачка не писала, тому підстав для виплати вихідної допомоги в розмірі 3 середньомісячних збітних плат у керівництва не було. В день звільнення 27.10.2009 року ОСОБА_9 не цювала, 10.11.2009 року вони отримали від ОСОБА_5 рахунок, на який потрібно врахувати кошти, тому 17.11.2009 року на її розрахунковий рахунок було перераховано іти, заборговані підприємством. Щодо уточнених позовних вимог, представники відповідача ,али додаткові пояснення про те, що галузева угода, на яку посилається позивач не може госовуватися до спірних правовідносин, оскільки на ТОВ «Компанія «Югтранс» не існує »фспілкової організації, тому відсутня сторона в договорі. До того ж, норми колективного овору, що допускають оплату праці нижче від державних норм і гарантій в оплаті праці, куть застосовуватися на період подолання фінансових труднощів підприємства, в яких »ебуває на даний час ТОВ «Компанія «Югтранс».

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до тупного висновку.

Судом встановлено, що позивачка наказом ТОВ Компанія «Югтранс» № 165 від

08.2009 року прийнята на посаду економіста з двомісячним випробувальним терміном з зною матеріальною відповідальністю з 17.08.2009 року. 22.10.2009 року ОСОБА_5 іисала заяву про звільнення за власним бажанням з 23.10.2009 року, на якій поставлено юлюцію керівника - з відпрацюванням 14 днів. З листка непрацездатності слідує, що азунова С.В. перебувала на лікуванні з 22.10.2009 року до 26.10.2009 року, стати до роботи

10.2009 року. З акту від 27.10.2009 року слідує, що ОСОБА_5 була відсутня на Зочому місці 27.10.2009 року, щодо своєї відсутності пояснень не надала, вказаний факт утверджується доповідною запискою начальника відділу кадрів. 30.10.2009 року ОСОБА_10 направлено листа з вимогою надати пояснення з приводу відсутності на робочому місці .10.2009 року. 10.11.2009 року на адресу ТОВ Компанія «Югтранс» від позивачки надійшов ст, в якому вона просила перерахувати заробітну плату їй на рахунок в ВАТ «Ощадбанк» та ціслати трудову книжку поштою. 10.11.2009 року ТОВ Компанія «Югтранс» складено акт про цсутність ОСОБА_5 на робочому місці та неможливість зявитися на підприємство для чі пояснень. 11.11.2009 року ОСОБА_5 направлено повідомлення про її звільнення за 1 ст. 40 КзпП України за прогул без поважних причин. З платіжного доручення від 17.11.2009 ку слідує, що ОСОБА_5 перераховано заробітну плату в сумі 1303,07 грн. З довідки про ходи ОСОБА_5 слідує, що за серпень 2009 року їй нараховано 317 грн., за вересень 09 року - 634 грн., за жовтень 2009 року - 539 грн., всього за час роботи нараховано робітну плату в сумі 1490 грн. З довідки ТОВ Компанія «Югтранс» слідує, що станом на :.01.2009 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_5 відсутня, її середній робіток становить 640,67 грн.

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 06.11.2009 року іачається, що в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_11 за заявою іазунової С.В. з приводу застосування до неї насильства зі сторони ОСОБА_11 та ісловлювання в її адресу грубою нецензурною лайкою, відмовлено.

З колективного договору, укладеного між адміністрацією та трудовим колективом ТОВ ампанія «Югтранс» слідує, що з 2007 року він не змінювався, в ньому відсутні дані про тановления тарифних ставок і окладів в залежності від найменування посади та кваліфікації зацівника.

З Правил внутрішнього трудового розпорядку вбачається, що рішення про прийом на зботу оформляється письмово з вказівкою найменування роботи і умов оплати праці.

З штатного розпису за 111 квартал линянь - вересень 2009 року слідує, що місячна ставка економіста становить 630 грн.Третій квартал жовтень 2009 року - 650 грн. З

:лю обліку робочого часу за жовтень 2009 року слідує, що позивачка в жовтні працювала 13 зчих днів.

25.05.2009 року ОСОБА_12 було направлено листа про необхідність зявитися на дання профспілкового комітету для надання пояснень щодо відсутності на робочому місці.

Представником позивача надано суду протокол № 1 засідання профспілкового комітету

04.06.2009 року ТОВ Компанія «Югтранс», на якому розглядалося звільнення ОСОБА_12

З довідки ТОВ Компанія «Югтранс» слідує, що жоден працівник підприємства не є ном профспілкової організації, профспілкові внески не сплачуються, первинна профспілкова анізація відсутня. Наказом № 6 від 17.02.2010 року начальнику відділу кадрів винесено догану за направлення ОСОБА_12 листа щодо надання пояснень профспілковому комітету ТОВ Компанія «Югтранс» та направлення подання до профспілкового комітету.

Відповідно до п.6.3 Статуту професійної спілки працівників автомобільного транспорту шляхового господарства України, первинна профспілкова організація повідомляє про іежність до профспілки відповідний орган юстиції, а також роботодавця із зазначенням іаду обєднуваних нею працівників.

З відповіді Новокаховського міського управління юстиції слідує, що легалізація офспілкової організації ТОВ Компанія «Югтранс» не здійснювалась.

З галузевої угоди між Міністерством транспорту та звязку України, Федерацією ботодавців транспорту України і спільним представницьким органом профспілки працівників томобільного транспорту та шляхового господарства України і Всеукраїнської незалежної юфспілки працівників транспорту на 2009-2010 роки вбачається, що Положення цієї угоди та ?Ін до неї є обовязковими для всіх підприємств при укладенні та виконанні колективних >говорів. Угодою встановлюються мінімальні гарантії, компенсації та пільги, умови ;редбачені колективними договорами, не можуть бути нижчі рівнів, встановлених Угодою і конодавством. Вказаною угодою введено в дію коефіцієнти співвідношень тарифних ставок і посадових окладів працівників автомобільного транспорту до мінімальної заробітної плати, ідповідно до додатку № 1 коефіцієнт співвідношення для економісту без категорії становить ,58§. Тарифна ставка робітника 1 розряду встановлена на рівні 120 відсотків розміру інімальної заробітної плати.

З пояснень свідка ОСОБА_11, ОСОБА_13 слідує, що ОСОБА_9 росила надати їй відгули, головний бухгалтер їй відмовив в цьому, тоді вона написала заяву ро звільнення за власним бажанням. їй необхідно було відпрацювати 14 днів, проте того ж дня :ісля обіду ОСОБА_5 не було на роботі, потім вона хворіла і 27.10.2009 року не вийшла ta роботу без поважних причин, нікого не повідомила про причину своєї відсутності на роботі. Іроте що вона відмовляється працювати через невиплату їй заробітної плати, нікого не ювідомляла.

З пояснень свідка ОСОБА_14 слідує, що він не обговорював з позивачкою розмір її іаробітної плати, він лише запропонував її кандидатуру ОСОБА_11 ОСОБА_9 'оворила йому, що їй не виплачують заробітну плату, але що ця обставина була причиною її івільнєння, йому невідомо.

З пояснень свідка ОСОБА_12 слідує, що його запрошували на засідання профкому, але він не був присутнім, де знаходиться профспілкова організація ТОВ Компанія «Югтранс» йому невідомо.

Відповідно до ст.13 КзпП України, у колективному договорі встановлюються взаємні зобовязання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема:зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.);

Відповідно до ст. 38 КзпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, тніо/|/власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, ушошшктфштного чи трудового договору.

Відповідно до п.40 п.4 КзпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, ож строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані зиком або уповноваженим ним органом лише у випадках:

4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) юважних причин;

Відповідно до ст. 44 КзпП України, при припиненні трудового договору внаслідок таення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, ктивного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівнику виплачується вихідна допомога »змірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього бітку.

Відповідно до ст.94 КзпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як іило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівников: иконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконувано' >ти, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської ьності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ст. 96 КзпП України, основою організації оплати праці є тарифна система ати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно- ііфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників залежно від їх кваліфікації та за зядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної ги. Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної жи робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо шовлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) івідношєнь розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Відповідно до ст.115 КзпУкраїни, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в очі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць ез проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що іежать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо щівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше тупного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про >аховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган шнен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або эвноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ітті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, ганізація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по зь фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник э уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому зі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника стково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення суті спору.

Відповідно до ст.235 КзпП України, у разі визнання формулювання причини звільнення правильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не гне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, бовязаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній дповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю ункт) закону.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про оплату праці», основою організації оплати праці тарифна система, яка включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і ірифно-кваліфікаційні характеристики П (довідники). Тарифна система оплати праці

іфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації

ірів заробітної плати.Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує тодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати;

Відповідно до ст.14 цього Закону договірне регулювання оплати праці працівників риємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на державному (генеральна а), галузевому (галузева угода), регіональному (регіональна угода) та виробничому ективний договір) рівнях відповідно до Закону України Про колективні договори і угоди ли колективного договору, що допускають оплату праці нижче від норм, визначених ральною, галузевою або регіональною угодами, але не нижче від державних норм і гарантій шаті праці, можуть застосовуватися лише тимчасово на період подолання фінансових дощів підприємства терміном не більш як шість місяців.

Відповідно до ст.22 цього Закону, субєкти організації оплати праці не мають права в сторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, новлені законодавством, угодами і колективними договорами.

З п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.99 «Про практику осування судами законодавства про оплату праці», слідує, що оскільки відповідно до ст. 97 П форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, схеми посадових щів, умови запровадження й розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших ючувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, іновами, організаціями самостійно в колективному договорі, а у випадку, коли його не їдено, - власником або уповноваженим ним органом за погодженням із профспілковим шом, що представляє інтереси більшості працівників, або, за його відсутності, - з іншим шом, уповноваженим на представництво трудовим колективом, з урахуванням загальних эжень законодавства про оплату праці, суд у разі вирішення спорів з цих питань має эвувати, чи були і як саме вони врегульовані у зазначеному порядку та чи було при цьому гржано норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною й галузевою іональною) угодами. При їх недодержанні застосовуються відповідно норми і гарантії, здбачені законодавством, генеральною, галузевою (регіональною) угодами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка була прийнята на роботу відповідачем на аду економіста з випробуванням та повною матеріальною відповідальністю без зазначення ліру посадового окладу. ОСОБА_7 з наказом про прийом на роботу ознайомлена не була, іивачкою було подано 22.10.2009 року заяву про звільнення за власним бажанням, в якій не їачено про порушення роботодавцем трудового законодавства в частині несвоєчасної лати заробітної плати. Керівник підприємтва зазначив в заяві, що ОСОБА_9!! C.B. необхідно працювати 14 днів, проте вона з 22.10.2009 року до 26.10.2009 року перебувала на ірняному, а 27.10.2009 року на роботу не вийшла, адміністрацію підприємства про причину иходу на роботу не повідомила. В подальшому надіслала листа, в якому висловила своє ажання приходити на підприємство, в тому числі і для надання пояснень своєї відсутності на оті до закінчення 14 денного терміну, встановленого в заяві. Тому за таких обставин, суд жає, що підстав для звільнення позивачки за ст.38 ч.З КзпП України з 23.10.2009 року у повідача не було, ОСОБА_9 не вийшла на роботу, тому підставно звільнена за прогул поважних причин. Судом не встановлено факту доведення позивачкою до відома ївництва ТОВ «Юпранс» порушення трудового законодавства з його боку та звільнення з юти саме з цієї причини, в подальшому невихід на роботу через невиплату заробітної плати, іу посилання позивачки на вказану обставину як підставу для зміни формулювання причини іьнення не заслуговує на увагу. З цих підстав позов в частині зміни формулювання причини іьнення з п.4 ст.40 КзпП України на ст.38 КзпП України не підлягає задоволенню.

Що стосується зміни дати звільнення на «27 жовтня 2009 року», то вказана вимога є підставною, бо в наказі від 10.11.2009 року вказано, що ОСОБА_9 звільнена з

10.2009 року.

Суд прийшов до висновку, що на час звільнення позивачки на підприємстві не існувало )фспілкової організації, тому її звільненні нройедено без погодження з профспілковою анізацією. ОСОБА_7 вказує, що не бушпрофспілки, де вона розміщувалася їй не

о, як невідомо і представників профспілкової організації. Новокаховським міським яінням юстиції надано відповідь про відсутність даних щодо існування профспілкової ізації в TQB Компанія «Югтранс». Тому показання свідка ОСОБА_12 LA. та протокол шня профспілкової організації, лист - виклик на засідання профспілки спростовується ом про винесення догани начальнику відділу кадрів, поясненнями представників «ідача про існування профспілкової організаці в ВАТ «Бериславське АТП», яке розміщене юму приміщенні з ТОВ «Компанія «Югтранс» та роботою працівників за суміщенням на підприємствах.

Оскільки виплата вихідної допомоги в розмірі не менше тримісячного середнього йтку передбачена лише в разі звільнення працівника за ст.38 ч.З КзпП України у зв'язку з ніенням роботодавцем трудового законодавства, позивачка звільнена за ст. 40 п.4 КзпП іши - за прогул без поважних причин, тому позовна вимога про стягнення на її користь іної допомоги в сумі 4500 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідачем суду надано довідку про відсутність заборгованості по заробітній платі уновій ОСОБА_7 стверджувала про прийняття її на роботу з посадовим окладом в ) грн., проте в наказі про прийняття на роботу посадовий оклад не зазначено. Відповідачем іно штатний розпис за час роботи позивачки на підприємстві, з якого вбачається, що шачка і всі інші працівники працювали з посадовим окладом, що дорівнював мінімальній бітній платі. В колективному договорі ТОВ Компанія «Югтранс» не передбачено форми і ,'еми оплати праці, тарифні ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження й гіри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і ятійних виплат, що порушує права позивачки на гідну винагороду за працю, оскільки мальна заробітна плата виплачується за просту некваліфіковану роботу, в 2009 році було здено Галузеву угоду між Міністерством транспорту та звязку України, Федерацією отодавців транспорту України і спільним представницьким органом профспілки працівників змобільного транспорту та шляхового господарства України і Всеукраїнської незалежної фспілки працівників транспорту, положення якої є обовязковими для всіх підприємств при аденні та виконанні колективних договорів, тому суд при обчисленні заробітної плати зунової С.В. виходить саме з цієї угоди.

Суд не приймає до уваги посилання представників відповідачів щодо не поширення дії узевої угоди на спірні правовідносини в звязку з відсутності на підприємстві профспілкової анізації, оскільки вони суперечать нормам ст. 6,14 Закону України «Про оплату праці», рми колективного договору, що допускають оплату праці нижче від норм, визначених узевого угодою, можуть застосовуватися лише тимчасово на період подолання фінансових щнощів підприємства терміном не більш як шість місяців, з повідомленням про це позивача, зте цього не було зроблено відповідачем, бо в колективному договорі взагалі відсутні будь- норми оплати праці, відповідачами не надано доказів перебування підприємтва в скрутному геріальному становищі.

Тарифна ставка робітника першого розряду відповідно до ст.6 Закону України «Про лату праці» встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір аімальної заробітної плати; в угоді визначено, що тарифна ставка робітника першого розряду шовить 120 % мінімальної заробітної плати, що в серпні 2009 року становила 630 грн., азі >втня 2009 року -650 грн. Таким чином тарифна ставка робітника першого розряду в серпні- ресні 2009 року дорівнювала 630 грн. X 1,2 = 756 грн., в жовтні 2009 року - 780 грн.

ОСОБА_7 не встановлювався розряд, вона працювала на випробувальному терміні, тому д при розрахунку заробітної плати виходить з коефіцієнту, встановленого для професії :ономіста без категорії - 1,585.

Таким чином, позивачка повинна була отримати заробітну плату за серпень 2009 року - з 7 серпня до 31 серпня 2009 року (10 робочих днів) - 744 грн.Х1,585 : 20 днів X 10 днів = ?9,13 грн.

Заробітна плата позивачки за вересень 2009 доку повинна становити - 630 ірн.Х 1,2. X 585 = 1198,26 грн., а за жовтень 2009^рцку ^ jfi) відпрацьованих днів згідно табелю обліку

>го часу за жовтень 2009 року) - 650 грн.Х 1,2 X 1,585 : 22 дні X 13 рооочих днів -

ігідно довідки про доходи позивачки, наданої ТОВ Компанія «Югтранс», вбачається, що ювій С.В. за період роботи з 17.08.2009 року до 27.10.2009 року нараховано заробітну в сумі 1490 грн.

Гаким чином, недоплачена заробітна плата ОСОБА_5 становить (599,13 Л 98,26 грн.+730,54 грн.)- 1490 грн. = 1037,93 грн. без утримання податків та обов'язкових жів, яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки решта заробітної плати перерахована повідно платіжного доручення на рахунок в ВАТ «Ощадбанк».

ОСОБА_7 просила в позовних вимогах стягнути на її користь середній заробіток за час мки розрахунку при звільненні, починаючи з дня звільнення до постановлення рішення по л. З матеріалів справи вбачається, що позивачка в день звільнення не працювала, .2009 року надіслала заяву на адресу відповідача, в якій просила перерахувати »гованість по заробітній платі на її рахунок, відповідачем лише 17.11.2009 року здійснено ий розрахунок з ОСОБА_5 виходячи з заробітної плати позивачки, що дорівнює їальній заробітній платі. Таким чином, суд вважає, що відповідач повинен був провести іхунок не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про ахунок тобто не пізніше 11.11.2009 року і обчислює середній заробіток за період затримки ахунку при звільненні з 12.11.2009 року. Оскільки суд прийшов до висновку про виплату овідачем заробітної плати ОСОБА_5 не в повному обсязі, спір про розмір заробітної и вирішено на користь працівника, на момент винесення рішення по справі позивачці не іачено всієї заробітної плати, визначеної судом, тому середній заробіток за час затримки »ахунку при звільненні слід рахувати з 12.11.2009 року до 19.02.2010 року, яка становить З ці 7 днів.

Середній заробіток позивачки становить : 1198,26 грн.+ 730,54 грн. : 2 = 964,4 грн. Виходячи з цього, відповідач повинен виплатити ОСОБА_5 середній заробіток за затримки розрахунку при звільненні в сумі 3200,05 грн.

964.4 грн. X 3 місяці + 964,4 грн. : 22 дні X 7 днів = 3200,05 грн.

Оскільки відрахування із заробітної плати позивачки відноситься до компетенції повідача, з довідки про доходи ОСОБА_5 вбачається, що відрахування із її заробітної іти здійснювалися, суд при стягненні заборгованості по заробітній платі не враховує податків обов'язкових платежів, бо вони будуть утримані під час виплати заборгованої заробітної іти, тому вказана вимога підлягає задоволенню частково, в частині проведення утримання із ишлаченої заробітної плати.

З цих підстав позов підлягає задоволенню частково.

На підставі ст.ст.13,38,40 п.4, 44, 94,96,115,116,117,235 КЗпП України, ст. 5,6,14,22 кону України «Про оплату праці», Галузевою угодою між Міністерством транспорту та зв'язку України, Федерацією роботодавців транспорту України і спільним представницьким ганом профспілки працівників автомобільного транспорту та шляхового господарства фаїни і Всеукраїнської незалежної профспілки працівників транспорту на 2009-2010 роки, п.7 встанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.99 року «Про практику етосування судами законодавства про оплату праці», керуючись ст.ст.10,11,88,209,212-215 ДК України, суд -

ВИРІШИВ

Позови ОСОБА_5 до товариства з обмеженою ідповідальністю Компанія «Югтранс» про зміну формулювання причини звільнення, дати аільнення, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки остаточного озрахунку задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Югтранс» на користь лазунової ОСОБА_6 невиплачену заробітну плату в сумі 1037,93 грн. з іодальшим утриманням податків та інших обовязкових платежів, середній заробіток за час етримки розрахунку при звільненні в сші/^200/05 грн., на користь держави судовий збір в сумі il грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішення в частині стягнення середньої заробітної плати в сумі 964,4 ірн. підлягає йному виконанню.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області :з Новокаховський міський суд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано гягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду ається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про ляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було іано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, ановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення )го строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає :онної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Н.В.Матвєєва