АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-4488/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Романюк М.М.

при секретарі - Керімовій Л,К,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2007 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 березня 2010 року позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивачки у відшкодування матеріальної шкоди 20215,09 грн., моральної шкоди 1500 грн., судові витрати. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що шкода позивачці завдана винними діями ОСОБА_2, який є власником джерела підвищеної небезпеки.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 листопада 2005 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля „Ауді-80 під керівництвом ОСОБА_4, власником якого являється ОСОБА_3, та автомобіля ВАЗ 2105 під керівництвом ОСОБА_2 на підставі генерального доручення. На місці дорожньо-транспортної пригоди працівниками державної автомобільної інспекції було складено схему цієї пригоди та протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, з яким останній не погодився. Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не складався.

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 червня 2007 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України, порушене відносно ОСОБА_4 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.(а.с.9)

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, як власнику автомобіля завдано матеріальної шкоди в розмірі 20 215,09 грн., що підтверджується висновком автотоварознавчої експертизи від 14.12.2005 року, і моральної шкоди, яку позивачка оцінює в 1600 грн.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, належним чином дослідивши надані докази, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд першої інстанції дійшов по суті правильного висновку про задоволення позовних вимог позивачки і стягнення з відповідача на користь останньої матеріальної й частково моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційної скарги відповідача про недоведеність його вини у вчиненні ДТП, оскільки протокол працівниками ДАІ відносно його не складався, є безпідставними.

Так, відбулося зіткнення двох автомобілів, водій одного з них постановою суду визнаний не винним у вчиненні ДТП, відносно іншого водія протокол адмінправопорушення не складався, а тому колегія суддів вважає, що ДТП не могло відбутися, якщо обидва водія не порушували Правил дорожнього руху.

З постанови суду від 11.06.2007 року вбачається вина ОСОБА_2 у скоєні вказаної дорожньо-транспортної пригоди з пошкодженням автомобіля позивачки. Постанова районного суду сторонами не оскаржена.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

В апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростовували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців до Верховного Суду України.

Судді: