ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-1607/10
провадження № Б/н 1136
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2010 р. Дарницький районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Чуприні І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кисві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на час навчання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову до суду і до закінчення сином навчання - 30 червня 2014 року, але не більше, ніж до досягненню ним 23 - річного віку. Посилаючись на те. що їх син, народжений у шлюбі з відповідачем, починаючи з 01 вересня 2008 року продовжує навчання в на денному відділенні Національного медичного університету імені ОСОБА_5, у зв»язку з чим потребує матеріального утримання з боку відповідача.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з тих же підстав. Зазначивши про те, що вона є пенсіонеркою, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює за станом здоров»я, має III групу інвалідності пожиттєво. отримує невелику пенсію, син продовжує навчання, яке потребує витрат, він не працює, у зв»язку з чим знаходиться на її повному матеріальному утриманні. юм/ просить залучити до участі по матеріальному утриманню сина відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечуючи проти стягнення з нього % частини його заробітку (доходу) щомісячно на час навчання сина.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.09.1991 року, який розірваний 20.04.1994 року (а.с.4). від шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.З), який зареєстрований, проживає та знаходиться на утриманні матері (а.с.2). Згідно виконавчого листа № 2-1614. виданого 13.06.2003 року (а.с.28) з відповідача стягувалися аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 'А частини його заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття.

На даний час син ОСОБА_6 є повнолітньою особою й продовжує навчання в Національному медичному університеті ім. Богомольця О.О. та є студентом 2 - го курсу (а.с.30), він не працює, перебуває на утриманні матері. Згідно пояснень позивача, ос танній має хист до навчання, має грамоти (нагороди).

Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцят и трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 199 СК право на звернення до суду з позов и про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, з також той із батьків, з яким вони проживають.

Відповідно до частини 2 статті 200 СК України при визначенні розмір-, аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, працкк державним службовцем в Міністерстві економіки України, отримує заробітну плату (а.с.31), й має можливість надавати своєму сину матеріальну допомогу на мас його навчання у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання в університеті.

Даний розмір аліментів є прийнятним та достатнім як для отримувача, так іі для с гягувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів па повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статгі 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проте, позивач не довела суду вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, та у зазначеному розмірі, оскільки судом встановлено, що відповідач працює та має регулярний, постійний дохід й не має доходу, який дозволяв би йому сплачувати аліменти у розмірі 3 000 ірн. щомісячно, що підтверджується довідкою про його заробіток (дохід) (а.с.56).

Відтак суд вважає, що вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в межах встановлених доводів й поданих доказів, та аліменти підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/4 частці від його заробітку (доходу).

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання: потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батькіг можливості надавати гаку допомоги.

Так, судом встановлено, що син сторін досяг віку, який перевищує 18. але < меншим 23 років, продовжує навчання в Національному медичному університеті 01 вересня 2008 року по 30 червня 2014 року включно, потребує у зв»язку з цим / матеріальній допомозі, та наявністю у відповідача можливості надавати так;- допомогу.

Відповідно до вимог частини першої статгі 191 СК України, аліменти і дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред »явлення лозову. > вбачається із вхідного № 43545, зазначена дата пред»явлення позову до с>.:; 26.10.2009 року (а.с.1), тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню алімс: з відповідача на користь позивача на час його навчання.

При задоволенні позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягають стягненню державне мито в розмірі 51 грн. 00 когі. та 120 гри.00 когі. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 171 грн. 00 когі., від сплати яких позивачка була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до пункту 5 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» та пункту 4 частини 3 статті 81 ЦП К України.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 191, 198, 199, 200 СК України, гі.п. «а» ст. З Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року (зі змінами та доповненнями) № 7-93, Постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 «Про затвердження Порядку оплат з інформаційно- технічного забезпечення судових процесів, пов»язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року, ст. ст. 10, 11, 60, 81, 213-215, 218 ІЦ1К України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 (Росія), проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на час його навчання в Національному медичному університеті імені ОСОБА_5 в розмірі 1А частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2009 року, й до закінчення його навчання в університеті - до 30 червня 2014 року включно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави державне мито в розмірі 51 грн. 00 коп. та 120 грн.00 когі. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 171 грн. 00 когі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦГІК України, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.