РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 2-331/10

пр. № -

04 лютого 2010 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої, судді: Т.О. Величко

при секретарі: В.О. Оберемко

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Петрвича, ОСОБА_4, третя особа: Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація про поділ квартири та зобов»язання вчинити дії та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким встановити порядок користування квартирою №61, будинку№8, по пров. Приладному в м. Києві між ним та відповідачами по справі, зобов»язати Святошинську районну у м. Києві державну адміністрацію укласти з ним та відповідачами окремі договори про участь у витратах на утримання будинку, прибудинкової території та оплати за комунальні послуги, пояснюючи та мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спірна квартира належить йому та відповідачам на праві спільної часткової власності, у зв»язку з чим просить суд виділити йому у користування ізольовану кімнату площею 9,3 кв.м, а відповідачам ізольовані кімнати площею 17,2 та 12,3 кв.м, підсобні приміщення залишити у спільному користуванні.

Згідно заяви про зміну позовних вимог (а.с.99-100) позивач у справі ОСОБА_2 просив суд поділити квартиру №61, будинку№8, по пров. Приладному в м. Києві між ним та відповідачами по справі виділивши йому у власність ізольовану кімнату площею 9,3 кв.м, та зобов»язати Святошинську районну у м. Києві державну адміністрацію укласти з ним та відповідачами окремі договори про участь у витратах на утримання будинку, прибудинкової території та оплати за комунальні послуги, у зустрічному позові ОСОБА_3 відмовити.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені змінені позовні вимоги, підтвердивши суду вищезазначені обставини справи викладені в позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

Відповідачі у судовому засіданні проти позову заперечували, ОСОБА_3 подав до суду зустрічну позовну заяву про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2705 грн. та судові витрати.

Згідно уточненої зустрічної позовної заяви (а.с.96-98) просив суд стягнути з відповідача 20704 грн. 95 коп та судові витрати, згідно заяви про зміну позовних вимог (а.с.112-112) просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 3910 грн.66 коп. за період з 01.07.2007 року по 01.09.2009 року, посилаючись на те, що відповідач за зустрічним позовом у ОСОБА_2 до 2005 року у спірній квартирі не проживав, за утримання будинку та прибудинкової території та за комунальні послуги не сплачував. Після розірвання шлюбу у 2005 році повернувся проживати у спірну квартиру і по цей час витрати на рівні всіх співвласників за утримання будинку та прибудинкової території та плату за комунальні послуги не несе, посилаючись на те, що буде сплачувати лише за користування кімнатою де він проживає, у зв»язку з чим просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду шкоду у розмірі 3190 грн.66 коп.

Відповідач за зустрічним позовом проти позову заперечував, просив суд у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що він дійсно не бере участі у витратах за утримання будинку та прибудинкової території та плату за комунальні послуги з 2005 року і буде сплачувати після поділу квартири та виділення йому у власність кімнати 9.3.кв.м.

Третя особа: Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація просила суд розглядати справу без присутності їх представника.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло (а.с.33) спірна квартира квартиру №61, будинку№8, по пров. Приладному в м. Києві належить на праві спільної часткової власності по 1/3 кожному ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2. Згідно довідки ( а.с.16) у спірній квартирі зареєстровані співвласники зазначеної квартири.

Спірна квартира квартиру №61, будинку№8, по пров. Приладному в м. Києві має загальну площу 68,1 кв.м., житлову площу 38,8 кв.м та складається з трьох ізольованих кімнат площею 17,2 кв.м., 12,3 кв.м, 9,3 кв.м, кухні 8,3 кв.м, коридору 7,5 кв.м, , передпокою 5,1 кв.м, ванної кімнати 2,6 кв.м, вбиральні 1,2 кв.м, вбудованої шафи 3,1 кв.м , обладнана балконом 3,6 кв.м, (а.с. 4).

Добровільний порядок плати за користування спірною квартирою між співвласниками не встановлено.

У судовому засіданні позивач у справі ОСОБА_2 повідомив суду, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.103), що бажає щоб його дружина та її син проживали у кімнати 9,3 кв.м та були зареєстрловані за спірною адресою, у зв»язку з чим він зможе використати своє право щодо поліпшення житлових умов, і у разі задоволення його позову йому не потрібно буде питати згоди співвласників на реєстрацію його дружини та її дитини до спірної квартири.

У судовому засіданні позивач у справі ОСОБА_2 просив поділити спірну квартиру №61, будинку№8, по пров. Приладному в м. Києві між ним та відповідачами виділивши йому у власність окрему ізольовану кімнату розміром 9.3 кв.м, посилаючись на те, що це не буде суперечити вимогам ст. 367 ЦК України.

У судовому відповідачі у справіОСОБА_3 Петрвич, ОСОБА_4, повідомили суду, що не заперечують проти проживання гр. ОСОБА_5 та її сина у кімнаті, яку займає позивач у справі ОСОБА_2, оскільки гр. ОСОБА_5 проживає у Автономній Республіці Крим разом із своїм сином, і періодично приїздить до позивача ОСОБА_2 та проживає у спірній квартирі. Зазначали, що перешкод щодо її проживання вони не чинили, оскільки розуміли, що вона дружина позивача, але ж проживаючи у спірній квартирі позивач ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_5, користуючись комунальними послугами, телефоном,електроенергією за них не сплачували. Всі витрати по утриманню спірної квартири АДРЕСА_1 несли відповідачі.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного та Житлового кодексів України.

Відповаідно до ч.ч. 1.2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержанння від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Як вбачається із змісту змінених позовних вимог (а.с.99-100) позивач у справі ОСОБА_2 просить суд поділити квартиру №61, будинку№8, по пров. Приладному в м. Києві між ним та відповідачами по справі виділивши йому у власність ізольовану кімнату площею 9,3 кв.м, при цьому посилається на ст. 367 ЦК України.

Як вбачається із матеріалів справи спірна квартира №61, будинку№8, по пров. Приладному в м. Києві є посімейного спільного заселення, має загальну площу 68,1 кв.м., житлову площу 38,8 кв.м та складається з трьох ізольованих кімнат площею 17,2 кв.м., 12,3 кв.м, 9,3 кв.м, кухні 8,3 кв.м, коридору 7,5 кв.м, , передпокою 5,1 кв.м, ванної кімнати 2,6 кв.м, вбиральні 1,2 кв.м, вбудованої шафи 3,1 кв.м , обладнана балконом 3,6 кв.м, (а.с. 4).

Відповідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року, з доповненнями «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз»яснино, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами. Які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно із п.2.2. Інструкцією щодо проведення поділ, виділу та розрахунку часток об»єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року №55 поділ на самостійні об»єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об»єкту поштової адреси.

Як вбачається із матеріалів справи спірна квартира №61, будинку№8, по пров. Приладному в м. Києві, складається із ізольованих кімнат, але ж не ізольованих інших приміщень (кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, передпокою, вбудованої шафи, балкону), а тому на думку суду окремі кімнати цієї квартири не можуть використовуватись як окремі квартири, а також, як такі, які можна переобладнати в такі квартири, а тому у порядку ст.183 ЦК України спірна квартира є неподільною річчю, оскільки спірну зазначену квартиру, не можна поділити без втрати її цільового призначення, а тому суд вважає, що у задоволення заявлених позовних вимог необхідно відмовити.

Як вбачається із позовних вимог позивача ОСОБА_2 він просить суд зобов»язати третю особу: Святошинську районну у м. Києві державну адміністрацію укласти з ним та відповідачами окремі договори про участь у витратах на утримання будинку, прибудинкових територій та оплати за комунальні послуги: за ним щодо ізольованої кімнати розміром 9,3 кв.м за відповідачами 17,2 та 12,3 кв. м.

Судом у порядку ч.4 ст. 10 ЦПК України роз»яснено особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

У порядку ст. 33 ЦПК України суд за власною ініціативою не залучав до участі у справі у якості співвідповідача Святошинську районну у м. Києві державну адміністрацію, оскільки вважає, що позовна вимога щодо зобов»язання вчинити дію Святошинську районну у м. Києві державну адміністрації має розглядатися за правилами іншого судочинства, (адміністративного).

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів ( обов»язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов»язаннями, пов»язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов»язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Як пояснив у судовому засідання позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3, з 2005 року, з часу проживання відповідача ОСОБА_2 після розлучення у спірній квартирі №61, будинку№8, по пров. Приладному в м. Києві ним та ОСОБА_4 по теперішній час провадиться оплата за утримання будинку та прибудинкової території та плата за комунальні послуги. На неодноразові прохання домовитися про визначення порядку оплати за утримання будинку та прибудинкової території та плати за комунальні послуги з ОСОБА_2 не знайшли розуміння з його боку. Зазначав, що оскільки наймач зобов»язаний вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у нього не було іншого виходу. Як сплачувати кошти за утримання будинку та прибудинкової території та плата за комунальні послуги, у тому числі за іншого співвласника ОСОБА_2

На що у судовому засідання відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 повідомив суд, що він один раз сплатив за вказаний період ОСОБА_4 200 грн. за комунальні послуги, які у подальшому не сплачував, позивача ОСОБА_3 він не примушував сплачувати за нього комунальні послуги, а якщо він їх сплачував, то з позовом до нього має звернутися не позивач ОСОБА_3, а відповідна комунальна служба. А також зазначав, що згідний сплатити заборгованість за комунальні послуги по спірній квартирі, у разі задоволення його первісного позову.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем по зустрічному позову ОСОБА_3 згідно рахунків на сплату комунальних послу ( а.с.37-74,114-126) сплачено за комунальні послуги та послуги з утримання будинку у розмірі 11737,34 грн, а тому вважає, що відповідач ОСОБА_2 має сплатити згідно своєї 1/3 частки у праві приватної власності у спірній квартирі№61, будинку№8, по пров. Приладному в м. Києві на його користь суму, що складає 3910 грн.66 коп.

Зважаючи не те, що власники житла зобов»язані брати участь в утриманні майна, суд приходить до висновку, що відповідач по зустрічному позову ОСОБА_2 діяв неправомірно, не утримуючи свою власність, а тому зустрічний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає покласти судові витрати на ОСОБА_2, що понесені ОСОБА_3

На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, керуючись ст.ст. 183, 317, 364, 367 ЦК України, ст.162 ЖК України, ст..ст. 3,10,11,57-60, 88,208-209,212-215,394,295 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_2 відмовити

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого на посаді інженера-конструктора ДП Авіаційний Науково-Технічний Комплекс ім. О.К. Антонова, на користь ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер у матеріалах справи відсутній, матеріальну шкоду у розмірі 3910 ( три тисячі дев»ятсот десять) грн. 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого на посаді інженера-конструктора ДП Авіаційний Науково-Технічний Комплекс ім. О.К. Антонова на користь ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер у матеріалах справи відсутній, судові витрати у розмірі 643 ( шістсот сорок три) грн.10 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення., або у порядку ч.4. ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Т.О. Величко