Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

„30" червня 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів:ОСОБА_1., ОСОБА_2,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_3,

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 28 травня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства „Ерсте Банк" про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який в подальшому змінював та доповнював. Просив визнати недійсними кредитний договір та договір іпотеки, укладені ним з ВАТ „Ерсте Банк" 26 вересня 2008 року.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 28 травня 2010 року справу за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства „Ерсте Банк" про визнання

недійсним кредитного договору та договору іпотеки залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування зазначеної ухвали з направленням справи до того ж суду для розгляду по суті, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема вважає, що підстав для залишення без розгляду позовної заяви не було, оскільки за умовами кредитног договору позивачу надано право вибору компетентного суду. На думку апелянта, таке право надано позивачеві також ч.5 ст.110 ЦПК для захисту свого порушеного права відповідно до Закону України „Про захист прав споживачів". Проте суд на це уваги не звернув.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву в даній справі без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що це є обов'язком суду, оскільки між сторонами укладено договір про передачу спору на розгляд третейського суду і таке клопотання заявлено представником відповідача до початку з'ясування обставин справи.

Проте, з такими висновками суду погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.І ст.207 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.

Згідно з п.10.1 кредитного договору, укладеного між ОСОБА_4 та ВАТ „Ерсте Банк" 26.09.2008 року всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні цього договору чи у зв'Язку з ним або випливають з нього, підлягають, за вибором позивача, розгляду у:постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків згідно з регламентом даного третейського суду або місцевому загальному суді, відповідно до підвідомчості та підсудності, встановлених цивільним процесуальним законом.

Тобто, за умовами укладеного між сторонами договору саме позивачу надано право вибрати суд, який є компетентним вирішувати спори, що випливають із даного договору. Зазначена угода не містить категоричних умов щодо передання спору на вирішення лише третейському судові.

Реалізуючи своє право, передбачене домовленістю сторін, яка закріплена в договорі, позивач обгрунтовано обрав суд, який є компетентним вирішувати даний спір відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК.

За наведених обставин, підстав для залишення заяви без розгляду не було.

Відповідно до п.З ч.І ст.312 ЦПК ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду для розгляду по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209,307,312-315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволити.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 28 травня 2010 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства „Ерсте Банк" про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки направити до того ж суду для розгляду по суті.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: