Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-22/10
У Х В А Л А

Про закриття провадження у справі у зв'язку

з визнанням мирової угоди

08.12.2010 р. Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді: Лиходєдова А.В.

при секретарі: Поліян І.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення, та за їх зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання такою, що втратила право користування жилою площею;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, у якому просить вселити її до АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вона 08.02.2003 р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проживали вони у ІНФОРМАЦІЯ_2. Головка в м. Кривому Розі, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. На житлову площу спірної квартири вона була зареєстрована 31.10.2003 р.. В порядку поліпшення житлових умов, 01.06.2005 р. сім'ї батьків її чоловіка, був виданий ордер на АДРЕСА_2, після чого батьки чоловіка, його сестра та дід з бабусею переселились у нову квартиру де і мешкають на теперішній час. Позивач, відповідач ОСОБА_2 та їх дитина залишились проживати в ІНФОРМАЦІЯ_3. 02.03.2006 р. шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано. Відповідачі вважають, що припинення шлюбу між позивачем та її чоловіком ОСОБА_2 тягне за собою і припинення її права на проживання у спірній квартирі, у зв'язку з чим позбавляють її та дитину можливості жити в квартирі.

Відповідачі свій зустрічний позов мотивують тим, що враховуючи характер правовідносин, що склалися між сторонами, позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, і позивачка по первісному позову повинна бути визнана такою, що втратила право на користування житловою площею виходячи зі слідуючого.

ОСОБА_1 та її малолітня дитина ОСОБА_7 ніколи не мешкали в спірній квартирі. Під час реєстрації шлюбу батьки ОСОБА_1 офіційно в присутності усіх запрошених на весілля подарували ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, що дісталася в спадок від померлої бабусі ОСОБА_1. На кого оформлено право власності на вказану квартиру їм не відомо, також не відомо чи був юридично оформлений договір дарування квартири, але фактично ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх малолітня дитина під час шлюбу весь час проживали у вказаній квартирі.

Під час шлюбу ОСОБА_2, з відома та згоди його дружини ОСОБА_1, отримав кредит у банку для облаштування житла та придбання предметів домашнього вжитку. В кредитному договорі місцем мешкання позичальників була вказана адреса:

м. Кривий Ріг, вул. Маршака, 13/53. Тобто ОСОБА_1 ніколи не проживала в спірній квартирі та не є тимчасово відсутнім членом сімї відповідачів і тому не має ніяких правових підстав на вселення в спірну квартиру.

До суду сторони надали укладену та підписану заяву про мирову угоду з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, за умовами якої:

1) ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог про вселення її до спірної квартири АДРЕСА_4 та зобов'язується знятись з реєстрації по вказаній адресі в термін не пізніше 25 грудня 2010 року;

2) Сторони дійшли згоди, що малолітній ОСОБА_7 залишається зареєстрованим за місцем проживання батька - ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_5;

3) ОСОБА_2 зобов'язується не змінювати місце реєстрації малолітнього сина ОСОБА_6 без згоди матері ОСОБА_1.

Заяву про мирову угоду приєднано до справи. Сторони в заяві зазначили, що їм зрозумілі наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені

ст. 206 ЦПК України.

Суд розглянувши вказану заяву, прийшов до такого висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін, суд відповідно до ст. ст. 175, 205 ч.1 п. 4 ЦПК України визнає мирову угоду і ухвалою закриває провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 205 ч. 1 п. 4 , 206 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду, укладену ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за якою:

1) ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог про вселення її до спірної квартири АДРЕСА_4 та зобов'язується знятись з реєстрації по вказаній адресі в термін не пізніше 25 грудня 2010 року;

2) Сторони дійшли згоди, що малолітній ОСОБА_7 залишається зареєстрованим за місцем проживання батька - ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_5;

3) ОСОБА_2 зобов'язується не змінювати місце реєстрації малолітнього сина ОСОБА_6 без згоди матері ОСОБА_1.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення та за їх зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання такою, що втратила право користування жилою площею - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подання апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: