Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

„10" березня 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_3,

з участю ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Малинського районного суду від 5 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

У жовтні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом. Просив визнати за ним право власності на жилий будинок № 8 по вул.Дзержинського у с.Квітневе Малинського району. При цьому посилався на те, що 7 грудня 2007 року померла його мати ОСОБА_5, якій належав зазначений будинок. Він є спадкоємцем за заповітом. Проте не може оформити спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на будинок.

Рішенням Малинського районного суду від 5 лютого 2010 року ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову до Головківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за безпідставністю вимог.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового - про задоволення його вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, зазначає, що підстав для розгляду справи у відсутності представника відповідача не було. Вважає, що належність померлій матері спадкового будинку підтверджена виписками із книг погосподарського обліку.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає,що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що мати позивача ОСОБА_5 померла 7 грудня 2007 року (а.с.8,9).

Після її смерті відкрилася спадщина на жилий будинок № 8 по вул.Дзержинського у с.Квітневе Малинського району. Про те, що зазначений будинок рахується за померлою свідчить лише надана позивачем довідка Головківської сільської ради, видана на підставі записів в книзі погосподарського обліку (а.с.17).

Відповідно до роз"яснень, що викладені в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що позивач не надав доказів, які б свідчили про набуття його померлою матір"ю за життя права власності на спірний будинок. Зокрема, позивачем не доведено, що будинок був збудований на відведеній в установленому законом порядку земельній ділянці, що він був прийнятий в експлуатацію та пройшов реєстрацію. Виписки із книг погосподарського обліку цих обставин не підтверджують.

Крім того, із змісту ст.ст.1296,1297 ЦК випливає, що оформлення права на спадщину, в тому числі на нерухоме майно, проводиться шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до роз"яснень, що викладені в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від ЗО травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач подав заяву до Малинської держнотконтори про прийняття спадщини після смерті матері (а.с.22-27). Проте відмова нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину в матеріалах справи відсутня.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що підстав для визнання за позивачем права на жилий будинок в порядку спадкування не було.

Розгляд справи у відсутності представника відповідача на правильність висновків суду не впливає.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.209,307,308,313-315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення Малинського районного суду від 5 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: