Апеляційний суд Кіровоградської області
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2010 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської

області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С А , суддів : Франко В.А., Суржика М.М.. при секретарі Липі А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської в М.Кіровограді ради на постанову Кіровського районного суду М.Кіровограда від 25 січня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської в М.Кіровограді ради (далі Управління) про неправомірні дії, що порушують її права, стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та інших виплат пов'язаних з її недоплатою.

Просила визнати дії відповідача у обмеженні права позивачки на отримання державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, за 2007 рік протизаконними та зобов'язати відповідача доплатити державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за цей період у розмірі визначеному ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі Закон).

Постановою суду позов задоволено частково та визнано протиправною бездіяльність Управління щодо не призначення, не донарахування та не виплати позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік. Зобов'язано Управління призначити, нарахувати та виплатити позивачці суму недоотриманої нею у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку дитини, нарахованої відповідно до ст.15 Закону у розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей віком до б років на час її виплати у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за виключенням отриманих у цей період сум допомоги. Стягнуто з Управління судові витрати. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в позові відмовити.

В скарзі апелянт зазначив, що при постановленій рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначив, що виплата допомоги позивачу проводилася за 2007 рік відповідно до Закону та Закону України "Про державний бюджет" на відповідний рік у межах обсягу видатків на відповідний рік. Кошти для виплати допомоги по догляду за дитиною в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років у відповідних роках не передбачалися. Тому управління праці здійснити будь-які перерахунки і виплати допомоги в інших розмірах не мало ні підстав ні можливості. Крім того, позивачкою пропущено строк для звернення до суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Вирішуючи спір суд першої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановив, що статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», передбачено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Позивач є особою, на яку з 10.06.2006 року поширюється дія ст.13 Закону «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», що підтверджується свідоцтвом про народження сина ОСОБА_2.

Згідно ч.І ст.15 Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону державна допомога сім'ям з дітьми, передбаченої ст.15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі «Про державний бюджет України» на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25% зазначеного прожиткового мінімуму, а з 01.01.2006 року - 50%, цього прожиткового мінімуму. З 28.12.2007 року допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2009 року - 75%, з 1 січня 2010 року - 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом" сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Дію ч.І ст.15 та п.З розділу VIII .«Прикінцеві та перехідні положення» Закону зупинено п.14 ст.71 Закону України від 19.12.2006 року №489-У «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Статтею 56 Закон «Про державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходам сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. Для незастрахованих осіб та не менше 23% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії ч.І ст.15 та п.З розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону №2811-XII щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що чинне правове положення передбачає виплату допомоги і якщо дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Крім того у відповідності зі ст.ст.1, 13 Закону України «Про Конституційний Суд України» єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України, який приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради АРК.

Частина 2 ст.152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

А отже, суд дійшов правильного висновку, що після прийняття рішення Конституційного Суду України відповідач "повинен був здійснити перерахунок позив-ачу державної допомоги по догляду за дітьми до трьох років у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, передбачений ч.І ст. 15 Закону.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами і правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Крім того, позивачка зазначила в позові, що про в квітні 2009 року вона дізналась про те що, проводяться виплати Управлінням, через те і дізналась про своє порушене право. Тому строк звернення до суду колегія суддів вважає не пропущеним з поважних причин і таким, що підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч.І ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням нори матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Постанову Кіровського районного суду М.Кіровограда від 25 січня 2010 року * залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді :