Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2010 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді: Галича Ю.М.,

при секретарі: Яременко І.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставищенської районної державної адміністрації та управління Держкомзему в Ставищенському районі Київської області про визнання державного акту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1, посилаючись на те, що ОСОБА_2 мала право на 2 земельних частки (пай) в землях КСП „Прогрес села Іванівка Ставищенського району Київської області, яке належало їй на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) серія КВ № 0122516 і КВ №0122517.

19 серпня 2004 року Ставищенською районною державною адміністрацією прийняте розпорядження №546 згідно з яким вирішено виділити земельні ділянки в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), в тому числі ОСОБА_2, що видно з архівного витягу №338 від 13.09.2010 року виданого архівним відділом Ставищенської РДА.

Восени 2004 року ОСОБА_2 у Ставищенському РВ №23 КРФ ДП «Центр ДЗК» отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку на бланку серії ЯА №256844, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2293. При отриманні вказаного Державного акта у ОСОБА_2 були вилучені сертифікати, які були правовстановлюючими документами при реалізації права на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

10 вересня 2009 року померла ОСОБА_2, спадщину після смерті якої прийняла вона, її спадкоємець за заповітом посвідченим 06 квітня 2005 року Іванівською сільською радою Ставищенського району Київської області за реєстром №27, яка подала 25 лютого 2010 року до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Проте оформити право на спадщину на вказану земельну ділянку (виділену в натурі земельну частку (пай)) позбавлена можливості виходячи з наступного.

Ставищенська районна державна нотаріальна контора розяснила їй, що вказаний правовстановлювальний документ не відповідає вимогам законодавства, оскільки його державна реєстрація здійснена 30 липня 2004 року, тоді як розпорядження Ставищенської РДА, яке було підставою видачі державного акта прийняте 19 серпня 2004 року, окрім того згідно п. 8.1 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель (затвердженого Наказом Держкомзему №174 від 02.07.2003 року та зареєстрованого Міністерством юстиції України 25 липня 2003 року за №641/7962, з наступними змінами) реєстраційний номер, присвоєний державному акту, має складатися із дванадцятирозрядного числа тоді як реєстраційний номер вказаного документу є чотирирозрядним. Враховуючи вказане Державний акт на право власності на земельну ділянку на бланку серії КВ №095707 не може бути прийнятий для вчинення нотаріальних дій.

Із заявою про внесення виправлень у Книгу записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі зверталася до Ставищенського районного відділу Київської обласної філії ДП «Центр державного земельного кадастру».

Проте Ставищенський районний відділ Київської обласної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» відмовив у вказаних виправленнях.

Як вбачається з повідомлення бланк державного акта отриманий Ставищенським РВ №23 КРФ ДП ЦДЗК за актом приймання - передачі 12 листопада 2004 року. При реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку реєстратором допущена помилка в даті реєстрації. Бланк виданого державного акта є зіпсованим. Виправлення в державному акті не допускаються. Внесення виправлень в Книгу записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі можливе за умови заміни зіпсованого державного акта. Видача та реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку на померлу особу суперечить чинному законодавству.

Підставою для визнання державного акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та порушення у звязку з видачею вказаного акта прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_2 та її, як спадкоємиці.

Існування державного акта на земельну ділянку виданого з порушеннями законодавства позбавляє її можливості оформити свої права на земельну ділянку. Дійсність державного акта на право власності на імя померлого створює перешкоди у здійсненні її прав, як спадкоємця: повернути сертифікат на земельну частку (пай), оформити своє право на спадщину, реалізувати вимогу відведення земельної частки (паю) в натурі ( на місцевості) та здійснювати повноваження власника щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою.

Позивачка, просить суд визнати недійсним вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві.

Представники відповідачів ОСОБА_3 районної державної адміністрації та управління Держкомзему в Ставищенському районі в судове засідання не прибули до суду подали клопотання про розгляд справи без їх представників, позовні вимоги визнають.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 мала право на 2 земельних частки (пай) в землях КСП „Прогрес села Іванівка Ставищенського району Київської області, яке належало їй на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) серія КВ № 0122516 і КВ №0122517 ().

19 серпня 2004 року Ставищенською районною державною адміністрацією прийняте розпорядження №546 згідно з яким вирішено виділити земельні ділянки в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), в тому числі ОСОБА_2, що видно з архівного витягу №338 від 13.09.2010 року виданого архівним відділом Ставищенської РДА.

Восени 2004 року ОСОБА_2 у Ставищенському РВ №23 КРФ ДП «Центр ДЗК» отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку на бланку серії ЯА №256844, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2293. При отриманні вказаного Державного акта у ОСОБА_2 були вилучені сертифікати, які були правовстановлюючими документами при реалізації права на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

10 вересня 2009 року померла ОСОБА_2, спадщину після смерті якої прийняла позивачка, її спадкоємець за заповітом посвідченим 06 квітня 2005 року Іванівською сільською радою Ставищенського району Київської області за реєстром №27, яка подала 25 лютого 2010 року до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. ), копією заповіту, витягом із спадкового реєстру та розясненням Ставищенської районної державної нотаріальної контори та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна.

Таким чином, визнано що вказаний правовстановлюючий документ не відповідає вимогам законодавства, оскільки при виготовленні державного акту допущена помилка в написані прізвища власника, та він не відповідає підставі видачі розпорядженню Ставищенської РДА, оригінал державного акту має реєстраційний номер 2293, що не відповідає вимогам п. п. 8.2 тимчасового порядку ведення державного реєстру земель (затвердженого Наказом Держкомзему № 174 від 02.07.2003 року та зареєстрованого Міністерством Юстиції України від 25 липня 2003 року за № 641/7962, з наступними змінами) згідно з яким реєстраційний номер має складатися з дванадцятирозрядного числа, і не відповідає запису в Державній Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, дата державної реєстрації вказана в оригіналі державного акту не відповідає запису в Державній книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянкою Бланк виданого державного акту.

На заяву позивачки від 1 вересня 2010 року про заміну державного акту на право власності на земельну ділянку 27 січня 2010 року отримала повідомлення № 402 з відмовою у заміні.

Згідно частини 1 статті 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" №19-52-ІV (набрав чинності 03.08.2004 року) регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості. Згідно статті 3 вказаного Закону права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обовязковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.п.2.9, 3.1, 3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Держкомзему України №43 від 04.05.1999 року та зареєстрованої в Мінюсті України 4 червня 1999 р. за N 354/3647, заповнення, видача та державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються.

У відповідності до п.п. 8.1, 8.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему №174 від 02.07.2003 року та зареєстрованого Міністерством юстиції України 25 липня 2003 року за №641/7962, з наступними змінами, реєстраційний номер присвоюється державному акту на право власності на земельну ділянку в момент здійснення його державної реєстрації. Реєстраційний номер складається: з дворозрядного числа, яке відповідає номеру розділу книги реєстрації; двохрозрядного числа, що відповідає двом останнім цифрам року; трирозрядного числа, яке є кодом оператора (реєстратора), що здійснює державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі; п'ятирозрядного числа, що починається з одиниці з початку нового року та збільшується на одиницю при внесенні відомостей про новий державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що вищевказаний державний акт на право власності на землю не відповідає вимогам вищевказаного законодавства, оскільки його державна реєстрація здійснена 30 липня 2004 року, тоді як із повідомлення Ставищенського РВ КОФ ДП «Центр державного земельного кадастру» № 402 від 6.09.2010 року запис про державну реєстрацію вказаного державного акту у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі здійснений 30 липня 2004 року за № :06:001:0059 на імя ОСОБА_2, крім того, реєстраційний номер, що йому присвоєний (2293), є не дванадцятирозрядним числом, а чотирирозрядним, і оскільки позов представниками відповідачів визнається, - суд приходить до висновку, що цей державний акт на право власності на землю слід визнати недійсним, а позовні вимоги слід задовольнити.

Оскільки відповідачі до предявлення позову про визнання державного акта недійсним і в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. 125, ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" №19-52-ІV, п. п. 2.9, 3.1, 3 2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Держкомзему України №43 від 04.05.1999 року та зареєстрованої в Мінюсті України 4 червня 1999 р. за N 354/3647, п.п. 8.1, 8.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Держкомзему №174 від 02.07.2003 року та зареєстрованого Міністерством юстиції України 25 липня 2003 року за № 641/7962 (з наступними змінами), ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 131, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на бланку серії ЯА № 256844 на ім'я ОСОБА_2 на підставі розпорядження Ставищенської райдержадміністрації Київської області від 19 серпня 2004 року № 546 на земельну ділянку, кадастровий номер :06:001:0059, площею 6,520 га, розташовану на території Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований 30 липня 2004 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2293.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю. М. Галич