Справа № 2-3548/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2010 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Діонісьєвої Н.М.

при секретарі - Скобух А.С.

з участю представника позивача - ОСОБА_1 відповідачів - ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

Позивач ОСОБА_4, звернувшись в суд з позовом, просила встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала і пояснила, що 20 липня 1990 року позивач по справі зареєструвала шлюб із громадянином ОСОБА_5 Жилевичюсом. У 1993 році вони виїхали на постійне місце проживання у Литовську Республіку.

17 квітня 2009 року померла бабуся позивача ОСОБА_6, яка проживала в Україні.

ОСОБА_6 залишила заповіт, за яким усе своє майно заповіла своїй онучці- позивачці по справі. Про наявність заповіту останній стало відомо в жовтні 2009 року із телефонної розмови з відповідачами. З метою подання заяви про прийняття спадщини 05 жовтня 2009 року ОСОБА_4 на ім'я своєї матері ОСОБА_2 оформила довіреність, посвідчену нотаріусом 3-го нотаріального бюро Тнельшяйского району ОСОБА_7, нотаріальний реєстр №ТЗОР-9724.

Будь-яких офіційних повідомлень із Рівненської державної нотаріальної контори про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 на адресу позивача не надходило, хоча відповідачам достовірно була відома її поштова адреса.

В кінці жовтня 2009 року в телефонному режимі мати повідомила ОСОБА_4 про те, що згідно діючого законодавства на території України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Це стало перешкодою для реалізації повноважень, передбачених виданою позивачем на ім'я її матері ОСОБА_2 довіреністю, зокрема щодо повноважень на подання заяви від імені позивачки про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

Через декілька днів відповідачі повідомили позивачку , що спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідачі запевнили позивача у тому, що згідні надати письмову згоду на подання нею заяви про прийняття спадщини, як спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини.

За вказаних обставин 05 листопада 2009 року позивач направила на адресу першої Рівненської ДНК заяву про прийняття спадщини. Однак, відповідач по справі - ОСОБА_3 передумав надати письмову згоду на прийняття її заяви про прийняття спадщини, що змушує позивачку звертатися до суду.

Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважної причини і просить встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала та не заперечує проти його задоволення. В судовому засіданні підтвердила обставини, на які послалась представник позивача, і які стали причиною пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та показав, що він є спадкоємцем першої черги по закону після смерті його матері ОСОБА_6, померлої 17 квітня 2009 року.

Позиваці по справі було відомо про існування заповіту і вона мала змогу у строк, встановлений законом подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Оскільки позивач цього в строк не зробила, вважає, що їй необхідно відмовити у встановленні додаткового строку для прийняття спадщини.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, рахує, що заява підлягає до задоволення, оскільки дійсно після смерті власника майна позивачка з метою подання заяви про прийняття спадщини 05 жовтня 2009 року на ім'я своєї матері ОСОБА_2 оформила довіреність, посвідчену нотаріусом 3-го нотаріального бюро Тнельшяйского району ОСОБА_7, нотаріальний реєстр №ТЗОР-9724, що свідчить про її бажання прийняти спадщину по заповіту.

Крім того, будь-яких офіційних повідомлень із Рівненської державної нотаріальної контори про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 на адресу позивача не надходило.

Із оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 423/2009 заведеної Першою Рівненською ДНК щодо майна померлої 17 квітня 2009 року ОСОБА_6 вбачається, що 20 жовтня 1994 року ОСОБА_6 склала заповіт, відповідно до якого заповіла усе своє майно онучці ОСОБА_4, 17 листопада 2009 року, із пропуском встановленого законом шестимісячного строку, позивачка подала особисто підписану нею заяву про прийняття спадщини після смерті її бабусі ОСОБА_6

На підставі ч.З ст.1272 ЦК України, за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки, судом визнано причину пропуску строку прийняття спадщини позивачем поважною, позов підлягає до задоволення.

На підставі ч.З ст.1272 ЦК України, керуючись ст.ст.215, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті ОСОБА_6, яка померла 17 квітня 2009 року задовольнити.

Надати ОСОБА_4 для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням чинності.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в 10 денний строк апеляційної скарги .

Суддя: Н.М.Діонісьєва