Золочівський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ

Іменем України

06 вересня 2010 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Калайда І.С.,

при секретареві Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Золочівському районі Харківської області про зобов'язання здійснити нарахування та виплатити недоплачену як дитині війни суми до пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Харківської області, в якому просить суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй, як дитині війни, недосплачену щомісячну державну соціальну допомогу (або доплату до пенсії) за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 роки, з 22.05.2008 по 31.12.2008 р. та за 2009 рік, здійснивши перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22.05.2008 по 31.12.2009 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», на підставі яких повинно бути нараховане підвищення до пенсії, але відповідач в порушення вимог Конституції України не здійснив йому нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційним положення п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було викладено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у новій редакції. Не зважаючи на це відповідачем в порушення норм Конституції України виплачувалося починаючи з 22 травня 2008 року і по 31 грудня 2009 року підвищення до пенсії в розмірах менших, ніж це передбачено законом.

У звязку з цим позивач просив визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його здійснити перерахунок пенсії з її підвищенням на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за 2008-2009 роки з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року, а також стягти з відповідача понесені ним з вини відповідача судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявився, а подав письмову заяву про слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав і просив задовольнити.

Представник відповідача надала письмові заперечення на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюватиметься за рахунок коштів державного бюджету, а Пенсійний фонд України діє на підставі Положення „Про Пенсійний фонд України. Відповідно до п.8 даного Положення бюджет Пенсійноо фонду України формується з чітко визначених джерел і щороку затверджується Кабінетом Міністрів України. Частина 2 ст.72 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачає, що кошти Пенсійного фонду України не включаються до державного бюджету України. Також ч.1 ст. 5 вказаного Закону регулює відносини, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. А норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни суперечать Закону „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині визначеного мінімального розміру пенсії за віком та спрямування коштів на виплату допомоги. Виплата державної соціальної допомоги у відповідності до Закону „Про соціальний захист дітей війни не відноситься до жодного з переліку використання коштів Пенсійного фонду.

Також відповідач в своїх запереченнях вказала, що листом від 31.08.2007 року Мін'юст також зазначає, що мінімальний розмір пенсій за віком, зазначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» встановлюється виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Питання, пов»язані з підвищенням пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно ж ост.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» слід вирішувати шляхом внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Такі зміни до ст. 6 Закону були внесені п.2 ч.41 ст. 85 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року. Ст..6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» викладена в новій редакції «Дітям війни (крім тих, на якої поширюється дія Закону України «Про соціальний статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсій або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одного з законів». З 22.05.2008 року постановою КМУ №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення провадиться у таких розмірах: з 22 травня 48.10 грн., з 1 липня 48, 20 грн., з 1 жовтня 49, 80 грн.

Від позивача та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

ОСОБА_1 має статус «Дитини війни», що також підтверджується пенсійним посвідченням №120730/927 від 13.04.1999 року (а.с.7).

Враховуючи зазначений статус позивачки, вона відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Із заперечень УПФУ в Золочівському районі Харківської області, встановлено, що відповідач не здійснює позивачу зазначених виплат, посилаючись на відсутність у нього коштів та на невизначеність розрахункової величини (мінімальної пенсії за віком) для розрахунку підвищень до пенсії категорії громадян, які мають статус дітей війни.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ в Золочівському районі Харківської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суді України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, суд дійшов висновку, що в 2008 році УПФУ в Золочівському районі Харківської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп..41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та, зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для розрахунку зазначеного підвищення до пенсії дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно, її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із законом «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком/

Таким чином, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм закону «Про соціальний захист дітей війни». Постановляючи судове рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст. 1, 3, ч. 2 ст. 6, ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, 23, ч. 1 ст. 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого ст. 8 Конституції України.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни покладено на УПФУ в Золочівському районі Харківської області, за місцем проживання позивача.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування в обсязі передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни» для здійснення соціальних виплат, з огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету на виплату допомоги, відповідно до вимог статті 3 Конституції України, за якою права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, головним обовязком якої є утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних причин.

Таким чином, суд визнає бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Харківської області щодо ненарахування підвищення до пенсії позивачу, як дитині війни, неправомірною та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Харківської області зробити нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, за період з 09 липня по 31грудня 2007 року , з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

Оскільки у відповідності до ст.4 п.34 Декрету КМУ «Про державне мито» Пенсійний фонд, його підприємства, установи та організації звільнені від сплати судового збору, тому згідно ст.88 ЦПК України, судовий збір повинен компенсуватися за рахунок державного бюджету. Пільг щодо сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду Пенсійний фонд не має.

Враховуючи вищенаведене та керуючись Рішенням Конституційного Суду України №6 рп/2007 від 09.07.2007 року, Рішенням Конституційного Суду України № 10рп/2008 від 22.05.2008 року, Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік», «Про Державний бюджет України на 2009 рік», ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , ст.ст.10, 11, 60,88, 212-215 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Харківської області про зобов'язання здійснити нарахування та виплатити недоплачену як дитині війни суми до пенсії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Харківської області.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування та провести відповідні виплати за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2009 рік.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, яка мешкає по вул.Садовій, 26 в с.Сковородинівка Золочівського району Харківської області, ІН НОМЕР_1, витрати зі сплати судового збору у розмірі 17 грн. (сімнадцять грн.).

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Харківської області на користь ОСОБА_1, яка мешкає по вул.Садовій, 26 в с.Сковородинівка Золочівського району Харківської області, ІН НОМЕР_1, витрати зі сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 37 грн. (тридцять сім грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, - з дня отримання копії рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 06.09.2010 року.

Головуючий: Калайда І.С.