У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ВАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі Верховинського РЕМ про визнання недійсним договору на постачання електричної енергії, відшкодування матеріальних збитків та упущеної вигоди за обман в розмірі 41808 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.,

встановила:

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2005 в задоволенні позову відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2006 року вказане рішення залишено без змін.

В касаційних скаргах на це рішення та ухвалу ОСОБА_4 вказує на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що укладаючи оспорюваний договір, він діяв не як підприємець, а як фізична особа, бо не являється підприємцем.

Просить рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2006року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстав для перегляду зазначених судових рішень немає.

Відповідно до ч. 2 спи 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції згідно ст. 335 ЦПК України щодо меж розгляду справи перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції в даній справі відповідають вимогам матеріального та процесуального права і відсутні передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового їх скасування.

При вирішенні спору суд першої інстанції вірно врахував те, що відповідно до ч. 1 ст. 50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Врахувавши те, що згідно із ч. З ст. 50 ЦК України якщо особа розпочала підприємницьку

Справа № ЗЗ-Ц-1880 Категорія № 59

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Доповідач - Собіна І.М.

діяльність без державної реєстрації, уклавши відповідні договори, вона не має права оспорювати ці договори на тій підставі, що вона не є підприємцем. Також, місцевий суд ухалюючи рішення, виходив з того, що в судовому засіданні не здобуто доказів про спричинення позивачу ОСОБА_4 матеріальних та моральних збитків, які були б заподіяні незаконними діями відповідача ВАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі Верховинського РЕМ і, тому, правомірно відмовив в задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог.

Апеляційний суд Івано-Франківської області ухвалою від 18 січня 2006 року обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Керуючись стхт. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу Юр 'єва ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Рівненської області:

________ ОСОБА_1

________ ОСОБА_2

ОСОБА_3