Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-5014 - 2010р. Головуючий у 1-й інстанції-Глубоченко С.М.
Категорія 57 Доповідач - Потапенко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року Колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого-судді - Черненко В.В.

Суддів - Потапенка В.І., Кодрула М.А.

при секретарі - Липі А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 3 березня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області та

просив поновити строк для звернення до суду і зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому в повному обсязі державну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до діючого законодавства з 01.01.06 і по теперішній час.

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 3 березня 2010 року позов задоволено частково.

Судом визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в

Маловисківському районі Кіровоградської області щодо нездійснення перерахунку та виплати

ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний

захист дітей війни» за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22транвя 2008 року по 31

грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 03 березня 2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком..

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22транвя 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 03 березня 2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням виплат, здійснених у 2007,2008, 2009,2010 роках .

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області просить скасувати постанову Маловисківського районного суду

Кіровоградської області від 3 березня 2010 року , посилаючись на порушення судом норм

матеріального права.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.1 ч.І ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав передбачених ст.308 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою, на яку поширюється дія

абзацу 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року та має статус «Дитини війни», що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Згідно ст. 6 Закону України № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на

30% мінімальної пенсії за віком.

З врахуванням встановлених обставин справи та з посиланням на статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позову, а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий,

неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що кошти Пенсійного фонду не може бути

використано на виплати, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не спростовують висновку суду першої інстанції щодо порушення прав позивача, як дитини війни. Право на отримання державної соціальної допомоги позивач має, а визначення джерел, з яких будуть здійснюватися такі виплати віднесено до компетенції органів законодавчої та виконавчої влади. Відсутність такого визначення не є перешкодою для захисту порушеного права позивача.

Законодавче не визначення мінімального розміру пенсії також не може бути підставою для відмови позивачу у захисті його прав, гарантованих Законом № 2195-ІУ.

Інші доводи апеляційної скарги - щодо відсутності програмного забезпечення, відсутності у постанові Кабінету Міністрів України «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду», Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не свідчить про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не стосується суті спору і вирішення цих питань не входить у компетенцію суду.

Крім цього, необхідно зазначити, що відповідно до ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижче від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виходячи з вищенаведеного, колегія судців дійшла висновку, що суд першої інстанції

ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки

відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 303, 304-1, п.1 ч.і ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області - відхилити.

Постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 3 березня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановления, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя :

Судді :