Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія 32 / 3/ ОСОБА_1В
Доповідач - Карнаух В.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ляховської І.Є.,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі - - ОСОБА_4

за участю: представника позивачки - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 , яка діє в своїх та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_8, до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року ОСОБА_7, діючи в свої інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_8, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2010 року позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 75 408 грн. 22 коп. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., а також судові витрати по справі - судовий збір в сумі 754 грн. 08 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді в сумі ЗО грн., витрати на оплату правової допомоги адвоката в сумі 4 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення суду та просить ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування судом обставин, які мають значення для вирішення спору, оскільки відповідачка також є винною в зіткненні автомобілів, так як вона рухалася з перевищеною швидкістю і саме вона наїхала на його автомобіль. По справі не проведена авто- технічна експертиза, яка б дослідила питання про винуватість позивачки; неправильно стягнуті витрати за надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_5

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивачки ОСОБА_5, вважаючи рішення суду таким, що відповідає діючому законодавству, просить залишити його без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року о 19.30.Г. відповідач ОСОБА_6, керуючи належним йому на праві власності транспортним засобом марки ВАЗ 21011, державний номер 06997, був неуважним до дорожніх обставин та їх змін, не переконався в безпечності скоєння маневру, не пропустив транспортний засіб, який рухався по головній дорозі зліва, виїхав на головну дорогу з другорядної та допустив зіткнення з належним ОСОБА_7 на праві власності автомобілем марки «Лексус РХ 330», державний номер НОМЕР_1, під керуванням позивачки, чим спричинив механічні пошкодження автомобілю останньої.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.10.2008. ОСОБА_6 був визнаний винним в порушенні п. 16.11 ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 грн.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції у відповідності до положень ст.ст. 1166, 1195 ЦК України, дійшов правильного висновку про те, що ДТП сталося з вини відповідача та стягнув з нього матеріальну шкоду у сумі 75 408 грн. 22 коп.

Суд також дійшов правильного висновку про те, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_7 та її малолітньому сину спричинена моральна шкода, яка полягає в спричиненні потерпілим фізичного болю та шкоди здоровю, позивачка деякий час не могла користуватися автомобілем, змінився звичний спосіб її життя, при зіткненні автомобілів потерпілі перенесли нервовий стрес. Але, на думку колегії суддів, визначаючи розмір моральної шкоди, суд не в повній мірі врахував положення п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995. з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди та приходить до висновку про те, що, виходячи із обставин справи, враховуючи характер і тривалість страждань та стану здоровя потерпілих, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках і наслідків, що наступили, колегія суддів вважає за необхідне зменшити цей розмір з 5000 грн. до 1000 грн., змінивши рішення суду в цій частині відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Визначаючи розмір витрат на оплату правової допомоги адвокатом у сумі 4000 грн., суд не звернув уваги на положення п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, згідно якого особа, яка надає правову допомогу, не є особою, яка бере участь у справі, а належить до інших учасників цивільного процесу, тому вона не може замінювати в процесі особу, якій надає правову допомогу, та бути її представником і в ході розгляду справи має лише ті права, які зазначені в частині другій ст.. 56 ЦПК. А саме: ця особа має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутньою у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Як вбачається із журналів судових засідань від 26.03.2009., 05.05.2009., 12.06.2009.,29.10.2009., 05.02.2010.,21.10.2010. та 25.11.2010., на які посилається представник ОСОБА_7 ОСОБА_5, він приймав участь у судових засіданнях як представник позивачки, за її відсутності, згідно ордеру та договору про надання юридичної допомоги. Тому колегія суддів вважає, що відшкодуванню за надання правової допомоги підлягає 1785,6 грн. за час, витрачений адвокатом на збір та вивчення матеріалів, підготовку позовної заяви та заперечень на апеляційні скарги. Рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягає зміні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідачем про те, що його вина в скоєнні ДТП не доведена, що позивачка також порушила правила дорожнього руху і повинна нести за це відповідальність, а також про те, що по справі необхідно було призначити авто-технічну експертизу, спростовуються постановою Ленінського районного суду м. Кіровограду від 08.10.2008., висновками суду та іншими матеріалами справи, а також поясненнями самого відповідача від 08.08.2008., де він визнав, що не побачив автомобіль «Лексус» і сталося зіткнення ( а.с. 73 зворот).

Тому в іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.п. 3,4 ст. 309, ст..ст. 313,314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2010 року в частині стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу, стягнутих з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 змінити, зменшити розмір моральної шкоди до 1000 грн., а розмір витрат на правову допомогу - до 1785,6 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: