Справа №2-6099/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2010 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя в складі: головуючого-судді Дзюба М.В., при секретарі Горіной Г.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій посадових осіб неправомірними та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги „дітям війни з 09.07.2007року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання нарахувати на його користь недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу. В обґрунтування позову зазначив, що оскаржує дії відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Вважає невиплату зазначеного підвищення протиправною та просить зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії, як дитині війни, з 09.07.2007 року з подальшим нарахуванням та виплатою.

Позивач у письмовій заяві підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача, будучи повідомлений належним чином про дату та час судового розгляду справи, до суду не зявився, в своїй письмової заяві просив справу розглянути за його відсутності. Проти позову заперечував, вказуючи, що позивач вже отримує підвищення до пенсії, як дружина померлого військовослужбовця з 01.01.2007 року відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», а тому відсутні правові підстави для здійснення зазначеного перерахунку та доплати до пенсії позивачу, згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» та у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , який встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення ( 2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно з наданими документами позивачу станом на 2 вересня 1945 року було менше 18 років.

За ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Водночас, ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

З огляду на наведене вище, суд прийшов до висновку, що позивач має соціальну категорію «дитина війни», знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Маріуполя Донецької області та отримує пенсію. Крім того, суд вважає встановленим, що позивач, має також статус «дружина померлого військовослужбовця», користується пільгами встановлені законодавством України для ветеранів війни, гарантіями їх соціального захисту.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 року, було визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком).

Відповідно до Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів. Перед судом не доведено, що позивач звертався з 09.07.2007 року по 24.09.2010 року, тобто по день винесення рішення, до відповідача з вимогою про виплату йому даної соціальної пільги відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує надбавку згідно Закону України Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (ст. 10) поширюється на дружин (чоловіків) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни,а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружились вдруге.

Згідно ст. 8 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками війни визнаються військослужбовці, які в період війни проходили військову службу у Збройних Силах колишнього СРСР, трудівники тилу, а також інші особи, передбачені цим Законом.

Отже, враховуючі, що позивач отримує підвищення до пенсії відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як спеціальний субєкт даних правовідносин, доказів того, що він звертався до відповідача про виплату такого підвищення відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (Розділ IV ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ) та така виплата проводилась за його вибором відповідно до цього Закону не надано, тому суд вважає, що правових підстав для задоволення вимог позивача про підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, відсутні, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову за відсутністю права на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% , як дитині війни.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. 15, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій посадових осіб неправомірними та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги „дітям війни з 09.07.2007року відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В. Дзюба