Справа № 22-8529 Голов. у І-й інстанції - ОСОБА_1
Категорія: 24 Доповідач в апел. інстанції-Каблак П.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області

у складі: головуючого Каблака П.І.

суддів Кота І.Н., Крайник Н.П.

з участю секретаря Балюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Під Зуброю» на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 3 листопада 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов ОСОБА_2 та стягнено з ЛКП «Під Зуброю» 556.08 грн. зайво сплачених коштів за послуги з утримання будинку та при будинкової території.

Відповідач в апеляційній скарзі ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Зазначає, що після скасування рішення виконкому Львівської міської ради №1032 від 30.09.2005 року про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м.Львові постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.2006 року міською радою не було встановлено порядку та механізму перерахунку плати. Суд не врахував фактичних витрат, понесених відповідачем на підставі рахунків, виставлених підрядними організаціями, однак суд не залучив таких до участі в розгляді справи. Також суд не дотримався вимог матеріального права про позовну давність у три роки, яку слід рахувати з дня постанови суду від 11.12.2006 року. При вирішенні питання судових витрат суд не врахував рішення міськради про звільнення комунальних підприємств від оплати держмита (судового збору).

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

З врахуванням уточнених вимог, висловлених позивачем письмово при закінченні судового слідства в суді першої інстанції ( а.с.133,158) позивач просив стягнути здійснену переплату ним відповідачу за надані послуги за 28 місяців.

Оскільки по скасованих судом тарифах відповідач нараховував, а позивач проплачував такі рахунки з половини жовтня 2005 року по 19.03.2008 року, то повних 28 місяців охоплює період з листопада 2005 року по лютий 2008 року включно.

Суд прийшов до вірного висновку про те, що переплачені кошти слід повернути позивачу. Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати повинен відповідати затвердженим тарифам в установленому порядку. Оскільки рішення виконкому міськради від 30.09.2005 року №1032 скасоване постановою суду від 11.12.2006 року, то залишились діючими попередні тарифи, встановлені рішенням №484 від 06.06.2003 року, згідно яких нарахування становило 0,45 грн. за 1 кв.м., що визнає відповідач, подавши розрахунок різниці оплати, а з врахуванням площі квартири позивача 70,3 кв.м., розмір місячної оплати повинен становити 31.64 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд зазначив, що позивачем не пропущено строк позовної давності так як про рішення суду від грудня 2006 року він дізнався в березні 2010 року.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися, виходячи з наступного.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Постанова Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.2006 року про скасування рішення виконкому ЛМР №1032 від 30.09.2005 року з зобовязанням публікації резолютивної частини постанови в офіційному виданні Львівської міської ради була опублікована на виконання постанови суду в газеті «Ратуша» за 28.12.2006 03.01.2007 роки (а.с.189).

Крім того, дружина позивача, яка є третьою особою по справі, зверталася до відповідача на початку 2010 року з приводу проведення перерахунку з підстав, зазначених у даному спорі, що вбачається з письмової відповіді відповідача від 23.02.2010 року (а.с.6).

Дані обставини свідчать про те, що позивач міг довідатися про порушення його права в січні 2007 року, а відтак, строк позовної давності слід рахувати у три роки з часу звернення позивача до суду з даним позовом 10.03.2010 року, внаслідок чого порушене право підлягає захисту з березня 2007 року. З цього часу по лютий 2008 року позивачем оплачено відповідачу по квитанціях останнього 640.74 грн. (а.с.32-44), а повинен був сплатити позивач 379.68 грн. (31.64 грн. за 12 місяців), тому різниця переплати становить 271.06 грн. до якої слід зменшити стягнення, змінивши рішення суду.

Сторони перебувають у договірних відносинах щодо надання комунальних послуг та оплату за такі згідно тарифів, затверджених у встановленому порядку, тому фактичні розрахунки відповідача з підрядними організаціями та не залучення таких до участі в розгляді справи не впливають на права та обовязки сторін та правильне вирішення даного спору.

Доводи про неправильне вирішення судом судових витрат не підлягають до задоволення, оскільки, як вбачається з ухвали Львівської міської ради №3156 від 28.01.2010 року комунальні підприємства звільнені від сплати держмита у 2010 році, яке справляється з позовних заяв та апеляційних скарг на рішення судів, а також із заяв про перегляд таких за нововиявленими обставинами, що стосуються стягнення заборгованості за послуги, однак в даній справі ЛКП не було позивачем і спір не стосувався стягнення заборгованості за надані послуги, позивач поніс витрати, повязані з оплатою судового збору та ІТЗ, які відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України повинні бути відшкодовані відповідачем.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, 314 ч.2, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

апеляційну скаргу задоволити частково.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 3 листопада 2010 року змінити, зменшивши суму стягнення з ЛКП «Під Зуброю» в користь ОСОБА_2 зайво сплачених коштів за послуги з утримання будинку та при будинкової території з 556.08 грн. до 271.06 грн. В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржене протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Каблак П.І.

Судді: Кіт І.Н.

ОСОБА_3