Володимир-Волинський міський суд Волинської області
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

22 жовтня 2010 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судці Каліщука А.А.,

при секретарі - Павлович Ю.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Володимир- Волинського міського суду заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк (ПАТ КБ „ПриватБанк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Також представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав заяву про забезпечення позову в даній справі.

У поданій заяві просить суд накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди відносно цього майна, проводити реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. Також просить обмежити право відповідача на виїзд за межі України до виконання своїх зобовязань, зокрема, просить заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у Волинській області видачу ОСОБА_1 паспорта (проїзного документа), а також адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення паспорта (проїзних документів).

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.З ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову повинно бути вказано: причини у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

В силу ч. З ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не зазначив, якими саме доказами підтверджується належність відповідачу на праві власності майна в АДРЕСА_2, а також наявність у відповідача іншого майна та грошових коштів на рахунках у фінансових установах.

Разом з тим, суд прийшов до висновку, що вказаний у заяві вид забезпечення позову у вигляді обмеження права відповідача на виїзд за межі України, порушує право ОСОБА_1 на свободу пересування, встановлену статтею 33 Конституції України, відповідно до якої, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.Крім того, позивач не обґрунтував ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 151,152,210 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_2