Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Черкасенко Т.Г. Доповідач Карнаух В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року колегія суддів судової палатиму [цивільних

справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі

Головуючого: судді Ляховської І.Є.

суддів: БарильськоїА.П, Карнаух В.В.

при секретарі: Бондаренко І.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 представника відповідача - Вологжаніної Оксани Дмитрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.: Кривому розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Криворізька квартирно-експлуатаційна частина району, про поновлення на квартирному обліку, -

В С ТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з

позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив скасувати

рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 13 березня

2008 року про зняття його з квартирного обліку, поновити його на

квартирному обліку за місцем служби та стягнути з відповідача

судові витрати.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу

від 14 червня 2010 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував положення ст..12 ЗУ «Про соціальний та Правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень ст.ст. 7,13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» та безпідставно відмовив в задоволені позову, посилаючись на реєстрацію та місце проживання в іншому населеному |пункті, оскільки відповідно до ст.37 ЖК України його було постановлено на

Квартирному обліку за місцем проходження служби.

У зв`язку із тим, що за час проходження служби: позивач отримав інвалідність та був звільнений із Збройних сил, вважає що це не може бути підставою для зняття з квартирного обліку.

Вважає, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, зокрема ч.2 ст.39 ЖК України, яка передбачає що громадяни беруться на квартирний облік за місцем роботи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено що ОСОБА_1 з 18 жовтня 2000 року перебував на квартирному обліку у військової частини НОМЕР_1 м. Кривого Рогу.

Наказом МОУ №336 від 25 грудня 2003 року позивача було звільнено з військової служби за пунктом 63 підпункту «в» за станом здоров`я.

Згідно витягу із протоколу №6 від 13березн 2007 року засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку на отримання житлової площі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у відповідності до вимог п.12 Положення про порядок забезпечення житловою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №20 від 13 лютого 1995 року / далі-Положення / та п.18 Правил обліку громадян, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР №470 від 11 грудня 1984 року / далі - Правил /, які діяли на час постановки позивача на квартирний облік, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1 з тих підстав, що він не надав довідки з місця проживання про склад сім,і та взагалі не був зареєстрований у м. Кривому Розі. В порушення зазначених Положення та Правил житлова комісія, зараховуючи позивача 18 жовтня 2000 року на квартирний облік, не перевірила місце реєстрації позивача на момент постановки на облік, не витребувала у нього довідку про реєстрацію та оклад сім,'і.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що його поставили на квартирний облік у відповідності до положень ст..37 ЖК за місцем роботи, є безпідставними, оскільки відповідно до п.4 Положення у разі необхідності, до одержання житлового приміщення, військовослужбовці та члени їх сімей мають право прописатися за адресою військової частини, чого позивачем зроблено не було.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що судом порушено п.45 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно якого позивач має право на пільги та на позачергове отримання житла, не ґрунтується на законі, оскільки ОСОБА_1 знято з квартирного обліку із підстав, передбачених п.5 ч.2 ст. ст.. 40 ЖК, а саме; у випадку подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Не може бути підставою для скасуванні рішення суду посилання позивача на те, що його неодноразово знімали із квартирного обліку та поновляли завдяки внесеним приписам прокурора, оскільки останні підлягають обов`язковому виконанню, а для вирішення даного спору сторони до суду раніше не зверталися.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом ухвалено законне та обґрунтоване рішення і підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та його скасування не вбачає.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313-315 ЦПК України ,колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді