Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-5190/2010р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

26 січня 2010р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі Омарбековій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, стягнення аліментів за минулий час та стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И В :

21.09.2009р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 02.12.2000р.народження ( а.с. № 2-3).

24.11.2009р. позивачкою було уточнено позовні вимоги та в остаточній редакції вона просила стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки, стягнути аліменти за минулий час та стягнути додаткові витрати на неповнолітню дитину ( а.с. № 30-32).

Обґрунтовуючи вимоги в редакції від 24.11.2009р., позивачка та її представник - ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 13.10.2009р. (а.с.№25) в позовній заяві та в судовому засідання посилалася на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2008р. шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу у сторін є донька ОСОБА_3, 02.12.2000р. народження, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини у добровільному порядку відповідач не надає. Крім того, донька сторін потребує додаткових витрат, оскільки відвідує школу вільного розвитку з 01.09.2007р. по 31.05.2009р., вартість навчання в якій коштує 4520грн.; ДМТ «Золотий ключик», витрати на який з 01.09.2006р. по листопад 2009р. становлять 11140грн.; займається у КПНЗ дитячо-спортивній школі № 14 плаванням з 01.09.2006р., плата за навчання в якій складає 2380грн. Крім того, протягом вересня-жовтня 2009р. позивачкою було сплачено грошові кошти за відвідування вищезазначених навчальних закладів на загальну суму 1594грн. До того ж, влітку 2009р. позивачкою було придбано путівку у дитячій табір, вартість якої склала 1219грн.50 коп. Крім неповнолітньої доньки, у позивачки на утриманні знаходиться мати, яка є пенсіонеркою і також потребує додаткового утримання. З огляду на те, що позивачка самостійно матеріально утримує доньку, а відповідач ухиляється від сплати аліментів, хоча позивачка вживала заходів щодо їх одержання, позивачка та її представник просили стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 02.12.2000р. народження у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, 21.09.2009р. та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі передбаченому законодавством за минулий час, починаючи з 2006р., та стягнути з відповідача додаткові витрати на неповнолітню дитину в розмірі 10426грн.75 коп.

Відповідач та його представник - ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності від 21.11.2009р. (а.с. № 54) в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти стягнення з відповідача аліментів на утриманні доньки в розмірі ? частини, починаючі від дня предявлення позову та до досягнення донькою повноліття. В іншій частині позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що відповідач та його батьки надавали матеріальну допомогу дитині, сплачували комунальні послуги за доньку та її мати, додатково витрачали кошти на придбання будь-яких речей та харчування для дитини. Відповідач зазначив, що на його утриманні також знаходяться батьки пенсіонери. Відповідач та його представник вважали, що в задоволені позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину позивачці слід відмовити, оскільки ті заклади, які відвідує їх донька, а саме ДМТ «Золотий ключик», КПНЗ ДЮСШ№ 4 та школа вільного розвитку не повязані із виникненням у дитини особливих здібностей. Щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий рік, то ці вимоги відповідач та його представник також не визнали, посилаючись на те, що стягнення заборгованості за минулий час, відповідно до ст. 194 СК України можливе лише за умови, якщо виконавчий лист вже перебував на виконанні, а з огляду на те, що позивачка вперше предявляє позов про стягнення аліментів, то її вимоги щодо стягнення заборгованості за минулий час не можуть бути задоволені. Крім того, на думку відповідача та його представника, позивачкою не надано жодного доказу того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача та не змогла одержувати аліменти у звязку із ухиленням остання від їх сплати.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків.

Судом встановлено, що батьком неповнолітньої ОСОБА_5, 02.12.2000р. народження, є відповідач (а.с. № 6).

Неповнолітня донька мешкає зі своєю матірю ОСОБА_1, чого не заперечував під час судового засіданні ані відповідач, ані його представник.

З огляду на те, що відповідач та його представник не заперечували проти стягнення аліментів в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), тобто у розмірі, на якому наполягала позивачка та її представник, то суд вважає за можливе стягувати з ОСОБА_2, 09.01.1975р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно аліменти на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_5, 02.12.2000р. народження, до досягнення нею повноліття, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1, починаючи стягнення з дня предявлення позову, а саме з 21.09.2009р.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць.

При задоволені даної частини позовних вимог, суд також керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відмовляючи позивачці у задоволені позовних вимог щодо стягнення аліментів за минулий час, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Позивачка та її представник під час судового засідання підтвердили, що перша вживала заходи щодо стягнення аліментів з відповідача, та у якості доказів надали копії заяв позивачки від 05.10.2006р..20.09.2007р. та 01.12.2008р., в яких вона зверталась за місцем роботи відповідача в ТОВ «Атлан» із вимогами про утримування із його заробітної плати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 ( а.с. № 48-50).

Також позивачкою було надано фотокопії журналів вхідної документації ТОВ «Атлан» де було проставлено надходження 20.09.2007р. та 01.12.2008р. надходження її заяв про утримування з відповідача аліментів ( а.с. № 91-95).

Між тим, суд, посилання позивачки та її представника щодо вжиття заходів по одержанню аліментів від відповідача, оцінює їх критично, оскільки з наданих фотокопій журналів вхідної документації ТОВ «Атлант» вбачається, що записи, щодо надходження заяв позивачки зроблено від руки, хоча все інші записи зроблено шляхом друкування, а тому дані докази не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки є питання щодо їх достовірності. Щодо наданих позивачкою заяв за місцем роботи відповідача про стягнення з нього аліментів, то суд також оцінює ці докази критично, оскільки відповідно до ст. 187СК України лише платник аліментів може подати заяву за місцем роботи про стягнення з нього аліментів.

Суд, також не приймає ці докази до уваги, оскільки позивачка не змогла переконливо пояснити суду те, чому вона, не отримав позитивного вирішення питання за заявою від 05.10.2006р. (яку вона начебто здавала на підприємство відповідача - а.с. № 48), кожного наступного року замість звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, начебто зверталась з аналогічними заявами від 20.09.2007р., 01.12.2008р. на підприємство відповідача (а.с. № 49-50).

Крім того, суд вважає недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, оскільки позивачка, маючі передбачене законом право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, з 2006р. не скористалась ним, та лише у вересні 2009р. звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів, будь-яких обґрунтованих причин, чому саме протягом трьох років вона не зверталась про стягнення аліментів, суду не надала, тобто суд вважає, що позивачка добровільно взяла на себе повністю тягар з утримання дитини, передбачаючи при цьому пов'язані із цим складнощі й була готова їх долати самостійно. Тому, з огляду на те, що позивачка за власним бажанням не здійснювала право на одержання аліментів (не зверталась до суду з позовом), а відповідач не створював до цього перешкод, оскільки відповідно до наданих чеків та квитанцій надав дитині матеріальну допомогу (а.с. № 130 -134), аліменти за минулий час не можуть бути стягнуті з відповідача ОСОБА_2

Суд не приймає до уваги показання свідків з боку позивачки, які пояснили суду, що відповідач останні три роки не допомагає матеріально позивачці у звязку з утриманням спільної дитини, оскільки свідок - ОСОБА_6 (а.с. № 116) це рідна сестра позивачки і суд оцінює її свідчення критично. Що стосується показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. № 114-115), то вони були сусідами сторін, і не можуть знати достовірно всі обставини надання (або ненадання) матеріальної допомоги з боку відповідача своїй доньці. Їх показання приймаються до уваги тільки в частині підтвердження періоду не проживання подружжя в шлюбі (разом в квартирі по вул. Донецьке шосе, б. 116, кв. 206). Ті обставини, що позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів лише в вересні 2009р., самі по собі підтверджують, що до вересня 2009р. вона претензій до ОСОБА_2 щодо ненадання її коштів на утримання доньки, не мала.

Відмовляючи позивачці у задоволені позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до довідки № 500 від 21.10.2009р., виданою КЗС Середня загальноосвітня школа вільного розвитку, ОСОБА_5, навчається в школі вільного розвитку з 01.09.2007р. та продовжує навчатись по теперішній час. За період з 01.09.2007р. по 31.05.2009р. фактично дитині надані та оплачені додаткові платні послуги ( група подовженого дня, гуртки, харчування) на суму 4520грн., а з 01.09.2009р. по жовтень 2009р. сплачено 307грн. ( а.с. № 33,34).

Відповідно до листа, виданого ДМТ «Золотий ключик» ОСОБА_5 з 01.09.2006р. та по теперішній час відвідує дитячий музичний театр, зарахована в третю групу дитячого театру, та благодійні внески, зроблені її матірю ОСОБА_1 склали загалом по вересень 2009р. включно 8850грн.( а.с. № 35).

Крім того, з березня 2007р. по лютий 2009р. позивачкою було витрачено 2640 грн. на пошив костюмів для доньки ( а.с. № 36-40).

З 2006р. та по теперішній час неповнолітня донька сторін ОСОБА_5 навчається плаванню у КПНЗ Дитячо-юнацькій спортивній школі № 4 (характеристика № 75 від 18.11.20099р.) ( а.с. № 43).

Відповідно до довідки за місцем роботи позивачки ОСОБА_1 її середня заробітна плата за період з квітня 2009р. по серпень 2009р. становить 3592грн. на місяць ( а.с. № 23).

Відповідно до довідки за місцем роботи відповідача ОСОБА_2 його середній заробіток за аналогічний період з квітня 2009р. по серпень 2009р. склав 700грн. та відповідно до відповіді ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська № 10/10оид від 16.12.2009р., відповідач як субєкт господарської діяльності фізична особа на обліку не перебуває ( а.с. № 26,112).

З огляду на те, що додаткові витрати на дитину присуджуються у разі виникнення особливих обставин, повязаних з розвитком дитини, а в даному випадку відвідування дитиною КЗС Середньої загальноосвітньої школи вільного розвитку, ДМТ «Золотий ключик» та КПНЗ Дитячо-юнацької спортивної школи № 4 планувалось позивачкою з урахуванням її доходів, без урахування доходу відповідача ( який майже в пять разів менший ніж у позивачки) та не мало на меті розвивати якусь одну здібність дитини (оскільки дитина одночасно відвідує три заклади), то суд вважає за можливе відмовити позивачці в задоволені її позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Посилання сторін на те, що у позивачки на утриманні знаходиться мати, яка потребує матеріальної допомоги, а у відповідача його батьки, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ст. 202 СК України це такий же обовязок сторін, як і утримання неповнолітніх дітей, відповідно до вимог ст. 180 СК України, і цей обовязок є як у позивачки ОСОБА_1 так і у відповідача ОСОБА_2

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та стягувати з ОСОБА_2, 09.01.1975р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно аліменти на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_5, 02.12.2000р. народження, до досягнення нею повноліття, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1, починаючи стягнення з дня предявлення позову, а саме з 21.09.2009р.

В задоволені іншої частини позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час та стягнення додаткових витрат на утримання дитини слід відмовити.

Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка при предявлені позову була звільнена від сплати судових витрат, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180 - 183, 185, 191 СК України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212-215, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, стягнення аліментів за минулий час та стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, 09.01.1975р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно аліменти на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_5, 02.12.2000р. народження, до досягнення нею повноліття, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1, починаючи стягнення з дня предявлення позову, а саме з 21.09.2009р.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 51грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час та стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Н.В.Ткаченко