Апеляційний суд Кіровоградської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2010 року Колегія суддів судової

палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого судді - Кіселика С.А.

Суддів - Суржика М.М., Франко В.А.

при секретарі - Лині А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2009 року у справі за адміністративними позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Добровеличківському районі Кіровоградської області про визнання бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати підвищення їм до пенсії відповідно до ст. б ЗУ « Про соціальний захист дітей війни» - протравною та зобов'язання відповідача провести перерахунок їхньої пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 ЗУ « Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру, встановленого ч.І ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року , а також з 01 січня 2009 року по дату виплачених сум їхньої пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з адміністративними позовами до Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області в якому просили суд визнати бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати підвищення їм до пенсії відповідно до ст. 6 ЗУ « Про соціальний захист дітей війни» - протравною та зобов'язати відповідача провести перерахунок їхньої пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 ЗУ « Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру, встановленого ч.І ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року , а також з 01 січня 2009 року по дату виплачених сум їхньої пенсії.

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2009 року адміністративні позови задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати позивачам щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року розрахованої з урахуванням вимог ч.І ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати у період липня -грудня 2007 року, травня - грудня 2008 року.

Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, передбачене ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру, встановленого ч.І ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно, керуючись законодавчо визначеним розміром мінімальної пенсії за віком, встановленим на час виплати у період липня - грудня 2007 року, травня - грудня 2008 року.

В задоволені інших позовних вимогах відмовлено.

В апеляційний скарзі Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції встановив, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року та має статус «Дитини війни», що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

З врахуванням встановлених обставин справи та з посиланням на ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 №6-рп та від 22.05.2008 року №10-рп, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позову, а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови в позові з підстав відсутності бюджетних асигнувань на виплату соціальної надбавки дітям війни не можуть бути прийняті до уваги, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів яке базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Право на отримання державної соціальної допомоги позивач має, а визначення джерел, з яких будуть здійснюватися такі виплати віднесено до компетенції органів законодавчої та виконавчої влади. Відсутність такого визначення не є перешкодою для захисту порушеного права позивача.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315. 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області - відхилити.

Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді