Справа №2-330 /10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі: Головуючого - судді Драник Н.П.

При секретарі Кравченко Г.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю « Черкаси-Мегастрой» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

Встановив:

Позивач звернувся до Придніпровського районного суду із позовом до відповідача, вказуючи, що відповідач працював у позивача з 03.03.2008 року виконавцем робіт. 03.03.2008 року з ним підписаний договір №9 про повну матеріальну відповідальність щодо прийому, збереження та видачі товарно-матеріальних коштів. Під час виконання роботи ОСОБА_1 отримав в ПП «Норд-7» 30.12.2008 року по видатковій накладній № РН-0000071 інвертор ZX7-200 вартістю 4938 грн. В т.ч. ПДВ 823 грн. 05.05.2009 року контракт між позивачем та відповідачем було розірвано достроково з 30.0402009 року. При проведенні розрахунку з організацією інвертор ZX7-200 вартістю 4938 грн. відповідач не повернув, за ним рахується заборгованість на дану суму по оборотно-сальдовій відомості. Таким чином при виконанні трудових обов»язків відповідач заподіяв позивачеві матеріальну шкоду. З метою ліквідації даної заборгованості 07.07.2009 року відповідач був письмово попереджений про необхідність здати інвертор ZX7-200 вартістю 4938 грн. на склад організації або внести його вартість в касу організації, тобто розрахуватися за підзвітні матеріальні цінності. До даного часу ніякої відповіді від відповідача не поступило, що свідчить про його небажання провести необхідні розрахунки з позивачем.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаси-Мегастрой» грошові кошти в сумі 4938 грн. 00 коп. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задоволити, пояснивши, що відповідач письмово був попереджений про необхідність здати інвертор або внести його вартість в касу організації, проте відповідач проігнорував таку пропозицію.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що дійсно отримував інвертор і відразу ж привіз його на об»єкт. З даним інвертором працював електрозварювальник ОСОБА_2, який і забрав даний інвертор в рахунок невиплати заробітної плати. При звільненні ніяких претензій не було пред»явлено.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дійсно апарат ОСОБА_1 привіз на об»єкт дитячої поліклініки і з ним працював ОСОБА_2, котрий і забрав даний апарат в рахунок невиплати заробітної плати.

Свідок ОСОБА_4 JIM. в судовому засіданні пояснив, що працює головним інженером TOB «Черкеаси-Мегастрой». ОСОБА_1 отримав інвертор за Кірсанова і відвіз його на дитячу поліклініку №5. Про те, що апарат знаходиться у ОСОБА_2, дізнався від ОСОБА_1. Два рази телефонував ОСОБА_2, але останній відмовився віддавати апарат, доки не виплатять заробітну плату. ОСОБА_1 виявився заручником даної ситуації.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що на накладній підпис ОСОБА_1 про отримання апарату. Запис про наявність заборгованості робиться для відділу кадрів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідчення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4М, ОСОБА_5, дослідивши письмові матеріали справи вважає,що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно доч.2 ст. 130 КЗпП України, при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями ( бездіяльністю) працівника.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 працював з 03.03.2008 року по контракту в ТОВ»Черкаси-Мегастрой» по 30.04.2009 року. 03.03.2008 року ОСОБА_1 заключив договір про повну матеріальну відповідальність. 30.12.2008 року останній отримав у TOB «Компанії «ВЕК» через ПП «НОРД-7» інвертор ZX7-200 і в цей же день привіз апарат на об"єкт будівництва дитячої поліклініки №5. З даним апаратом працював електрозварювальник ОСОБА_2, який звільнився в кінці лютого 2009 року. При достроковому звільненні ОСОБА_1 30.04.2009 року питання щодо недостачі товарно-матеріальних цінностей не ставилося. Дане питання виникло лише 26.05.2009 року. Як повідомив в судовому засіданні головний інженер TOB «Черкаси-Мегастрой» ОСОБА_4, що апарат знаходиться у бувшого працівника ОСОБА_2, який взяв даний апарат в рахунок невиплаченої заробітної плати. На два телефонні дзвінки повідомив, що поверне, коли виплатять заробітну плату. Тобто, на час звернення із позовною заявою до суду, керівництву достеменно було відомо про місцезнаходження зварювального апарату. В правоохоронні органи по даному факту не звертались. А тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина щодо заподіяння шкоди .

Керуючись ст..ст. 10.11. 209,212,213,214,215 ЦПК України, на підставі ст.. 130 КЗпП України, суд, -

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог товариству з обмеженою відповідальністю «Черкаси-Мегастрой» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: Н.П. Драник