Справа № 2-7086/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді Куценко О.В.

при секретарі Панковій І.М.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, яким просила визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді по недоплаті їй підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни; зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату їй підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком , як передбачено ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням норм ч.1 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за такі періоди: за 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року; з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Відповідач -Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді надав заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову. Вказує, що управління не може бути належним відповідачем у справі, так як єдиним розпорядником бюджетних коштів є Пенсійний фонд України, Кабінет Міністрів України. Просив розглядати справу без представника управління.

Зясувавши обставини виниклих правовідносин, суд знаходить за необхідне закрити провадження у справі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач звернулась до суду про захист своїх прав, обравши порядок захисту порушеного права, шляхом визнання неправомірною бездіяльності відповідача по недоплаті їй підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни та зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату їй пенсії.

З набранням чинності КАС України 1 вересня 2005 року всі публічно-правові спори, у яких хоча б однією зі сторін є субєкт владних повноважень, віднесені до підсудності адміністративних судів (частини перша, друга статті 2, пункти 1, 2, 7 частини першої статті 3 КАС України). Окружним адміністративним судам відповідно до частини другої статті 18 КАС України в редакції Закону України від 6 липня 2005 року № 2747IV були підсудні всі адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, їх посадова чи службова особа, крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки. Такий обсяг предметної підсудності містив і правові спори, повязані із соціальними виплатами, якщо відповідачем у справі був будь-який із вказаних органів чи посадовців субєкт владних повноважень.

Законом України від 25 грудня 2008 року № 808VІ до КАС України внесені зміни, за якими спори, повязані із соціальними виплатами, на підставі нового пункту 3 частини першої статті 18 КАС України почали розглядати за підсудністю місцеві загальні суди в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у зазначеній процесуальній нормі термін "суб"єкт владних повноважень" - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 3) усі адміністративні справи у спорах фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У відповідності до Закону України №1691- VI від 18.02.2010 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, який набрав чинності з дня його опублікування, тобто з 10 березня 2010 року, внесено зміни до таких законодавчих актів України, а саме: пункт 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України - виключено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.09.2010 року № 19-рп/2010 "У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами визначено, що положення пункту 2 розділу І Закону № 1691 щодо виключення пункту 3 з частини першої статті 18 КАС України‚ пункту 2 розділу ІІ „Після набрання чинності цим Законом адміністративні суди завершують розгляд справ, провадження в яких було відкрито за пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України. Адміністративні позови, апеляційні та касаційні скарги чи подання, подані до набрання чинності цим Законом до відповідних адміністративних судів в адміністративних справах, передбачених пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, і за якими провадження не відкрито, передаються цими судами до відповідних судів, які здійснюватимуть їх розгляд у порядку цивільного судочинства та пункт 2 частини першої статті 15 ЦПК України в редакції Закону № 1691 про підсудність судам цивільної юрисдикції всіх справ, повязаних із соціальними виплатами, суперечать частині третій статті 22, частині першій статті 55, частині першій статті 125 Конституції України. Визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року № 1691VI, а саме: пункту 2 розділу І: „Пункт 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (Відомості Верховної ОСОБА_1 України, 2005 р., №№ 3537, ст. 446) виключити;

пункту 2 розділу ІІ: „Після набрання чинності цим Законом адміністративні суди завершують розгляд справ, провадження в яких було відкрито за пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України. Адміністративні позови, апеляційні та касаційні скарги чи подання, подані до набрання чинності цим Законом до відповідних адміністративних судів в адміністративних справах, передбачених пунктом 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, і за якими провадження не відкрито, передаються цими судами до відповідних судів, які здійснюватимуть їх розгляд у порядку цивільного судочинства. Визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року № 1691VI. Положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами від 18 лютого 2010 року № 1691VI та Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно статті 205 п.1 ч.1 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 ч.1 ст. 205 цього ж Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Розяснити позивачу його право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства, за його ж вибором.

Відповідно до ч.1,2 п.5, 4 ст. 83 ЦПК України, сплачена сума судового збору та коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертається за ухвалою суду, у разі закриття провадження в справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 15, 83, ст. 130, п.1 ч.1 ст. 205 , ст. 206, 293 ЦПК України, суд,-

УХ В А Л И В :

Провадження у справі № 2-7086/10 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повернути ОСОБА_1 8,50 грн. судового збору внесеного згідно квитанції N K13/L/8 від 21.04.2010 року та 37 грн.- витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи внесених згідно квитанції N K13/L/9 від 21.04.2010 року

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Куценко