Апеляційний суд Черкаської області
Справа №22ц-877/2010 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 5 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_3
суддівОСОБА_4, ОСОБА_2
при секретарі з участю представника позивачки відповідачів представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, Шукайводської сільської ради, Христинівської районної державної адміністрації, Христинівської районної ради, ОСОБА_11, третя особа: Христинівська державна нотаріальна контора про визнання рішень районної та сільської рад неправомірними та скасування їх, визнання свідоцтва про право власності на житловий будинок та договір купівлі-продажу недійсними, визнання права власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2007 року ОСОБА_10 звернулась до суду із зазначеним позовом.

Зазначала, що в 1960 - 1961 роках в с. Шукайвода по вул. Шевченка, 46 Христинівського району сімєю в складі неї, її чоловіка ОСОБА_12, матері ОСОБА_13 та брата ОСОБА_11 було збудовано спірний житловий будинок. На той час це господарство мало статус колгоспного двору. Основну частину робіт по будівництву будинку було виконано нею та її чоловіком.

Брат та його син ОСОБА_7, не були членами колгоспу і вибули з с. Шукайвода в 1984 - 1985 роках.

Останнім з господарства вибув ОСОБА_7, тому погосподарський номер був переведений на його імя. Вибуваючи з с. Шукайвода та усвідомлюючи, що будинок являється спадковим майном після смерті ОСОБА_13 брат з сином передали зазначений будинок їй та її чоловікові у користування. Вона з чоловіком користувались будинком, проводили капітальні та поточні ремонти, на її імя був укладений договір обовязкового страхування на будинок, нею сплачувався податок на землю 0,57 га. На підтвердження права власності на будинок сільська рада рішенням сесії від 29 березня 1995 року передала у власність її чоловіка присадибну земельну ділянку по вул. Шевченка, 46, розміром 0,57 га.. Восени 2005 року після смерті чоловіка, який помер 26 листопада 1995 року, вона звернулась в сільську раду про переведення права приватної власності на 0,57 га земельної ділянки з померлого ОСОБА_12 на неї. Але рішенням сільської ради № 16/40 від 11 листопада 2005 року земельну ділянку по вул. Шевченка, 46 передано в користування ОСОБА_8, а їй в задоволенні заяви з цього приводу було відмовлено. Тоді при розгляді земельного питання вона дізналась, що власником даного будинку являється ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2005 року, оскільки за цим договором ОСОБА_7, належний йому на підставі свідоцтва про право власності № 108, виданого Христинівською райдержадміністрацією 27 жовтня 1997 року на підставі рішення № 246 від 22 жовтня 1997 року Христинівської районної ради будинок продав ОСОБА_8

Христинівським районним судом 12 січня 2007 року скасовані рішення Шукайводської сільської ради від 11 листопада 2005 року та від 22 грудня 2005 року.

Рішенням Шукайводської сільської ради № 8-68/У від 19 квітня 2007 року вилучено з користування ОСОБА_12 земельну ділянку 0,50 га. по вул. Шевченка, 46 і передано ОСОБА_8 в користування з подальшою приватизацією, як власнику будинку, а її заява залишилась нерозглянутою.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд відновити строк позовної давності на оскарження свідоцтва про право власності на будинок та рішення райради від 22 жовтня 1997 року за № 246; визнати рішення Христинівської райради № 246 від 22 жовтня 1997 року про підтвердження права власності на будинок за ОСОБА_11В, рішення Шукайводської сільської ради від 19 квітня 2007 року № 8-68/У про вилучення у ОСОБА_12 0,50 га земельної ділянки та надання їх ОСОБА_8 в користування з правом подальшої приватизації неправомірними та скасувати їх; свідоцтво про право власності на житловий будинок в с. Шукайвода вул. Шевченка, 46 на імя ОСОБА_7 за № 108, видане Христинівською райдержадміністрацією 27 жовтня 1997 року та договір купівлі - продажу від 14 грудня 2005 року, який зареєстрований в Христинівській держнотконторі в реєстрі за № 3226, згідно до якого ОСОБА_8 купив у ОСОБА_7 житловий будинок в с. Шукайвода Христинівського району по вул. Шевченка, 46 за 6000 грн. - визнати недійсними; визнати за нею право власності на житловий будинок в с. Шукайвода Христинівського району по вул. Шевченка, 46 та право приватної власності на присадибну земельну ділянку у розмірі 0,57 га за вказаною адресою.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2009 року позов задоволено частково. Відновлено ОСОБА_10 строк позовної давності на оскарження свідоцтва про право власності на будинок та рішення райради від 22 жовтня 1997 року за № 246.

Визнано рішення Шукайводської сільської ради від 19 квітня 2007 року № 8-68/У неправомірним та скасовано.

Визнано свідоцтво про право власності на житловий будинок в с.Шукайводи вул. Шевченка, 46 на імя ОСОБА_7 за №108, видане Христинівською райдержадміністрацією 27 жовтня 1997 року недійсним.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 14 грудня 2005 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 житлового будинку по вулиці Шевченка, 46 в с.Шукайвода Христинівського району.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_8 на дане рішення подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, порушує питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувались як вимоги, так і заперечення; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинно бути зазначено встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Таким вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

По справі встановлено, що відповідачу ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва № 108 від 27 жовтня 1997 року, виданого Христинівською районною держадміністрацією належав на праві особистої власності житловий будинок в с.Шукайвода по вулиці Шевченка, № 46 Христинівського району Черкаської області. Дане свідоцтво видане на підставі розпорядження виконкому Христинівської районної держадміністрації від 22 жовтня 1997 року № 246.

Доказів про те, що позивачка ОСОБА_10 чи її померлий чоловік ОСОБА_12В були членом цього колгоспного двору і даний будинок належить їй на праві власності, а відповідач ОСОБА_7 набув право власності на нього неправомірно позивачкою не надано і судом при розгляді справи цього не встановлено.

Відповідно до ч.1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

14 грудня 2005 року ОСОБА_7 продав належний йому житловий будинок №46 по вулиці Шевченка в с.Шукайвода Христинівського району Черкаської області ОСОБА_8 про що свідчить відповідний договір купівлі-продажу.

Таким чином ОСОБА_7 набув право власності на спірний житловий будинок правомірно, а ОСОБА_8 за вище вказаним договором купівлі-продажу є його добросовісним набувачем.

Висновок суду про незаконність свідоцтва про право власності №108, яке видане відповідачу ОСОБА_7 на спірний будинок з тих підстав, що розпорядження виконкому Христинівської райдержадміністрації №246 від 22 жовтня 1997 року не приймалося, - не відповідає обставинам справи, оскільки з довідки архівного відділу Христинівської районної державної адміністрації від 15 червня 2007 року № 61 вбачається, що не виявлено такого рішення Христинівської районної ради, а не розпорядження виконкому Христинівської районної держадміністрації від 22 жовтня 1997 року № 246. Зазначене не дає підстав вважати про неправомірне набуття ОСОБА_7 права власності на спірний будинок.

Суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України на вказані вимоги закону та обставини справи уваги не звернув; пояснень та заперечень ОСОБА_7 і ОСОБА_8 належним чином не перевірив, внаслідок чого помилково прийшов до висновку, що спірним будинком володіла позивачка, а ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу є його недобросовісним набувачем. З цього приводу рішення суду ґрунтується на припущеннях, не відповідає обставинам справи і є неправильним.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У справі не встановлено і позивачкою не доведено порушення її права, на захист якого було спрямоване звернення до суду. Надані позивачкою докази не дають підстав для задоволення позову.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними свідоцтва № 108 про право власності на житловий будинок в с. Шукайвода, вулиця Шевченка, 46, Христинівського району Черкаської області, виданого Христинівською райдержадміністрацією 27 жовтня 1997 року на імя ОСОБА_7 та договору купівлі-продажу цього будинку від 14 грудня 2005 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно відмовити, то і позовні вимоги у частині визнання рішення Христинівської райради № 246 від 22 жовтня 1997 року; рішення Шукайводської сільської ради від 19 квітня 2007 року № 8-68/У про вилучення у ОСОБА_12 0,50 га земельної ділянки та надання її ОСОБА_8 в користування з правом подальшої приватизації, а також позовні вимоги про визнання права власності за позивачкою на цей житловий будинок та присадибну земельну ділянку у розмірі 0,57 га за вказаною адресою задоволенню не підлягають.

З огляду на це ухвалене у справі рішення суду підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам та неправильне застосування норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з ухваленням нового рішення відповідно до статті 309 ЦПК України про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів судової палати, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2009 року у даній справі скасувати.

ОСОБА_10 в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий: підпис

Судді: підписи