АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-3118/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого Ремеза В.А.

Суддів Прозорової М.Л., Калиновського А.Б.

при секретарі Панченко Д.Б.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2010р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2010р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в сумі 238грн. 29коп., моральну шкоду в сумі 3000грн., та судові витрати по справі в розмірі 89грн. 50коп., а в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на її користь матеріальні збитки в сумі 10238грн. 29коп., моральну шкоду в сумі 10000грн., судові витрати по справі в розмірі 189грн. 50коп., посилаючись на те, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального а процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2008р. о 21год. 30хв. по вул. Косіора з боку вул. ОСОБА_5 в напрямку вул. Калинової в м. Дніпропетровську рухався автомобіль Міцубісі Лансер н.з. АЕ 8800 СІ під керуванням відповідачки ОСОБА_3, яка під час руху в районі буд. 31, на нерегульованому пішохідному переході скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_2, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження.

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2008р. винним у ДТП було визнано ОСОБА_3, яка порушила п.п.1.3, 1.4, 1.5, 18.1, 18.4 Правил Дорожнього Руху України. /а.с.13/.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, забій лівого ліктьового суглобу, і вказані ушкодження за висновком судово-медичного обстеження №4889 від 07.11.2008р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров'я.

У зв'язку з отриманими ушкодженнями позивачка з 27.09.2008р. по 07.10.2008р. знаходилась на лікуванні і нею надано квитанції про придбання медикаментів на загальну суму 238грн. 29коп., а тому встановивши зазначені обставини суд з урахуванням вимог ст.ст. 1187, 1195 ЦК України правильно прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідачки в рахунок відшкодування завданої позивачці матеріальної шкоди коштів в розмірі 238грн. 29коп., та на підставі ст. 1167 ЦК України встановивши, що у зв'язку з виниклою дорожньо-транспортною пригодою ОСОБА_2 було завдано і моральну шкоду, оцінивши її розмір з урахуванням обставин справи та її моральних страждань позивачки, обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідачки в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000грн., та витрат по справі на підставі ст. 88 ЦПК України в розмірі 89грн. 50коп., відмовивши ОСОБА_2 в задоволені позовних вимог про стягнення з відповідачки суми в розмірі 10000грн., які вона понесла за послуги адвоката за договором від 28.04.2009р. /а.с.84-87/, а також у зв'язку зі сплатою нею додатково судового збору в сумі 100грн. /а.с.95-96/, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 про невідповідність рішення суду вимогам матеріального та процесуального права з посиланням на те, що на її користь з відповідачки підлягають стягненню понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 10000грн., безпідставні, оскільки відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, і ч.2 статті передбачено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006р. "Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ", граничний розмір витрат повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі, у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму з огляду на те, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Разом з цим матеріали справи не містять доказів про те, що адвокат ОСОБА_6 приймав участь в розгляді справи, а тому і немає законних підстав для стягнення на її користь з відповідачки витрат на правову допомогу.

Також не можуть свідчити про незаконність рішення суду і посилання ОСОБА_2 на відмову в стягненні з відповідачки на її користь коштів за сплачений судовий збір в сумі 100грн. за квитанцією від 20.11.2009р. /а.с.95/, оскільки зазначена сума сплачена без врахування заявлених позовних вимог, тобто у більшому розмірі, ніж це встановлено законом, а тому питання про повернення сплаченого судового збору у розмірі, більшому, ніж це встановлено законом може бути вирішено судом в порядку ст. 83 ЦПК України, за відповідним зверненням ОСОБА_2

Доводи ОСОБА_2 про незаконність рішення суду в частині стягнення на її користь моральної шкоди необґрунтовані, та зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд розглядаючи справу оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, а тому переоцінці в апеляційному порядку вони не підлягають.

Таким чином рішення суду слід залишити без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2010р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді: