Справа № 2-584/10
Провадження № 2-584/10
IMEHEM УКРАЇНИ
17 серпня 2010 року Московський районний суд м.Харкова в складі: головуючого судді Єлізарова І.Є., при секретарі Куліш А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4, 3-ті особи Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору дарування квартири недійсним, стягнення суми боргу, індексу інфляції , 3-х% річних та судових витрат ,-
Позивач звернувся до суду з позовом визнати договір дарування від 20.09.2005р., який укладено між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстраційний номер № 4374, недійсним, а також стягнути з ОСОБА_2 судові витрати: державне мито 8,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення 7,50 грн., банківські послуги 10 грн.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності, свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 - ОСОБА_8, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_7,ОСОБА_4 в судове засідання не зявились,про день та час слухання справи були повідомлені належним чином.
Треті особи приватний нотаріус ОСОБА_5Ю, Московський ВДВС Х МУЮ в судове засідання не зявились, в матеріалах справи заяви про слухання справи в відсутність представників 3-х осіб.
Суд вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази та матеріали цивільної справи, приходить до висновку , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвала Червонозаводського районного суду від 01.09.2003р. по справі № 2-325/2003р., якою знято арешт з квартири АДРЕСА_1, набрала законної сили. Зазначений факт визнаний сторонами в судовому засіданні та не потребує додаткового доказування. На момент укладання договору дарування 20.09.2005р. зазначена квартира не знаходилась під заборонами, обтяженнями, обмеженнями.

ОСОБА_3 прийняв дарунок, зареєстрував у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» право власності на зазначену квартиру на своє імя, , про що свідчить Реєстраційне посвідчення видане КП «Харківським міським бюро технічної інвентаризації» 05.10.2005р., записано у реєстрову книгу № 53396, за реєстровим № П-5-11734 та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно та проживає у цій квартирі постійно та безперервно.

В судовому засіданні позивач надав копію Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 2-1612/08 від 21.05.2008р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди за ДТП у сумі 18534,43 грн. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 з метою сховати своє майно від переслідування судовим виконавцем у майбутньому, уклав 20.09.2005р. фіктивну угоду зі своїм сином - договір дарування трикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1, в результаті якої позивач не має можливості отримати виконання зазначеного рішення суду.

Однак обставини, з якими закон повязує визнання угоди не дійсною, вичерпний перелік яких викладено у параграфі 2 глави 16 розділу IV Цивільного кодексу України, не передбачають неможливість отримання виконання рішення суду за рахунок майна боржника підставою для визнання угоди недійсною.

Заходами примусового виконання рішень є не тільки звернення стягнення на майно боржника, а також звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника та інші (ст. 4 Закону України від 21.04.1999, № 606-XIV "Про виконавче провадження"). Виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років, а також стягувач має право на пеперивання цього строку та поновлення (ст. ст. 22, 23 Закону України від 21.04.1999, № 606-XIV "Про виконавче провадження").

Нормою ст. 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпція правомірності правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Сторонами у договорі дарування можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава Україна, ОСОБА_9 Крим, територіальна громада (ч. 1 ст. 720 ЦК України). Обмеження щодо сторін при укладанні договору дарування встановлено тільки щодо батьків (усиновлювачів) чи опікунів, які не мають права дарувати майно дітей, підопічних (ч. 1 ст. 720 ЦК України).

Згідно зі ст. 722 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

В судовому засіданні встановлено, що на час предявлення позову вже сплив строк позовної давності як загальний так і скорочений, який застосовується до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік (ст. ст. 258, 728 Цивільного кодексу України). Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 22426,70 грн., у т. ч. 3% річних, інфляційних збитків, а всього 3892,27 грн. є такими , що були предметом спору та такими ,що розглянуті згідно рішення Червонозаводського районного суду від 21.05.2008р. по справі № 2-1612/08 з приводу спору між тими ж сторонами, по тому ж предмету і та тих же підставах.

Вимоги про стягнення 3% річних, інфляційних збитків також підлягають залишенню без розгляду зважаючи на неможливість їх розгляду в одному провадженні з первісними вимогами щодо визнання договору дарування недійсним з огляду на неоднорідність вимог.

Вимоги про виділення частки ОСОБА_2 з загальноквартирної власності передчасні, у звязку з тим, що частка ОСОБА_2 у спірній квартирі, яку він подарував, не була визначена.

Договір дарування від 20.09.2005р., який укладено між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстраційний номер № 4374 не суперечить вимогам законодавства України, не порушує права та не зачіпає інтереси інших осіб, в судовому засіданні позивачем не надано доказів, які б свідчили про фіктивність вище зазначеної угоди або про те, що угода порушує публічний порядок, у звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 209,218 ЦПК України, ст.ст. 215.216,234,625 ЦК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним, стягнення суми боргу, індексу інфляції , 3-х% річних та судових витрат відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Московського районного

суду м.Харкова ОСОБА_10