Київський районний суд м. Полтави
Справа № 2-5549/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Самсонової О.А.,

при секретарі Півень Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про перерахунок пенсії, третя особа Управління Служби безпеки України в Полтавській області, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 28 липня 2010 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з вимогами про перерахунок пенсії.

В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що 21 жовтня 2008 року звільнений з військової служби в органах СБУ, на час звільнення з військової служби розмір грошового забезпечення за останньою штатною посадою складав 5235,00 грн. ОСОБА_2 управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області призначена пенсія з розрахунку 50 % відповідних сум грошового забезпечення.

Для обчислення розміру пенсії позивача ОСОБА_1 відповідач в розрахунок суми включив додаткові види грошового забезпечення та премію у середньому розмірі за останні фактичні місяці служби перед звільненням, починаючи з січня 2008 року.

В квітні 2010 року позивач звернувся до ОСОБА_2 управління пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про проведення перерахунку, але відповідач повідомив про законність визначення суми грошового забезпечення та відмовив у проведенні перерахунку. Позивач вважає таке рішення незаконним.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 просив суд зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області обчислити пенсію з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії і розмірах, установлених відповідно до законодавства відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року, з часу звільнення з військової служби в органах Служби безпеки України. Просив зобовязати відповідача виплатити йому суму недоплаченої пенсії.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судове засідання не зявився, будучи повідомлений про час та місце розгляду.

Представник третьої особи УСБУ в Полтавській області також надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, та письмові пояснення, в яких повністю підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 та просив позов задовольнити.

Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не зявились.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 21 жовтня 2008 року звільнений з військової служби в органах Служби безпеки України. На час звільнення розмір грошового забезпечення позивача складав 5235,00 грн. та складався з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад 1100,00 грн., оклад за військовим званням 125 грн., надбавка за вислугу років 30 % - 367,50 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 100 % - 1592,50 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 165,00 грн., надбавка військовослужбовцям, які проводять оперативно-розшукову чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно-розшукову діяльність 50 % - 550 грн., надбавка військовослужбовцям підрозділів «А» СБ України 100 % - 1225 грн., премія в/с 10% - 110,00 грн.

Частиною 3 статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року встановлено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатно посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Законом України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в частині третій слова "за останньою штатною посадою перед звільненням" виключити та доповнити словами "та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України".

Рішенням Конституційного Суду України N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року зміну ч. 3 ст. 43 зазначеного Закону визнано неконституційною.

Згідно з п.п. 5, 6, 7 зазначеного Рішення Конституційного Суду України положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на

2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

За таких обставин, дія ч. 3 ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції Закону від 28 грудня 2007 року втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто, з 22 травня 2008 року, а тому на час звільнення позивача з військової служби підлягали застосуванню норми ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції Закону від 04 квітня 2006 року.

Як встановлено судом, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, призначив позивачу ОСОБА_1 пенсію, розрахувавши середньомісячну суму щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії позивача за останні фактичні місяці служби перед звільненням, починаючи з січня 2008 року в розмірі 4106,78 грн., що суперечить нормам ст. 43 Закону „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин.

Тому суд приходить до висновку про незаконність рішення ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення пенсії ОСОБА_1 в частині визначення суми грошового забезпечення для обчислення пенсії та визначення її розміру.

Посилання відповідача в листі на імя позивача від 16.04.2006 року на положення постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 суд вважає необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 3 п. 7 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України для осіб, які звільнені із служби в 2008-2009 роках (крім осіб, виплата грошового забезпечення яким провадилася на умовах і в порядку, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2005 р. N 748, від 3 вересня 2005 р. N 865, від 9 березня 2006 р. N 268 і від 15 листопада 2006 р. N 1588) або які померли (загинули) в зазначений період, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з січня 2008 р. на кількість таких місяців. При цьому для осіб, звільнених у січні 2008 р., сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається на день звільнення із служби з розрахунку таких виплат за повний місяць.

Наведена норма постанови Кабінету Міністрів України суперечить положенням чинної редакції ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, що має вищу юридичну силу, а тому не підлягала застосуванню.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 1-1 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, слід зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області обчислити пенсію позивача ОСОБА_1 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії і розмірах, установлених відповідно до законодавства відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року, з часу звільнення з військової служби в органах Служби безпеки України, а також виплатити ОСОБА_1 суму недоплаченої пенсії.

Понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області обчислити пенсію ОСОБА_1 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії і розмірах, установлених відповідно до законодавства відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року), з часу звільнення з військової служби в органах Служби безпеки України.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 суму недоплаченої пенсії, нарахованої виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії і розмірах, установлених законодавством відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року, з часу звільнення з військової служби в органах Служби безпеки України.

Стягнути з Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 88 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний термін з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але були відсутні в судовому засіданні у 10-денний термін з дня одержання копії рішення.

Головуючий О.А.Самсонова

08.09.2010