Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-289/2010 рік
01 квітня 2010 року Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області в складі:
головуючої: судді Курочкіної О.М.
при секретарі: Лукіній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради
про визнання права власності на спадкове майно
До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_2 с/ради про визнання права власності на спадкове майно.
На обґрунтування позовних вимог вказує, що 01 листопада 2008 року померла його тітка ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у виді житлового будинку № 45 по вул. Пушкіна в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області та грошових вкладів. До дня смерті тітки позивач разом з дружиною доглядали за нею, поховали її за свої кошти, в даний час позивач утримує спадкове домоволодіння, користується ним, веде господарство, оплачує податок за користування земельною ділянкою, тобто фактично успадкував домоволодіння.
За життя ОСОБА_3 не перебувала у шлюбі, дітей не має, а батьки померли, тому спадкоємці першої черги після її смерті відсутні. Спадкоємцем другої черги є рідна сестра померлої, а мати позивача ОСОБА_4, яка відмовилася від спадщини на користь сина, таким чином позивач є єдиним спадкоємцем.
При зверненні до нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини після смерті тітки, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що спадкування відбувається почергово, а так як жива його мати вона повинна спадкувати у першу чергу. Позивач повідомив нотаріусу, що його мати фактично відмовилася від спадщини на його користь і що таку відмову вона може підтвердити письмово у присутності нотаріуса, або ж підтвердити про відсутність з її сторони намірів на спадкування, але нотаріус не прийняла до уваги даних доводів. Тому на цей час позивач фактично отримав спадок, але не може відповідно до чинного законодавства оформити право власності на спадкове майно, що порушує його право на розпорядження майном.
В судовому засіданні позивач позов підтримав та просить його задовольнити, додав той факт, що 25.03.2010 року померла його мати ОСОБА_4, яка була рідною сестрою ОСОБА_3
Представник позивача позов також підтримав та просить його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з»явився, суду надано заяву в якій ОСОБА_2 с/рада просить розглянути справу без участі представника.
Допитана в якості третьої особи рідна сестра позивача ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_1 це її рідний брат, він дійсно доглядав за тіткою, підтримував її господарство, вона відмовляється приймати спадщину після смерті тітки, не заперечує щоб спадщину прийняв позивач.
Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 допитані в судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були рідними сестрами, за життя ОСОБА_3 за нею доглядав ОСОБА_1, який був її племінник, своєї сім»ї ОСОБА_3 не мала, поховав її також ОСОБА_1, мати позивача неодноразово говорила, що спадщину після смерті її сестри ОСОБА_3 буде приймати її син ОСОБА_1
Вислухавши позивача, представника позивача, третю особу, свідків, вивчивши заяву відповідача, матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з оглядом на наступне.
Судом встановлено, що 01 листопада 2008 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 237329.
На момент смерті ОСОБА_3 їй належав житловий будинок № 45 по вул. Пушкіна в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок № 43 від 12.03.1976 року посвідченого в Павлоградському МБТІ за № 22-113 від 12.03.1976 року та грошові вклади на рахунках № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 у філії Ощадного банку № 3305 смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, що підтверджується копіями ощадних книжок виданих на ім»я ОСОБА_3. Відповідно до довідки ОСОБА_2 селищної ради номер будинку по вул. Пушкіна 43 в смт. Петропавлівка при перереєстрації було змінено на № 45.
Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Так як ОСОБА_3 не залишила заповіт стосовно належного їй на день смерті майна, має місце спадкування за законом.
Так як померла не мала своєї сім»ї, батьки її померли, то спадкоємці першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України відсутні.
Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Спадкоємцем другої черги була рідна сестра померлої ОСОБА_4, яка відмовилася від спадщини на користь сина ОСОБА_1 та за життя не приймала спадщину у встановленому законом порядку. 25 березня 2010 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 341286, таким чином спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_5, які могли б спадкувати спадщину, яку повинна була успадкувати відповідно до закону їх мати після смерті своєї сестри ОСОБА_3, але від якої вона відмовилася ще за життя на користь сина ОСОБА_1, та від прийняття якої відмовилася і сестра позивача, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п»яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
З пояснень позивача, третьої особи, свідків судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті своєї тітки ОСОБА_3, користується будинком, підтримує його в належному стані, ніхто його право на спадщину не оспорює, тобто позивач є фактичним власником спадкового майна.
Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Враховуючи всі докази та обставини справи суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 212-214 ЦПК України, ст. ст. 328, 376, 1268, 1270, ЦК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 с/ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом, право власності на житловий будинок № 45 по вул. Пушкіна в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, що належав ОСОБА_3, яка померла 01.11.2008 року.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на грошові вклади на рахунках № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 у філії Ощадного банку № 3305 смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, що належали ОСОБА_3, яка померла 01.11.2008 року.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О.М.Курочкіна