справа № 2-5590/10
УХВАЛА

«02» листопада 2010 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення,

встановив:

У жовтні 2010 року до суду надійшла зазначена вище позовна заява від ПАТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2010 року позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» була залишена без руху у зв'язку із тим, що вона не відповідала вимогам статті 119 ЦПК України.

За змістом ст.119 ЦПК України заява подається в письмовій формі й повинна містити: 1) найменування суду, до якого вона подається; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі: 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що посвідчує його повноваження.

Між тим, позовна заява від ПАТ КБ «ПриватБанк» підписана та подана представником цього товариства ОСОБА_2, однак до позову, всупереч наголошеним вище положенням цивільного процесуального закону, додано лише копію, а не оригінал довіреності на представництво, яка ж до того засвідчена на відповідність оригіналу підписом невідомої особи без зазначення посади та прізвища.

Як вбачалося із позовної заяви та інших доданих до неї документів підпис на копії довіреності співпадав з підписом представника - керівника напрямку операційно-правової роботи ПАТ КБ «ПриватБанк», однак матеріали не містили жодних даних про те, що представник ОСОБА_2 за посадою уповноважений посвідчувати копії довіреностей на представництво ПАТ КБ «ПриватБанк» виданих Головою правління цього товариства.

Крім того, в позовній заяві відсутні засоби зв'язку відповідача ОСОБА_1

Частиною 2 пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів» передбачено, що документом про оплату витрат є квитанція установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. У разі коли оплата витрат здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера, скріпленим печаткою фінансової установи.

Таким чином, документом, який підтверджує сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та державного мита є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж. Однак позивачем надана квитанція про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та державне мито, які не були завірені печаткою фінансової установи.

На усунення недоліків позивачу встановлено строк до 28 жовтня 2010 року.

Згідно з поштовим повідомленням ухвалу від 18 жовтня 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» одержало 25 жовтня 2010 року.

З урахуванням часу отримання ухвали й при відсутності клопотання про продовження строку на усунення недоліків судом очікувалося надходження від позивача відповідних заяв та звернень понад встановлений строк з урахуванням необхідного часу на усунення недоліків та часу на поштові відправлення. Однак станом на 02 листопада 2010 року недоліки в оформленні позовної заяви не були усунуті.

Згідно із ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

З огляду на викладене приходжу до висновку про необхідність повернути позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв'язку із не усуненням у встановлений строк нею недоліків в її оформленні.

На підставі викладеного та керуючись ст.121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення вважати неподаною й повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення відповідно до вимог статей 294-296 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин