Справа №22-ц-4501/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Жмаки В.Г.,

суддів - Сибільової Л.О., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 -ОСОБА_3

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 серпня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, нарахованих відсотків, трьох процентів річних, пені,

встановила:

05 травня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до ВАТ «КБ «Надра» з позовом, який у подальшому уточнив. Зазначав, що 15 травня 2008 року уклав з відповідачем договір №422677 строкового банківського вкладу «Мій вибір», за яким передав банку 1000 євро зі сплатою 11,4% річних з кінцевим терміном повернення 15 травня 2009 року. Згодом строк вкладу було продовжено до 15 вересня 2009 року, а процентну ставку зменшено до 4% річних.

Посилаючись на те, що відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань, у встановлений строк не повернув вклад і не сплатив відсотків, просив стягнути з банку на свою користь 1000 євро за договором банківського вкладу, 7,54 євро нарахованих відсотків, а також штрафні санкції, а саме: 3% річних у розмірі 19,27 євро та 7012,48 євро пені на підставі ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 26 серпня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ВАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_2 1000 євро боргу за договором строкового банківського вкладу, 7,54 євро заборгованості по відсотках, 19,27 євро - 3 проценти річних, а всього 1026,81 євро, що становить 10179 грн. 07 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду змінити шляхом задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

При цьому вказує, що суд безпідставно не застосував ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено сплату пені у розмірі 3 процентів річних за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 15 травня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» і ОСОБА_2 було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» №422677, за яким останній вніс на вкладний рахунок 1000 євро строком на 12 місяців, а банк зобов'язався сплатити 11,4 процентів річних (а. с. 4).

10 лютого 2009 року Національним банком України у ВАТ «КБ «Надра» було призначено тимчасову адміністрацію та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Рішенням Правління НБУ від 10 лютого 2010 року термін роботи тимчасової адміністрації у банку продовжено на один рік (а. с. 22).

15 травня 2009 року банк уклав з позивачем додаткову угоду до договору строкового банківського вкладу (депозиту) «Мій вибір» №422677, в якій сторони погодили, що датою повернення вкладу є 15 вересня 2009 року, а процентна ставка по вкладу становить З проценти річних (а. с. 6).

23 жовтня 2009 року, 28 січня та 12 березня 2010 року ОСОБА_2 звертався до банку з письмовими заявами про повернення суми вкладу в повному обсязі, на які отримував відмови (а. с. 7, 8, 12, 10, 11, 12, 13).

За таких обставин та з огляду на положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, ст. 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність» місцевий суд обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_2 в частині стягнення суми депозиту, нарахованих відсотків та трьох процентів річних, оскільки відповідач не виконує взятих на себе за договором зобов'язань.

Посилання апелянта на ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо стягнення на його користь 3 процентів пені за кожен день прострочення виконання зобов'язання є необгрунтованими, оскільки між сторонами склалися договірні правовідносини, а пеня договором банківського вкладу не передбачена. Отже, ця норма Закону не поширюється на спірні правовідносини і не може до них застосовуватись.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні якої позивачеві відмовлено.

У відповідності з п.п. 1 п. 1 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 «Граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ» граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не може перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 сплатив своєму адвокату ОСОБА_3 2000 грн. за надані останнім послуги, а саме: підготовку позову та ведення цивільної справи, шляхом представлення його інтересів у суді першої та апеляційної інстанцій (а. с. 43, 44). ОСОБА_3 було підготовлено позовну заяву та уточнення до позовної заяви, він брав участь у судових засіданнях суду першої інстанції 10 та 25 серпня 2010 року, крім того ним була підготовлена апеляційна скарга та він брав участь у судовому засіданні апеляційного суду 13 жовтня 2010 року.

З урахуванням викладеного, з огляду на положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні рішення суду в частині вирішення питання щодо судових витрат шляхом стягнення з ВАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_2

1000 грн. на відшкодування витрат по оплаті правової допомоги, а не 256 грн., як зазначено в рішенні суду.

Керуючись ст. ст. 88, 303, п. З ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 серпня 2010 року в даній справі в частині вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу змінити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_2 1000 грн. на відшкодування витрат по оплаті правової допомоги, а не 256 грн., як зазначено в рішенні суду.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -