Справа № 2-349 /2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2010 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошкова І.Д.,

за участю секретаря - Шавиркіної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Ренійського відділення № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 4 579 грн.

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивача визнають в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав додаткову заяву про уточнення суми позову та заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія кредитного договору № 5749 від 29.09.2006 р.; копія договору поруки № 5749 від 29.09.2006 р. укладеного із ОСОБА_2; копія договору поруки № 5749 від 29.09.2006 р. укладеного із ОСОБА_3; копія довідки №1717і/07 від 26.05.1999р. з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; копія свідоцтва серії АОО № 038999 від 31.12.1991р. про державну реєстрацію юридичної особи ВАТ «Державний ощадний банк України»; копія кредитної заявки від 25.09.2006 р.; копія паспорту ОСОБА_1 серії КЕ № 890347 виданого 17.12.1997 р.; копія паспорту ОСОБА_3 серії КЕ № 521067 виданого 13.01.1997 р.; копія паспорту ОСОБА_2 серії КЕ № 890348 виданого 17.12.1997 р.; копія довіреності серії ВМІ № 6544038 від 18 вересня 2009 р. на ОСОБА_4; розпорядження № 749 від 29.09.2006 р.; заява на видачу готівки № 749 від 29.09.2006 р.; повідомлення № 1203 від 14.10.2009 р.; розрахунок заборгованості № 1204 від 14.10.2009 р.; лист ОСОБА_5; розрахунок заборгованості № 02/399 від 13.05.2010 р.; заява представника банку № 3055 від 26.04.2010 р.; заява ОСОБА_1 № 3048 від 06.04.2010 р.; заява ОСОБА_3 № 3049 від 26.04.20100 р.; заява ОСОБА_2 №3531 від 13.05.2010 р.; копія довіреності від 15.04.2010 р. на імя ОСОБА_6; квитанції про сплату державного мита та витрат по ІТЗ розгляду справи.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ВАТ «Державний ощадний банк Україна» в особі філії-Ренійське відділення № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк Україна» просить стягнути з відповідачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитними зобовязаннями в розмірі 4 579 грн. та судові витрати в сумі 174,42 грн. солідарно, пояснивши, що 29.09.2006 р. із відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 5749, згідно із яким позичальнику був наданий кредит в сумі 12 000 грн. строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 29.09.2009 року, зі сплатою 20 % річних та комісійних винагород в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. 29.09.2006 року із відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені договори поруки. Згідно з п.1.4 цього договору, ОСОБА_1 зобовязалася погашати кредит щомісячно в сумі 334,00 грн., шляхом внесення готівки до каси банку. В порушенні до п.п.3.3.1,3.3.3 та 3.3.5 кредитного договору № 5749, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання належним чином не виконувала, не погашала кредит точно в строки, обумовлені кредитним договором, не сплачувала відсотки за користування кредитом та обслуговування кредиту, і внаслідок цього у неї склалася заборгованість за кредитними зобовязаннями (непогашений кредит 3 002,84 грн., пеня на суму непогашеного кредиту 1 396,16 грн., за супроводження кредиту 180 грн.) в розмірі 4 579 грн. 00 коп. На адресу боржника неодноразово надсилалися попередження про стягнення заборгованості, повідомлення про прострочення платежу за кредитом, однак, сума заборгованості ним у добровільному порядку досі не погашена. Заподіяння відповідачем матеріальних збитків та їх невідшкодування негативно впливає на фінансову діяльність банківської установи, заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Поручителі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно п. 3.1 договору поруки № 5749 від 29.09.2006 року зобовязалися відповідати по зобовязаннях по кредитному договору № 5749 від 29.09.2006 року перед Банком в тому же обсязі, що і Боржник ОСОБА_1

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст. 1054 ЦК України до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1046-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Між позивачем та ОСОБА_1 29.09.2006 року був укладений кредитний договір, ним були передбачені умови надання та порядок повернення кредиту (п. 1 та п. 2 Договору), які позичальник порушив.

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобовязання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ч. 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Таким чином, позовні вимоги позивача є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобовязань.

У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат: 54 грн. 42 коп. державного мита, 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 526, 554, 549, 610, 612, 1048-1049, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Ренійське відділення №6780 ВАТ «Державний ощадний банк України» - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» суму заборгованості за кредитними зобовязаннями: (непогашений кредит 3 002,84 грн., пеня на суму непогашеного кредиту 1 396,16 грн., за супроводження кредиту 180 грн.), а всього стягнути 4 579 грн. 00 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Ренійське відділення № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України» 174 грн. 42 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів з дня проголошення рішення, 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: І.Д.Бошков