Миколаївський районний суд Львівської області
Справа №2-33/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2010 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Карбовніка І.М.

при секретарі Данилів О.І.

з участю прокурора Пришляка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом Миколаївського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі: Міністерства юстиції України, відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області до ОСОБА_1, Відкритого акціонерного товариства „Розділля", треті особи: Стрийське МБТІ, приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним , -

ВСТАНОВИ В:

Миколаївський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах, Міністерства юстиції України, відділу ДВС Миколаївського РУЮ в порядку ст.45 ЦПК України з позовом, в якому просив визнати недійсним договір-купівлі-продажу №221-СФ-06, укладений 18.09.2006року між ВАТ „Розділля" та ОСОБА_3 стосовно нерухомого майна, а саме: виробничого корпусу площею 1271,9кв.м, складу площею 103,4 кв.м.. експериментального цех-складу площею 96,9 кв.м по вул..Галицька,2 смт.Розділ Миколаївського району Львівської області за ціною 29500грн. та застосувати наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 ЦК України, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Миколаївського РУЮ на все майно ВАТ „Розділля" 01.08.2003року було накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що йому належить, оскільки товариством не здійснено погашення заборгованості за рішеннями судів по виплаті заробітної плати громадян на загальну суму 19037,3грн. Дана постанова була відповідним чином зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна 15.08.2003р. Державним виконавцем арешт з майна ВАТ „Розділля" не знімався і реалізація проводилась без його дозволу. Вважає, що ВАТ „Розділля" не мав права реалізувати вказане майно. В позовній заяві позивач посилається на положення ст.ст. 203 та 215 ЦК України.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав аналогічні доводам позовної заяви пояснення, просить позов задоволити.

Представник позивача - заступник начальника ВДВС Миколаївського РУЮ Львівської області ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених прокурором в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 надали суду письмове заперечення, згідно якого позов не визнали та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ВАТ „Розділля" ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнав, просив в позові відмовити, з підстав зазначених відповідачкою ОСОБА_1 та її представником.

Представник третьої особи - Стрийсьсе МБТІ, згідно клопотання, просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника, оскільки жодної зацікавленості в результатах роз. ляду цієї справи не має.

Приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу ОСОБА_2, яка залучена судом як третя особа, в судове засідання не з'явилась, хоча попереджалась завчасно про день та час розгляду справи, відзив на позов суду не надіслала.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити, виходячи з наступних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 203 ЦК України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з приписами ч. 3 цієї ж статті волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до норм ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2006року між ВАТ „Розділля" та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, зокрема виробничого корпусу площею 1271,8м.кв., складу площею 103,4 м.кв., експериментального цех-складу площею 96,9м.кв., що знаходяться за адресою: смт.Розділ, вул.Галицька. 2 Миколаївського району Львівської області.

18.09.2006 року вказані нежитлові приміщення відповідно до договору купівлі-продажу, перейшли у власність ОСОБА_1

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на момент укладення між ВАТ „Розділля" як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем спірного договору купівлі-продажу від 18.09.2006 року, право власності на зазначені приміщення належало на праві колективної власності ВАТ „Розділля" на підставі Наказу фонду державного майна по Львівській області №987 від 24.10.1994р. та переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ „Розділля", реєстраційне посвідчення серія АА №000088, видане 08.06.2000р. Стрийським МБТІ, записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим номером 134.

Об'єкт відчуження перебував у податковій заставі та виставлявся на аукціон на підставі дозволу податкового керуючого ОСОБА_8 на реалізацію активів, які перебувають у податковій заставі від 11.08.2006р., погоджено 11.08.2006р. начальником ДПІ у Миколаївському районі.

Згідно Закону України „Про нотаріат" та Інструкції порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, про посвідчення договорів про відчуження житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку... іншого нерухомого майна нотаріус перевіряє відсутність заборони на відчуження або арешту за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. В матеріалах справи наявні докази відсутності, на день укладення договору купівлі-продажу, будь-якої заборони на відчуження чи арешту нерухомого майна. Зокрема, при посвідченні даного договору, нотаріусом було перевірено відсутність заборони на відчуження або арешту, про що свідчать витяги з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 23.09.2006р. за №9239475 (а.с.98) та витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 23.09.2006року за №9239485 (а.с.96).

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 18.08.2004р. за №85/5 „Про внесення змін та доповнень до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України" в Україні здійснюватись заходи щодо створення програмного забезпечення Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, яке б відповідало сучасним стандартам збереження та захисту інформації, та припинялось функціонування попередньої бази даних. Пунктом 6 цього наказу установлено, що до припинення функціонування бази даних раніше створеного реєстру, перевірка відсутності або наявності заборони відчуження та арештів об'єктів нерухомого майна здійснюється з , допомогою баз даних раніше створеного та модернізованого реєстрів.

Згідно цього, при посвідченні договору купівлі-продажу, нотаріусом також було перевірено відсутність заборони на відчуження або арешту нерухомого майна за попередньою базою даних, про що свідчить довідка від 23.09.2006р. за №1 (а.с. 9 ).

Отже, при посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна нотаріусом було використано всі можливі заходи, здійснено повну перевірку відсутності заборони на відчуження або арешту за даними реєстрів заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, у відповідності до чинного законодавства та встановлено відсутність будь-яких заборон на відчуження майна.

Щодо витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на котрий посилається позивач, то даний витяг сформований 05.10.2007року за №14761519, згідно запису 1 з цього витягу, арешт на все майно ВАТ „Розділля" зареєстровано 27.11.2006року. що на місяць пізніше від дати укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Тому, при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна, ні нотаріусом, ні тим більше сторонами не було порушено вимог чинного законодавства.

Відтак, відсутні підстави для визнання цього договору недійсним згідно п. 1 ст. 215. п. п. 2, 3 ст. 203 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10,60. 169. 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст., 203, 215 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Миколаївського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України, відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області до ОСОБА_1, ВАТ „Розділля", треті особи: Стрийське МБТІ, приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня ухвалення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: Карбовнік І.М.