Справа № 2-1525/2010
Номер провадження 2-1525/2010
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.06.2010 Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням - судці Дегтярчук М.О., за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області про зобов'язання вчинити певні дії згідно Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", -
Позивач звернувся до суду 12 травня 2010 року з позовом до відповідача про зобов'язання вчинити певні дії. посилаючись на те, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом НІ-ї групи та віднесено до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач має право на отримання різних пільг і компенсацій, передбачених Законами України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". При зверненні позивача до УПСЗН щодо перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення та виплати разової грошової суми допомоги йому було відмовлено. В зв'язку з викладеним позивач звернувся до суду і просить дії Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області в частині не донарахування та недоплати разової допомоги на оздоровлення - визнати протиправними. Стягнути з Управління праці га соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області на користь позивача недоплачену щорічну компенсацію на оздоровлення за 2007-2009 роки у сумі 6152 грн. зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.
Позивач в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи є його клопотання, в якому він просить слухати справу за його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав заперечення на позов, в якому .просить суд в задоволенні позову відмовити. В обгрунтування своїх доводів зазначив, що, дійсно, управління проводить нарахування та виплату позивачу одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи , при встановленні інвалідності і виплату різниці в одноразовій компенсації при встановлені вищої групи інвалідності та щорічної допомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Ч АЕС 1 категорії. Вважає, що його дії при виплаті вказаних видів допомог є цілком законними, оскільки він проводив нарахування та виплату допомоги в межах бюджетних асигнувань наі цілі, передбачених Законом України "Про Державний бюджет" на відповідний рік. Постановою Кабінету Міністрів України №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12.07.2005 року. Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Положенням "Про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям за втрату годувальника", затвердженого наказом Міністерства з питань надзвичайних сигуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №28 від 31.12 1996 оку , Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які пострах да внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими було визначено розміри вказаних виплат та порядок проведення .
Також у своїх запереченнях відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через .дсутність правових підстав для нарахування та виплати відповідних допомог в розмірах, вищих, іж встановлено діючим законодавством, а також просив розглянути справу за відсутност його представника.
Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторж, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, рвавши обставини, на які посилалися сторонн, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній »станції 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії АГ № 706865 (а.с.8) та є інвалідом 3 групи.
Відшкодування шкоди особам, посграждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, здійснюється у відповідності з Законом України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ "Про статус та соціальний ист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон України №796-
Статтею 48 Закону України №796-ХІІ визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Ьнооильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, одноразова Іипенсація виплачується: інвалідам 3 групи в розмірі 30 мінімальних заробітних плат. Виплата пиплачюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності, шаги, зазначені в цій статті, провадяться протягом одного місяця з дня встановлення бідності. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до щієї статті: у разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у ііпенсаціях.
Особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і є інвайдом III групи, повідно до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальним захист громадян, які постраждали|аслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року виплачується щорічна іпомога на оздоровлення інваїідам НІ групи - у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Згідно із ч.7 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір мінімальної заробітної плати ізначаєтьея на момент виплати.
18 березня 2010 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захистунаселеня Лозівської міської ради Харківської області із заявою про перерахунок і виплату йому одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, в зв'язку встановленням йому III групи інвалідності, виплативши різницю а розмірі 4 мінімальних Іробітних плат, щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2009 роки та в подальшому оводити відповідні виплати в законодавчо встановлених розмірах (а.с.12), на яку отримав відповідь-відмову від 13 квітня 2010 року (а.с.13).
Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості їв інших випадках, передбачених Законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного орядку визначення категорії зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і рудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Що стосується вимог щодо перерахунку і виплати позивачу одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. за шкоду, заподіяну здоров'ю, як собі, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплативши різницю при становленні ПІ групи інвалідності у розмірі 4 мінімальних заробітних плат, то суд приходит ь до рисновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що виплата одноразової компенсації позивачу за встановлення III групи інвалідності була проведена у березні 2007 року, у березні 2008 року та річні 2009 року в розмірі 270 гривень 00 копійок.
Дійсно, розмір різниці в одноразовій компенсацій', виплаченій позивачу, не відповідає розміру "4 мінімальних заробітних плат на момент проведення виплати. Порядок нарахування і виплати одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, при встановленні інвалідності визначається Кабінетом Міністрів України, і, встановлюючи такий порядок, останній не може допустити звуження змісту та обсягу Прав позивача, встановлених цим же Законом. Крім того, у ч.І ст.67 Закону №796-12 встановлено, що розміри доплат, пенсій і компенсацій, підвищуються Кабінетом Міністрів їй відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.
Позивач звернувся до суду 12.05.2010 року, що стосується позовних вимог щодо вання та виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки, то суд не підстав для їх задоволення з насту пних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2007 та березні 2008 року позивачу була виплачена щорічна грошова допомога на оздоровлення в розмірах, встановлених ст.48 Закон 'Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням змін, які вносились Законом України "Про Державний бюджет и на 2007 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про ня змін до деяких законодавчих актів України". 2 ст. 95 Конституцією України передбачено, що виключно законом про Державний України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і спрямування цих видатків.
Відповідно до ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встьановлюються законом про державний бюджет України.
Дію ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок "Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2007 рік в частині визначення розміру щорічної допомоги на оздоровлення, згідно із ст.71 Закону України "Про державний на 2007 рік" від 19.12.2006 року №489-У.
Зупинення ст.48 Закон України №796-ХІІ на 2007 рік. передбачене ст.71 Закону України від 06 року №489-У, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є тгуційним). згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року N6-рп/2007.
Редакцію ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які дали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено Законом України "Про Державний України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині порядку визначення розміру виплати щорічної допомоги на оздоровлення.
Такі зміни даного закону на 2008 рік, передбачені положеннями розділу II Закону України про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів раїни", визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року М10-рп/2008.
Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Положення деяких пунктів статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та положення деяких пунктів розділу II Закону України "Про Державний бюджет раїни на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" втратили нність з дня ухвалення рішень Конституційним Судом, тобто після проведення виплат. Кошти, виплачені до прийняття рішення Конституційним судом, є такими, що виплачені в розмірі становленому законом на момент виплати.
Отже, суд вважає, що за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють онкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні істосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї орми, яка прийнята пізніше. Таким чином, органи соціального захисту населення, здійснивши у (значений період виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, встановлених законом ро Державний бюджет на відповідний рік, діяли правомірно, на підставі, у межах повноважень га спосіб, що визначено діючим законодавством України. До того ж вказані виплати здійснюються іорсчу га мають разовий характер, то право особи на їх отримання та обов'язок органів Іоціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних Іум, розмір яких визначається на час їх здійснення. Тобто позивач вказаним правом вже користався. Тому вимоги позивача щодо перерахунку і виплаті йому щорічної допомог и на доровлення за 2007-2008 роки не підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача стосовно перерахунку і виплаті йому щорічної допомоги п здоровлення за 2009 рік. то вони підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 4 статті 48 Закону №796-Х1І, яка діяла до прийняття Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів країни" №107-УІ від 28.12.2007 року, щорічна допомога на оздоровлення інвалідам III групи тлачується у розмірі 4 мінімальних заробітних плат.
Статтею 71 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України дане право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами, тановою КМУ від 12.07.2005 року .№562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення і нам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" інвалідам 111 групи пена щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 90 гривень.
Проте, посилання відповідача на постанову КМУ від 12.07.2005 року №562 не можуть бути і до уваги, оскільки на виконання ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України рік" у 2009 році Кабінетом Міністрів України не було встановлено розміру допомоги, чи з розміру мінімальної заробітної плати. Діючими ж є норми законів, які чітко влюють розмір допомог.
Позивач отримав щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік в січні 2009 року в розмірі 90 гривень.
Відповідно до 4.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого рядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у г. що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями 4.4 ст.8 Цивільно-процесуального кодексу України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України (254к/96-ВР) закону України, родному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, а таких обставин суд вважає, що відповідають Закону №796-ХІІ вимоги позивача щодо ування і виплати йому щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних ітних плат. Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного. Крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46). За чинним одавством розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Законом України "Про Державний бюджет" на відповідний рік.
Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконнимими, суд вважає, що при визначенні розміру належних позивачеві соціальних виплат за 2009 рік ~уванню підлягають ч.4 ст.48 Закону №796-ХІІ, а не положення постанови КМУ від 7.2005 року за №562, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав. Таким чином позовні вимоги в частині перерахунку та виплати щорічної допомоги на ровлення за 2009 рік підлягають задоволенню за урахуванням тієї суми, що була виплачена вачу.
Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для зпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивач) річної допомоги на оздоровлення в належному розмірі, суд вважає за необхідне визнати конними дії УПСЗН Лозівської міської ради Харківської області по не виконанню приписів ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок нобильської катастрофи", які призвели до порушення прав позивача на своєчасне нарахування отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік.
Відповідно до ч.І ст.З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим дексом. звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, обод чи інтересів. Таким чином, в предмет судового захисту входять саме порушені права, боди і охоронювані законом інтереси особи. Тому, що стосується вимог позивача до Управління праці та соціального захисту населення озівської міської ради Харківської області стосовно нарахування та виплати належн) йому щорічної допомоги на оздоровлення в наступні роки, то вони не підлягають задоволенню, вони є іередчасними. оскільки поновленню підлягають порушені права позивача на час ухвалення даного удового рішення, а суд позбавлений можливості приймати рішення на майбутнє.
Відповідно до п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" позивача вільнено від сплати державного мита. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідь !0 ст.88 ЦК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 10-11, 15, 60, 88, 208-233 ЦГ1К України. ?т.ст.1, 257 Цивільного кодексу України, ст.ст.8, 19, 22, 75, 92, 152 Конститу ції України. ч,4 ст.48 іакону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та іро внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №!07-У1. Рішенням (Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року Законом України :'Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26.12.2008 №835-VI, ст.28 Закону України "Гір- іагальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003 року. Законом України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" №1646-V! від 20.10.2009 року, ст.46 Бюджетного кодексу України, п. 18 ст.4 Декрету Кабінету Міністраів України "Про державне мито", -
Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково. Визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Лозівської ької ради Харківської області по не виконанню приписів ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які призвели порушення прав ОСОБА_2 на своєчасне нарахування та отримання річної допомоги на оздоровлення за 2009 рік в законодавчо встановленому розмірі.
Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Іракської області провести перерахунок ОСОБА_2 щорічної допомоги на доровлення за 2009 рік в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат відповідно до ч.4 ст.48 кону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок рнобильської катастрофи", виходячи з законодавчо встановлених розмірів мінімальної робітної плати, та провести виплату належної суми відповідно до закону, з урахуванням плаченої суми.
В задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради арківської області на користь ОСОБА_2 60 грн. понесених ним витрат на формаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу , рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання аеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О.Дегтярчук