Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

„06" жовтня 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_3,

з участю сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Любарського районного суду від 3 вересня 2010 року у справі за позо,вом Чуднівського комунального підприємства „Теплокомуненерго" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Чуднівського комунального підприємства „Теплокомуненерго" про визнання договору недійсним,

встановив:

В серпні 2009 року Чуднівське комунальне підприємство „Теплокомуненерго" звернулося до суду з позовом, який в подальшому уточнювало. Позивач просив зобов"язати відповідачів сплатити заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 6980,55 грн. та відшкодувати понесені судові витрати. При цьому посилався на те, що відповідачі проживають в квартирі №13 по зул.Житомирській, 6а у м.Чуднів, є споживачами послуг з опалення, водопостачання та водовідведення, які надаються їм Чуднівським комунальним підприємством „Теплокомуненерго". Оплату за надані послуги відповідачі не проводять. За період з жовтня 2С03 року по квітень 2005 року заборгованість за надані послуги з опалення становить 1712 грн.19 коп. За період з вересня 2003 року по липень 2009 року заборгованість за водопостачання та водовідведення становить 5499 грн.68 коп. За період з липня 2009 року по 1 березня 2010 року заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення становить 2574 грн.32 коп. У зз"язку із спливом строку позовної давності заборгованість за 2003-2006 роки в сумі 2805 грн.44 коп. списана.

У березні 2010 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом. Просив визнати недійсним договір від 8 серпня 2007 року на постачання холодної води та водовідведення,укладений ним із Чуднівським комунальним підприємством „Геддскомуненерго", посилаючись на те, що зазначений договір він не підписував.

Рішенням Любарського районного суду від 3 вересня 2010 року стягнуто із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 -ОСОБА_8 в солідарному порядку на користь Чуднівського комунального підприємства „Теплокомуненерго" заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги за період з 1 серпня 2007 року по 1 березня 2010 року в суйі 6980 грн.55 коп. та понесені судові витрати в сумі 721 грн. 19 коп. по оплаті судового збору та ЗО грн. по оплаті витрат на ІТЗ розгляду справи. Цим же рішенням ОСОБА_9 відмовлено в задоволенні зустрічного позову до Чуднівського комунального підприємства „теплокомуненерго" про визнання договору недійсним.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування зазначеного рішення, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з"ясування обставин справи. Зокрема, вважає, що суд не звернув узати на те, що до 2008 року в квартирі ніхто не проживав, про до підтвердила в суді свідок ОСОБА_10 На думку апелянта, зібраним по справі доказам судом дана неправильна оцінка. Вважає, що суд безпідставно відмовив у призначенні почеркознавчої експертизи.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 зареєстровані та проживають в квартирі №13 по вул .Житомирській,6а у м.Чуднів (а.с.223-226). Вказані обставини підтверджуються копіями паспортів відповідачів з відміткою про їх реєстрацією за вказаною адресою.

З 8 вересня 2008 року відповідачі є співвласниками вказаної квартири (а.с.165).

У зазначену квартиру позивачем подаються послуги з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п.5 ч.З ст. 20 Закону України „Про житлово- комунальні послуги" (надалі Закону) споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Проте, в порушення зазначених вимог закону відповідачі надані їм послуги не оплачували, внаслідок чого за період з 1 серпня 2037 року по 1 березня 2010 року утворилася заборгованість в сумі 6980 грн.55 коп. Розмір заборгованості підтверджений доданим до позову розрахунком та копією особового рахунку а.с.83,84,119).

Згідно з п.6 ч.І ст.20 Закону та п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 200 5 року, споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг у разі тимчасової відсутності його та/або членів його сім"ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи,лікування, навчання,

покарання).

Відповідачами не надано доказів про звернення їх у встановленому порядку до позивача із заявами про відсутність у певний період за місцем проживання.

Крім того, такі твердження відповідачів спростовуються довідками ВАТ „Житомиргаз" та Чуднівського РЕМ, згідно яких протягом спірного періоду відповідачі за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, кв.№13 у м.Чуднів користувалися послугами газо- та електропостачання (а.с.150,151).

Тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про покладення на відповідачів обов"язку оплатити надані їм житлово- комунальні послуги за спірний період.

При цьому суд правильно вважав, що в даному випадку навіть відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняла б відповідачів від їх оплати, оскільки такі послуги надавалися їм постійно та в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування при постановленні рішення показів свідка ОСОБА_10. висновків суду не спростовують.

Рішення суду в частині вимог про визнання недійсним договору прав ОСОБА_4 не порушує, оскільки вона не була стороною цього договору.

Сам відповідач ОСОБА_5 або ОСОБА_4 в його інтересах рішення суду в цій частині не оскаржили. Клопотання про призначення почеркознавчої експертизи в апеляційному суді не заявлено. Тому підстав для скасування рішення суду в цій частині вимог немає.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Разом з тим, визначаючи розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, суд не врахував, що при подачі позову судовий збір сплачений позивачем у більшому розмірі, ніж це встановлено законом. Зокрема, виходячи із заявленої суми, оплаті підлягав збір в розмірі 71,21 грн., а сплачено - 721,19 грн. Оскільки позов задоволено щодо зменшеного позивачем розміру вимог у сумі 6980 грн.55 коп., то відшкодуванню, відповідно до ч.І ст.88 ЦПК,за рахунок відповідачів підлягали понесені витрати в сумі 69,81 грн., або по 17,45 грн. з кожного із відповідачів (69,81:4). Крім того, суд не звернув уваги на те, що судові витрати в солідарному порядку не стягуються.

За наведених обставин оскаржуване рішення в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.209,88,307,309, 313, 314,316 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволити частково.

Рішення Любарського районного суду від 3 вересня 2010 року змінити в частині стягнення судових витрат. Стягнути на користь Чуднівського комунального підприємства „Теплокомуненерго" з ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_4 по 17 грн.4 5 коп. з кожного витрат по оплаті судового збору та по 7 грн.50 коп. витрат на ІТЗ розгляду справи.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: