Біляївський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
23 квітня 2010 року Біляївський районний суд
в складі : головуючого судді Крачкової С.В.
при секретарі Дигуляр А.С.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про повернення грошових коштів
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно 71 225 грн. відсотків за невиконання умов договору позики.
В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів солідарно борг за договором позики в сумі 142 450 грн. та 99 715 грн. відсотків за користування коштами, а всього 242 165 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 20 січня 2009 року відповідач ОСОБА_3 одержав від нього в борг 18 500 доларів США, які зобовязався повернути в строк до 20 січня 2010 року з виплатою 5 %, але вказане зобовязання не виконав. Поручителем по вказаному договору виступив ОСОБА_4, який взяв на себе солідарну відповідальність за повернення займаних коштів та відсотків за користування позикою.
В судовому засіданні представник позивача на позові наполягала. При цьому пояснила, що позивач передав відповідачу 20 січня 2009 року гроші в сумі 18 500 дол. США, що еквівалентно було 142 450 грн. з виплатою 5 %, про що останній склав розписку. При цьому ОСОБА_4 виступив поручителем та взяв на себе зобовязання перед позивачем відповідати за зобовязання ОСОБА_3, відомості про це містяться в самій розписці, підписаній позивачем та відповідачами. До цього часу відповідачі борг не повернули.
Відповідачі в судове засідання 25.03.2010 р. та 23.04.2010 року не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день розгляду справи, про що свідчать їх підписи на розписках (а.с.15,16,22,23), про причину неявки суд не повідомили, а тому суд вважає її неповажною.
За згодою представника позивача розгляд справи проведено за відсутності відповідачів заочно, згідно положень ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 одержав від позивача 18 500 доларів США в борг, що на той час було еквівалентно 142 450 грн. , який зобовязався повернути до 20.01.2010 року з виплатою 5 % за користування наданими йому коштами. Ця обставина підтверджується розпискою відповідача (а.с. 7).
З цієї розписки вбачається, що поручителем забезпечення виконання грошового зобовязання ОСОБА_3 виступив ОСОБА_4.
Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку і відповідає перед ним також за порушення зобовязання боржником.
Оскільки ОСОБА_4 письмово підтвердив своє зобовязання нести солідарну відповідальність з боржником за невиконання або неналежне виконання ним грошового зобовязання та виходячи з положень ст. 547 ЦК України, суд вважає розписку (а.с.7) також і договором поруки.
В силу ч.1 ст.554 вказаного Кодексу у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором ак солідарні боржники, а ч.2 цієї ж статті передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не виконали умови договору, гроші не повернули у встановлений строк, відсотки за умовами договору не виплатили, а тому повинні повернути борг з урахуванням 5% річних, що складає: сума основного боргу 142 450 грн., 5 % на невиконання умов договору 99 715 грн., а всього 242 165 грн.
Враховуючи викладене суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та законними, а тому вони підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,ст. ст.526, 547,553,554, 553,554,625,1046,1047,1048, 1049 ЦК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити..
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_2 борг в сумі 242 165 грн., витрати по сплаті судового збору 1700 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а всього 243 985 грн..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України через Біляївський райсуд Одеської області.

Суддя : С.В. Крачкова