Полтавський районний суд Полтавської області
справа № 2-304/2010 рік
10 червня 2010 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого Кіндяк І.С.
при секретарі Ладур О.В.
за участю адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» про стягненн невиплаченої заробітної плти, доплати за класність та винагородження по підсумках роботи за рік, -
Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» про стягненн невиплаченої заробітної плти, доплати за класність та винагородження по підсумках роботи за рік, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 2.03.2009 року його було звільнено з посади водія в звязкі зі скороченням штату працівників, але повний розрахунок проведений не був.
Під час роботи на підприєстві йому з 2003 року доплачували за класність, з жовтня 2008 року без будь-якого відома з позивача було знято вказану доплату, що є прямим порушенням п. 3.4 Колективного договору укладеного між адміністрацією та прфспілковим комітетом ДП «Полтавське управління геофізичних робіт»від 16.04.2008 року № 152. За період з жовтня 2008 року по 12.03.2009 року розмір недоплаченої надбавки за класність становить 1089,64 грн.. виходячи з того що оклад водія становить 810,00 грн.
Позивачу у виплаті недоплаченої заробітної плати, доплати за класнісь та винагородження по підсумках роботи відмовлено, тому змушений звернутися до суду з вищезазначеними вимогами.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в позовних заявах, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомлений під розписку про дату, час і місце проведення судового засідання, про що мається підтвердження в матеріалах справи.
Відповідно до ст.224 ч. 1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що позивач 01.03.2003 року був прийнятий на роботу водієм автобуса в Державному підприємстві «Полтавського управління геофізичних робіт», а 02.03.2009 року його було звільнено з посади водія по п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв»язку зі скороченням штату працівників, що підтверджується копією його трудової книжки.
На підставі наданої довідки про несплачені виходи у вихідні дні за 2003 -2009 p.p. та довідки Про нарахування відряджувальних витрат та польового забезпечення за 2006 - 2008 p.p. позивачу встановлено, що за період з 2003 р. по 12.03.2009 року не проведена оплата роботи у вихідні дні.
Відповідно до вимог ст. 72 КЗпП України робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі.
Відповідно до п. 3.4 Колективного договору укладеного між адміністрацією та прфспілковим комітетом ДП «Полтавське управління геофізичних робіт»від 16.04.2008 року № 152передбачено виплачувати доплати і надбавки за касність водіям легкових автомобілів і автобусів: водія 1 класу - 25% встановленої тарифної ставки за відповідний час.
За період з жовтня 2008 року по 12.03.2009 року розмір недоплаченої надбавки за класність становить 1089,64 грн. так, як оклад водія становить 810,00 грн.
Відповідно до п. 1.5. Положення «Про порядок та умови виплати винагороди за підсумками річної виробничо-господарської діяльності ДП Полтавське УГР» працівником підприємства», затвердженого, директором та погодженого головлю Профкому передбачено, що винагорода виплачується: авансові платеж по підсумках роботи за 10 місяців, 11 місяців, результативний після підтвердження підсумків господарської діяльності за рік. Винагорода може виплачуватись в залежності від фінансового стану підприємства.
Відповідно до п. 2.2 вищезазначеного положення чітко визначено, що винагорода виплачується в повному розмірі працівникам. Які працювали в управлінні поний календарний рік.
Відповідно до наказу № 280-к від 28.11.2008 року було виплачено винагородження по підсумках роботи за 10 місяців у сумі 1375,00 грн.
Відповідно до довідки про нарахування відряджувальних витрат та грошового забезпечення за 2006-2008 рік позивачу розрахункова сума проведеного після звільнення донарахування становить 4173,54 грн., тому розмір донарахувань необхідно зменшити на 4173,54 грн.
Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організаці, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначених у ст. 116 КЗпП України, установа повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідач з запереченні на позовну заяву стверджуємо згідно наказу № 117-к від
15.05.2009року бухгалтерією підприємства був роведений перерахунок оплати роботи у святкові та не робочі дні в період відряджень ОСОБА_2 та сплачена сума 4513,85 грн. Щодо надбавоу оплати надбавки за класність з жовтня 2008 року по 12.03.2009 року , як свідчить особові рахунки позивача з жовтня 2008 року по березень 2009 року доплти до тарифної ставки за класність в розмірі 25 % йому проводились. Стосовно виплати винагороди за підсумками річної виробничо- господарської діяльності підприємств, то згідно наказу № 76-к від 31.03.2009 року виплата винагороди позивачу не передбачена, оскільки на момент виплати він вже був звільнений.
Стаття 1167 ЦК України та п. З постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» вказує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно вимог ст. 209 ЦПК України, суд при винесенні рішення повинен вирішити питання розподілу судових витрат по справі, згідно ст. 88 ЦПК України, тому з відповідача підлягає стягнення на користь держави судові витрати та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 14, 209, 212-215, 224-226, 292 ЦПК України, ст.ст. 40, 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст. 1167 Цивільного Кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» про стягненн невиплаченої заробітної плти, доплати за класність та винагородження по підсумках роботи за рік - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» на користь ОСОБА_2 34 629,76 грн.
В інших позовних вимогах відмовити за недоведеністю.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» на користь держави 346,29 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільних справ.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: