Справа № 2-1693/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2010 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої - судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

при секретарі ГЛИНСЬКІЙ С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання,

встановив:

ОСОБА_1 14.04.2010р. звернулася до суду з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 30% прожиткового мінімуму з врахуванням періоду нарахування. В обґрунтування позову покликається на те. що є непрацездатною, хворіє, отримуваної пенсії в розмірі 706,40грн. не вистачає для забезпечення первинних життєвих потреб, інших доходів вона не має. Її становище є вкрай нужденним і вона потребує матеріальної допомоги. Син ОСОБА_2 проживає разом з нею в одній квартирі. Він і його сімя користується всіма комунальними послугами., однак їх оплати не проводить. Розмір пенсії не дає їй змоги себе забезпечувати, купляти ліки, оплачувати житло. Допомоги син не надає, хоча зобовязаний це робити.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги з уточненнями підтримали, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини. Просять позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позову не визнав, пояснивши, що мати, коли він був неповнолітнім не виконувала належним чином своїх батьківських обовязків, не займалася його вихованням. На даний час він має сім'ю, його доходи не дають йому можливості сплачувати матері аліменти. Просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника та відповідача, показання свідків, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів.

ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2 Вона має ще одного сина ОСОБА_4, який з її слів проживає в м.Москва.

ОСОБА_1. 1978р.н., пенсіонерка, отримує пенсію за віком в розмірі 706,40грн., інших доходів вона не має.

Позивачка має на праві власності земельну ділянку площею 0,0433га, на якій вона вирощує городину для своїх потреб. Інших доходів вона не має.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, пенсія якого становить 819,23грн.

Відповідно до ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Для виникнення права батьків на утримання та обовязку повнолітніх дітей утримувати батьків обовязковою є наявність цих двох умов.

Позивачка є непрацездатною, оскільки досягла пенсійного віку.

Потреба у матеріальній допомозі визначається виходячи з прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Однак наявність у позивачки такого прожиткового мінімуму не може заперечити факт її потреби в матеріальній допомозі.

Як обов'язок батьків утримувати дитину не залежить від їх матеріального становища, так і обовязок дітей утримувати своїх непрацездатних батьків не повязується з матеріальним становищем цих дітей.

Відповідач працездатний, має постійне місце праці, його заробітна плата становить 1647,55грн.

Суд вважає, що відповідач зобовязаний у гримувати свою непрацездатну мати.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо позову у звязку тим, що позивачка неналежним чином виконувала свої батьківські обовязки щодо нього, коли він був неповнолітнім, оскільки такі є голослівними, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_6

Також суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо позову у звязку тим, що його дружина не працює, він утримує її та двох дітей. Дружина відповідача ОСОБА_7 працездатна, однак не працює. У них є спільна дитина Аліна, які виповнилося 8 років. Дитина ОСОБА_8 це дитина ОСОБА_7 від першого шлюбу, відповідач згідно закону обовязку її утримувати не має.

При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує те, що крім відповідача позивачка має ще одною сина, який також зобовязаний надавати їй матеріальну допомогу. Суд виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності, вважає, що стягнення з відповідача 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання матері є достатнім.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає позов підставним, таким, що підлягає частковому задоволенню. У звязку із частковим задоволенням позову стягнути з відповідача в доход держави судові виграти.

У відповідності до ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Керуючись ст.ст.8,10,57,58,60,174,208.209.212,215,367 ЦПК України, ст.ст.202,205'СК України, суд, -

В И V ІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, 16.05.1976р.н., працівника Львівської філії ДП «Гарантія-Маркет», аліменти на утримання матері ОСОБА_1, 01.01.1947р.н.. в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 14.04.2010р.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 51грн. судового збору / та 120грн. витрат з П 3. *

Рішення суд/ може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду, Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_9