Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-262 2010 р. Головуючий у 1 інстанції - Павелко І.Л.
Категорія 27 Доповідач Кодрул М.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Кодрула М.А., Потапенка В.І

при секретарі - Животовській С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за апеляційними скаргами закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 грудня 2009 року та рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 грудня 2009 року по цивільній справі за позовом закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до приватного підприємства «Кедр-Центр», ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа приватне підприємство «Кедр-Центр» про визнання угод недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

10 червня 2003 року закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ЗАТ КБ «ПриватБанк») звернулося в суд з позовом до приватного підприємства «Кедр-Центр» (далі ПП «Кедр-Центр»), ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. З урахуванням змін до позовної заяви банк просив стягнути з відповідачів солідарно 1081064,21 грн. боргу та судові витрати.

На підтвердження позову банк вказав, що 20 березня 2002 року між банком та ПП «Кедр-Центр» був укладений кредитний договір № 35, згідно якого банк надав підприємству кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 150000 доларів США з кінцевим терміном погашення 19 березня 2003 року. 20 листопада 2002 року відповідно до додаткової угоди до вказаного кредитного договору кредитний ліміт збільшено до 200000 доларів США.

Належне виконання зобов?язання ПП «Кедр-Центр» перед банком за кредитним договором та додатковою угодою забезпечувалось договором поручительства від 20 листопада 2002 року з ОСОБА_1, яка на момент укладення кредитної угоди та договору поручительства була засновником та директором ПП «Кедр-Центр», а також єдиним фінансовим розпорядником кредитних коштів.

В порушення взятих на себе зобовязань відповідачі кредит та проценти нараховані за користування кредитом не повертають, на письмові вимоги про повернення кредиту не реагують.

13 березня 2007 року ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву до ЗАТ КБ «ПриватБанк», третя особа ПП «Кедр-Центр» про визнання недійсними додаткової угоди від 20 листопада 2002 року до кредитного договору № 35 від 20 березня 2002 року, додатку до нього, договору поруки від 20 листопада 2002 року та листа від 14 листопада 2002 року, посилаючись на те, що в той час вона працювала в іншому підприємстві, зазначених документів не підписувала, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 грудня 2009 року провадження по справі за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ПП «Кедр-Центр» закрито.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 грудня 2009 року в задоволенні позову ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за додатковою угодою до кредитного договору та договором поруки відмовлено.

Визнано додаткову угоду від 20 листопада 2002 року до кредитного договору № 35 від 20 березня 2002 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ПП «Кедр-Центр», договір поруки від 20 листопада 2002 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», ПП «Кедр-Центр» та ОСОБА_1, лист від 14 листопада 2002 року від імені ОСОБА_1 недійсними.

В апеляційних скаргах ЗАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу і рішення суду та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що згідно висновку № 184/02 почеркознавчої експертизи від 05 листопада 2009 року підпис в графі «директор» на листі на ім?я директора Кіровоградської філії ЗАТ КБ «ПриватБанк» від 14 листопада 2002 року, додатковій угоді від 20 листопада 2002 року до кредитного договору № 35 від 20 березня 2002 року та додатку до нього, договорі поручительства від 20 листопада 2002 року, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. Свій висновок експерт підтвердив в судовому засіданні.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що додаткова угода та договір поруки не відповідають вимогам закону, не породжують правових наслідків і визнав їх недійсними з підстав передбачених ст.215 ЦК України.

Судом також встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) 26 жовтня 2007 року проведено реєстрацію припинення юридичної особи - приватного підприємства «Кедр-Центр» в зв?язку з його ліквідацією за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст.205 ЦПК України своєю ухвалою суд закрив провадження по справі за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ПП «Кедр-Центр» в зв?язку з ліквідацією юридичної особи, яка була однією із сторін у справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Зокрема судовою колегією не можуть бути взяті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що справа розглянути за відсутності позивача, який належним чином не повідомлений про час і місце розгляду справи, оскільки представник повідомлений під розписку після оголошення перерви в судовому засіданні, але менше чим за сім днів.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача приймав участь в судовому засіданні 30 листопада 2009 року і в слуханні справи суд оголосив перерву до 02 грудня 2009 року, про що представник позивача був повідомлений під розписку (т.3 а.с.96). Будь яких клопотань про призначення слухання справи на більш пізній час до суду не подавав.

Колегія суддів вважає, що судом норми процесуального законодавства порушені не були, оскільки відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання сторону чи її представника може бути повідомлено під розписку.

Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на те, що суд, відмовивши в задоволенні клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи, допустив неповноту з?ясування обставин по справі, оскільки в обґрунтування необхідності проведення повторної експертизи представник позивача виходив з припущення, що на експертизу могли бути надані документи, які сфальсифіковані невідомими особами.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 грудня 2009 року та рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 грудня 2009 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя:

Судді :