Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

„ 23 " червня 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового

засідання Никончук 0.0. ,

з участю: сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_2 та приватного акціонерного товариства „Українська охоронно-страхова компанія"

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 17 березня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства „Українська охоронно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

встановив:

У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на його користь 33320 грн. матеріальної шкоди, 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 700 грн. за надання юридичної допомоги, 333,2 грн. витрат по оплаті судового збору, 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи та 7 грн. понесених поштових витрат у зв"язку з листуванням. При цьому посилався на те, що 2 липня 2009 року близько 8 год.25 хв. на вул.Ольжича у м.Житомирі з вини відповідачки ОСОБА_3, яка керувала належною їй автомашиною НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна подія. В результаті ДТП належний йому автомобіль АУДІ-80, р.н.АМ 1381 АТ зазнав механічних пошкоджень, а йому особисто - заподіяно моральну шкоду.

Ухвалою суду від 21 січня 2010 року до участі у справі в якості другого відповідача притягнуто приватне акціонерне товариство „Українська охоронно-страхова компанія" (а.с.55).

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 17 березня 2010року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 8337 грн. заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди, 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, 91,87 грн. витрат по оплаті судового збору ' та 60 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. З приватного акціонерного товариства „Українська охоронно-страхова компанія" на користь позивача стягнуто 5718 грн.34 коп. страхового відшкодування, 57,18 грн. витрат по оплаті судового збору та 60 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 відмовлено. Цим же рішенням зобов"язано ОСОБА_2 повернути приватному акціонерному товариству „Українська охоронно-страхова компанія" пошкоджений автомобіль АУДІ-80, р.н.АМ 1381 АТ після відшкодування шкоди.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування рішення суду лише в частині зобов"язання його повернути страховій компанії пошкоджений автомобіль, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема вважає, що при вирішенні спору судом не враховані положення ст.ЗО Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". На думку апелянта, постановляючи рішення в цій частині, суд вийшов за межі заявлених вимог.

У поданій апеляційній скарзі приватне акціонерне товариство „Українська охоронно-страхова компанія" порушує питання про скасування зазначеного рішення в частині вимог про стягнення з нього страхового відшкодування та судових витрат, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема вважає, що при ухваленні рішення судом не враховані положення ст.ст. 29,30 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Розглянувши справу в межах, визначених ст.ЗОЗ ЦПК, суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 2 липня 2009 року близько 8 год.25 хв. на вул.Ольжича у м.Житомирі з вини відповідачки ОСОБА_3, яка керувала належною їй автомашиною НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна подія. В результаті ДТП належний позивачеві ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень.

Вказані обставини встановлені постановою Корольовського райсуду м.Житомира від 23 липня 2009 року у справі про адмінправопорушення, а тому, відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК додатковому доказуванню не підлягають (а.с.7).

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Належність відповідачці ОСОБА_3 автомобіля НОМЕР_1 підтверджена повідомленням УДАІ УМВС України в Житомирській області (а.с.29).

Крім того, відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/ 0756167 від 1 квітня 2009 року відповідальність відповідачки ОСОБА_3 перед третіми особами за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, застрахована за договором з приватним акціонерним товариством „Українська охоронно-страхова компанія" (а.с.40). При цьому розмір страхового відшкодування за шкоду майну на одного потерпілого визначений у сумі 25500 грн. з урахуванням франшизи 510 грн.

У зв"язку з цим суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що в даному випадку відповідальність за заподіяння шкоди в межах страхової суми слід покласти на страхову компанію.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2274 від 10 серпня 2009 року ринкова вартість належного позивачеві і пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля становить 33320 грн., а вартість його відновлювального ремонту - 43607,34 грн. (а.с.8-12).

Визначаючи розмір відшкодування, що підлягає стягненню на користь позивача, суд першої інстанції правильно вважав, що за таких обставин відновлювати пошкоджений автомобіль є економічно необгрунтваним.

Разом з тим, судом не враховано наступне.

Відповідно до ст.30.1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі Закону) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо- транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця ДТП (ст.30.2 Закону).

Оскільки позивач заперечує щодо визнання належного йому автомобіля фізично знищеним, то в даному випадку відшкодуванню на його користь підлягала різниця між ринковою вартістю автомобіля до ДТП (33320 грн.) та вартістю працездатних складових цього транспортного засобу після ДТП в сумі 9582,01 грн., саме - 23737,99 грн. (а.с.71-72).

Зазначена сума не перевищує 25500 грн. - розмір страхового відшкодування, визначеного за договором обов'язкового страхування. Тому саме на страхову компанію слід було покласти обов'язок відшкодувати позивачеві заподіяну внаслідок ДТП та не відшкодовану шкоду в сумі 4466, 33 грн. (23737,99 грн. - 510 грн. франшизи - 19271,66 грн. виплачених страховою компанією коштів). Проте, суд першої інстанції на це уваги не звернув.

Тому рішення суду в цій частині підлягає зміні із зменшенням, стягнутого із приватного акціонерного товариства „Українська охоронно-страхова компанія" страхового відшкодування до 4466,33 грн. та судових витрат пропорційно до розміру задоволених вимог.

Крім того, виходячи з наведеного та відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК підлягає зміні також рішення суду в частині вимог про стягнення із відповідачки ОСОБА_3 матеріальної шкоди. Оскільки невідшкодованим позивачеві ОСОБА_2 залишився лише розмір франшизи, то лише 510 грн. підлягало стягненню з останньої на користь позивача та поштові витрати. Також зменшенню підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.30 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст.209,88,303,304, 307,309,313,314,316 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити. Скасувати рішення Богунського районного суду м.Житомира від 17 березня 2010 року в частині зобов'язання ОСОБА_2 повернути приватному акціонерному товариству „Українська охоронно-страхова компанія" пошкоджений автомобіль.

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства „Українська охоронно-страхова компанія" задоволити частково.

Змінити рішення Богунського районного суду м.Житомира від 17 березня 2010 року в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди. Зменшити розмір страхового відшкодування, стягнутого із приватного акціонерного товариства „Українська охоронно-страхова компанія" на користь ОСОБА_2 з 5718,34 грн. до 4466, 33 грн. та розмір судового збору - з 57,18 грн. до 44,66 грн.

Зменшити розмір матеріальної шкоди, стягнутої із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - з 8337 грн. до 517 грн. та судового збору - з 91,87 грн. до 68 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: