УХВАЛА

30 серпня 2010 року

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі: голевуючого-судді Криницького Л,В. при секретарі Свиридок A.B.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши заяву ОСОБА_2 про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач звернувся до суду із названою заявою в обґрунтування якої зазначає, що 13 травня 2010 року Володарсько-Волинським районним судом винесено заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_3 про стягнення з нього аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

З даним заочним рішенням він не погоджується так як судова повістка за місцем його надходження не надходила і йому особисто не вручалася.

Відсутність у нього на руках судової повістки не дозволила йому звернутись із клопотанням до Ніжинського міськрайонного суду про надання дозволу на виїзд за межі міста Ніжина.

Заочний розгляд справи позбавив його передбаченого цивільним законодавством права щодо надання особистих пояснень, права брати участь у судових засіданнях, подавати докази, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення.

Копію заочного рішення він отримав 1 червня 2010 року по пошті звичайним листом.

Враховуючи поважність причин неявки до суду та істотне значення наведених доказів для правильного вирішення справи, відповідач просить суд переглянути заочне рішення від 13 травня 2010 року, скасувати його та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідач, ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду заяви про перегляд заочного рішення в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Позивачка в судовому засіданні заявила, що вона підтримує заявлений позов, що не існує підстав для скасування заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про скасування заочного рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що перед повторним заочним розглядом даної цивільної справи, відповідачу була направлена судова повістка з повідомленням про вручення поштового відправлення згідно якої судова повістка була вручена особисто дружині відповідача.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повітку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх іп^иіо гч'млї які пооживають разом з нею.

В даному випадку повістку за місцем проживання відповідача отримала його дружина, а тому вважається, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи.

В своїй заяві про скасування заочного рішення відповідач не навів обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду і не надав доказів про це.

В своїй заяві позивач не надав доказів, якими він обгрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Заочне рішення Володарсько-Волинського районного суду від 13 травня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання є повторним.

Відповідно ж до ст. 232 ЦПК України, повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

За вказаних обставин, право на подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення втрачається.

Помилка допущена судом при постановленні рішення, в якому вказано порядок оскарження заочного рішення передбачений ст. 228 ЦПК України, не позбавляє позивача права звернутися до апеляційного суду з апеляційною скаргою в загальному порядку.

Керуючись ст. 208 -210, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви про скасування заочного рішення Володарсько-Волинського районного суду від 13 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_3 Сергія'Федоровича про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: