Городоцький районний суд Львівської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2010 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Струс Л.Б.

при секретарі Цап І.М.

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Городку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

встановив:

24.11.2008 року ОСОБА_3 Л.1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1215 га на якій зведена цегляна огорожа. З 21.05 по 8.08.2008р. відповідач регулярно розвалював цегляну огорожу, спричинивши йому матеріальну шкоду на 1986 грн. 16 коп. Окрім того, неправомірними діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, котру він оцінює у 2000 грн. Просить про задоволення позову, а також про стягнення судових витрат.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та покликаючись на мотиви позову, просить про задоволення такого та стягнення з відповідача в його користь 1986 грн. 16 коп. матеріальної, 2000 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі.

На підтримку позову в суді з мотивів викладених у позовній заяві висловився адвокат ОСОБА_1

З Й.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позову не визнала та пояснила, що позивач самовільно, без відповідних дозволів встановив цегляну огорожу, чим створив їм незручності у користуванні будинком та присадибною земельною ділянкою. Вони звергалися із заявами в сільську раду на неправомірні дії позивача. Комісією було складено акт, який згодом був затверджений рішенням №37 від 1.04.2008р. про зобов»язання ОСОБА_3 розібрати чотири ряди цегляної огорожі вздовж його будинку. ІІоскільки ОСОБА_3 Л.1. відмовлявся в добровільному порядку демонтувати цегляну огорожу, ОСОБА_4 під впливом неправомірної поведінки позивача сам розвалив чотири ряди цегли в прольоті огорожі. Вини його у спричиненні шкоди позивачу не мас, ІІОСКІЛЬКИ він діяв* під впливом неправомірної поведінки позивача, який не виконував рішення органу місцевого самоврядування. Просить в задоволенні позову відмовити.

На відмову в задоволенні позову в суді висловились представники відповідача ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_2

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про часткове задоволення позову, свій висновок мотивує наступним.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 Ц11К України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущенях.

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити і для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За вимогами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких і фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана з розміром цього відшкодування. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» обов»язковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв»язку між шкодою та протиправним діянням її заподіювана, вина останнього в її заподіянні.

З пояснень позивача, долучених до справи ксерокопій Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД, № 48 18 10 від 5.04.2007 року, договору купівлі продажу від 22.11.2006 року (а.с.-4-6, 22-23), вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1215 га, що по вул.Ставовій, 23 в с.Дроздовичі Городоцького району Львівської області.

Відповідач ОСОБА_4М.є забудівником житлового будинку №21 по вул.Ставовій в с.Дроздовичі Городоцького району, що межує із земельною ділянкою ОСОБА_3, подав документи на оформлення та видачу Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.-77-78).

З ксерокопії договору №8-Ф від 27.08.2007р. (а.с.-7), видно, що ТзОВ «Свробуд Захід» на земельній ділянці позивача зведена цегляна огорожа, яка межує із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_4

Із пояснень представника відповідача вбачається, що відповідач ОСОБА_4 розвалив чотири ряди цегли в прольоті огорожі, вказаний факт ним не оспорюється та не заперечується. Вказаний факт також знаходить своє підтвердження долученими до справи договірної ціни на ремонт цегляної огорожі, локального кошторису №2-1-1 на ремонтні роботи та фотокартками (а.с.-84-93).

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.-74-75) ствердили в суді, що виїжджали в складі комісії по заяві ОСОБА_4 та складали акт, однак спеціаліста, який би займався замірами та досліджував затінення будинку ОСОБА_4 внаслідок огорожі ОСОБА_3 з ними не було.

З листа Галичанівської сільської ради №328 від 24.09.2008р. (а.с.-76) видно, що будинок відповідача 1972 року забудови, будувався на старому місці, відхилення від платну забудови садиби до фактичної забудови будинку становить 60 см., старий будинок стояв на відстані 80 см. від огорожі. Даний будинок повинен був стояти на відстані 160 см. від загорожі. При винесенні рішення виконком сільської ради керувався тим, що цегляна стіна побудована ОСОБА_3 вище вікон ОСОБА_4 і на відстані 160 см. затіняла б будинок.

Свідок ОСОБА_9 підтвердив суду факт пошкодження відповідачем огорожі позивача та спричинення йому матеріальної шкоди, з приводу чого той звертався із заявами в Городоцький РВ ГУ МВС України у Львівській області.

Із долучених до справи ксерокопій постанов про відмову в порушенні кримінальної справи

а.с.8-10), видно, що ОСОБА_10 з травня по серпень 2008р. періодично звертався до Городоцького РВ ГУ МВС України у Львівській області про вжиття заходів до ОСОБА_4, який спричиняє йому

матеріальні збитки. В порушенні кримінальної справи на ОСОБА_4 відмовлено.

Як вбачається із долученого до справи розрахунку, локального кошторису на ремонтні роботи та розрахунку до нього(а.с.-11) вартість ремонту цегляної огорожі по вул.Ставова, 23 в с.Дроздовичі Городоцького району Львівської області станом на 1.08.2008 р. складає 1986 грн. 16 коп.

За наведеного, суд приходить до висновку, що саме з вини відповідача було пошкоджено огорожу ОСОБА_3, сторона відповідача не надала суду належних доказів щодо їх непричетності у руйнуванні огорожі, не спростували наданих позивачем доказів вини відповідача у спричиненні шкоди позивачу.

ІІоскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 1986 грн. 16 коп., а отже він зобов'язаний відшкодувати її в повному обсязі.

Суд критично розцінює покликання відповідача, що він діяв під впливом неправомірної поведінки позивача, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, відповідач не обгрунтував в чому проявилась неправомірна поведінка позивача, а отже не бере вказані покликання до уваги як доказ у справі.

Разом з тим, в своїй позовній заяві позивач позивач зазначив, що відповідачем завдано йому моральної шкоди, яку він оцінює у 2000 грн, на обгрунтування такої покликається на те, що неправомірні дії відповідача продовжувались неодноразово, що погіршило його психологічний стан, він мушений був міняти свій звичний спосіб життя, свої плани, витрачати час на пошук робітників, які зробили ремонт огорожі.

Між тим, в судовому засіданні позивач не навів, а судом не здобуто доказів про моральні страждання понесені ним внаслідок пошкодження відповідачем огорожі, а отже в такому разі суд вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від обовязку відшкодування позивачу моральної шкоди та відмовляє позивачу в задоволенні позову в цій частині за безпідставністю вимог.

В порядку ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивача понесени ним судові витрати у справі (а.с.-2-3, 13), і зокрема 1200 грн. витрат на правову допомогу, судовий збір у розмірі 5 1 грн. та 30 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи, а всього 1281 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 159, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» с у д

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_3, що значиться зареєстрованим і проживаючим в ІНФОРМАЦІЯ_2 1986 (одну тисячу дев»ятсот вісімдесят шість) гривень 16 копійок матеріальної шкоди та 1281 (одну тисячу двісті вісідесят одну) гривню судових витрат, а всього 3267 (три тисячі двісті шістдесят сім) гривень 16 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити за їх безпідставністю.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

С у д д я :