Справа №22-ц-2644/10 Суддя-доповідач - Жмака
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Жмаки В.Г.

суддів - Маслова В.О., Лузан Л.В.

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І. розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м.Суми

на постанову Зарічного районного суду м.Суми від 11 березня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м.Суми про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та забезпечити виплату недорахованої пенсії, -

встановила:

Постановою Зарічного районного суду м.Суми від 11 березня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м.Суми щодо неправильного нарахування розміру державної та додаткової пенсії.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м.Суми здійснити перерахунок розміру державної пенсії ОСОБА_1 як інваліду II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком у відповідності до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м.Суми здійснити перерахунок розміру щомісячної додаткової пенсії ОСОБА_1 як інваліду II групи внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Перерахунок пенсії здійснити з 05 лютого 2009 року.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Вказує на те, що управління є органом державної виконавчої влади, який здійснює свою діяльність у відповідності до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, і у своїй діяльності керується виключно Конституцією і законами України, актами Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд України та розпорядженнями регіональних управлінь, іншими нормативно-правовими актами. Зазначає, що суд безпідставно посилається в постанові на статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки в ст.ст. 50, 54 цього закону не передбачені визначені судом розміри пенсії не нижче « 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком», а також «додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком».

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду

залишенню без змін з наступних підстав. Звертаючись до суду з позовом до УПФ в Зарічному районі м.Суми про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та забезпечити виплату недонарахованої пенсії позивач зазначав, що він є інвалідом II групи, яка пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1, отримує

державну та додаткову пенсії, передбачені статтями 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому, відповідно до статусу особи яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з інвалідністю, згідно ст.50 названого закону особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - 100 % мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст.54 цього закону не можуть бути нижчими: І групи інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком, по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Розміри призначених і виплачених йому пенсій відповідачем не відповідають розмірам, встановленим цим Законом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідач всупереч вимогам закону обрахував та виплачував позивачеві пенсію, чим порушував його право на соціальний захист.

Як вірно встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, йому встановлено II групу інвалідності від захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України №796.

Відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України №796 (у редакції Закону від 06 червня 1996 року) особам, віднесеним до І категорії, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, а розмір державної пенсії для таких осіб не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч. З ст. 67 Закону України №796 у редакції Закону України від 05 жовтня 2006 року №231-У у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 54 Закону України №796 змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, цим же Законом ст. 50 Закону України №796 змінено та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

На підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 67 Закону України №796 змінено та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

*

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зміни, внесені Законом України від 28 грудня 2007 №107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54, 67 Закону України №796 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, відповідач з 22 травня 2008 року під час обчислення пенсії та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтями 50, 54 Закону України №796 у редакції Закону України від 06 червня 1996 року та статтею 67 Закону України №796 у редакції Закону України від 05 жовтня 2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

У статті 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня - 470 гривень, з 01 квітня - 481 гривня, з 01 липня - 482 гривні, з 01 жовтня - 498 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд І застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України № 530 «Деякі питання соціального захисту населення окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року та № 654 від 16 липня 2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які б ставили під сумнів законність постанови суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.І ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.І п.1, 308, 313, 314 ч.І п.1, 315, ст. 15 ЦПК України, колегія

суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м.Суми відхилити.

Постанову Зарічного районного суду м.Суми від 11 березня 2010 року залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двох місяців може бути оскаржена до Верховного Суду України.

Головуючий-

Судді -