Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-4939 2010р. Головуючий у 1-й інстанції -Льон С.М.
Категорія -2 7 Доповідач - Потапенко В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року Колегія суддів судової палати у

цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого-судді - Черненко В.В.

Суддів - Кодрула М.А., Потапенка В.І.

при секретарі - Чернезі М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.

Кіровограда від 20 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до

Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання договору

кредиту недійсним , -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до

Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання договору

кредиту недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2010 року у

задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення Ленінського районного

суду м. Кіровограда від 20 травня 2010 року та ухвалити нове рішення в частині

нарахування пені недійсним , посилаючись на неправильне застосування судом норм

матеріального права.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної

скарги та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга не

підлягає задоволення з таких підстав.

Згідно п.1 ч.І ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення

суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення

апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав передбачених ст. 308 ЦПК

України.

Відповідно до 4.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку

апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах

доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.І ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які

вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею

61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.04.2006 року між позивачем та АКБСР

«Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № 420/215-САФ03.16-2, згідно якого банк надав

ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 150000 грн., під 16 відсотків річних на придбання

автомобіля, з терміном повернення відповідно до графіку.

Пунктом 4.1 ст. 4 даного договору сторони передбачили , що позичальник сплачує

кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення строків сплати

відсотків , а також прострочення строків повернення кредиту.

Заочним рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.12.2009 року за позовом відповідача з ОСОБА_1 стягнута кредитна заборгованість , до складу якої ввійшла і пеня за прострочення виконання зобовязань про повернення коштів.

Виходячи з встановлених обставин справи , з посиланням на ст ст. 549, 551 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» , суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія судців погоджується з висновками суду першої інстанції , а апеляційну скаргу

вважає необгрунтованою виходячи з наступного.

Відповідно до ч.І ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в Належній

формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З матеріалів справи вбачається , що при укладенні оспорюваного договору сторонами

було досягнуто згоди з усіх істотних умов і будь-яких непорозумінь не виникало до

предявлення Банком позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним

договором. Рішення суду набрало законної сили та підлягає виконанню.

Згідно ч.З ст. 549 ЦК України пенею є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Зазначення відповідачем у оспорюваному договорі пені в розмірі подвійної облікової

ставки НБУ відповідає вимогам ч. З ст. 549 ЦК України , оскільки облікова ставка НБУ

встановлюється у відсотках.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не грунтуються на вимогах закону.

Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що суд першої інстанції

ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права , його висновки

відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах

доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч. 1ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України , колегія

судців ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити .

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2010 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у

касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з днянабрання нею законної сили.

Головуючий-суддя

Судді: