Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

23 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої - судді Косигіної А.М.

суддів: Жигановської О.С., КотікТ.С.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Коменерго- Житомир до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкової території за апеляційною скаргою ОСОБА_1 Олександровичана рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 лютого 2010 року, -

встановила

У серпні 2009 року товариство з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Коменерго-Житомир звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача 1147 грн. 47 коп. заборгованості за отримані послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.09.2008 року по 20.08.2009 року. В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_1 як власник квартири АДРЕСА_1, зобов'язаний брати участь у витратах з утримання будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Відповідач оплачував надані послуги тільки частково, в звязку з чим утворилась заборгованість. Незважаючи на нагадування, заборгованість ним не погашена. Крім того, ОСОБА_1 відмовляється укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, тому позивач просив суд зобовязати відповідача укласти відповідний договір.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04 лютого 2010 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ Керуюча компанія Коменерго-Житомир" 1147 грн. 47 коп. заборгованості та ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Суд зобовязав ОСОБА_1 укласти з позивачем договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Стягнуто з відповідача на користь держави 51 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову. Зазначив, що в порушення вимог ст. ст. 19, 26 Закону України Про житлово-комунальні послуги", ст.ст. 901, 203, 208, 207, 509 ЦК України з ним не укладено договір про надання житлово-комунальних послуг, а тому він не повинен нести відповідальність за зобовязанням, яке на себе не брав. Крім того, розрахунок тарифів не доведено до відома власників квартир шляхом проведення громадських слухань, відсутні документи на підтвердження надання позивачем послуг та обґрунтування суми боргу.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла у багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку /житла/ та прибудинкової території пропорційно до займаної площі /загальної/.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Житомирської міської ради від 28.05.2008 року № 621 /а.с. 17-23/, 09 червня 2008 року між Житомирською міською радою та ТОВ Керуюча компанія Коменерго-Житомир укладено договір на управління та утримання частини житлового фонду міської ради, який знаходився на балансі КВЖРЕП № 10 та № 12, в тому числі і будинку № 13/2 по вул. Мануїльського в м. Житомирі /а.с. 8-13/. Вказане рішення та договір оприлюднені в засобах масової інформації /а.с. 45-46 /.

ОСОБА_1 проживає та є власником квартири АДРЕСА_1 /а.с. 16, 29/.

Оскільки відповідач протягом вересня 2008 року - серпня 2009 року не в повному розмірі проводив оплату за житлово-комунальні послуги, станом на 20.08.2009 року утворилась заборгованість в сумі 1147 грн. 47 коп.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано розшифровку суми заборгованості відповідача з урахуванням витрат на експлуатацію будинку та прибудинкової території з урахуванням тарифів та Переліку обов'язкових послуг з утримання будинків і споруд, затверджених рішенням виконкому Житомирської міської ради від 22.10.2008 року № 748 відповідно до п. 3 статті 31 Закону України Про житлово-комунальні послуги /а.с. 24-27, 29, 41 /.

Статтями 20, 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Обовязок власника квартири укласти договір на надання житлово- комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМ України № 572 від 08.10.1992 року.

Таким чином, необхідність укладення договору про надання житлово- комунальних послуг передбачена законом і його'укладення визначено як обовязок, а не право сторін.

Відповідач не виконує покладеного на нього обовязку, ухиляється від укладення договору, разом з тим продовжує вносити плату за отримані житлово- комунальні послуги /а.с. 29, 41/, а ТОВ Керуюча компанія Коменерго-Житомир продовжує такі послуги надавати.

Так, зі справи вбачається, що позивач за період з 01.09.2008 року по 20.08.2009 року проводив оплату послуг: в листопаді 2008 року - 138 грн. 99 коп., у березні 2009 року - 25 грн. 95 коп., у травні 2009 року - 50 грн., у червні 2009 року - 50 грн. /а.с. 29/.

Вже під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 сплатив за комунальні послуги: у вересні 2009 року - 260 грн., у жовтні 2009 року - 50 грн., у грудні 2009 року - 100 грн. /а.с. 41/.

Отже, відсутність договірних відносин за таких обставин не є підставою для звільнення відповідача від обовязку по оплаті житлово-комунальних послуг.

Є безпідставними доводи ОСОБА_1 з приводу того, що розрахунок тарифів не доведено до відома власників квартир шляхом проведення громадських слухань.

З матеріалів справи вбачається, що громадські слухання щодо впорядкування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій були проведені 21.08.2008 року, тобто до прийняття рішення виконкомом Житомирської міської ради № 748 від 22.10.2008 року Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ТОВ Керуюча компанія Коменерго-Житомир /а.с. 42/.

Вищезазначене рішення опубліковано в засобах масової інформації 30.10.2008 року /а.с. 43-44/.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта і з приводу того, що ТОВ Керуюча компанія Коменерго-Житомир надає неякісні послуги, оскільки ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу на їх обґрунтування /копій заяв, актів щодо неякісного надання послуг із зазначенням їх виду, строку та інш./.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для проведення відповідачу перерахунку розміру платежів, відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заявлений позов та правильно стягнув з відповідача 1147 грн. 47 коп. заборгованості за отримані послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.09.2008 року по 20.08.2009 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді