Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-5109/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.

при секретарі Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди посилаючись на те, що 18 лютого 2008 року о 08 годині 45 хвилин в м.Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів: «ГАЗ 31105», державний номер НОМЕР_1, під керуванням його сина ОСОБА_3, що належить йому праві власності та автомобілем «Івеко», державний номер НОМЕР_2, під керуванням відповідача.

Особою винною у скоєнні ДТП визнаний ОСОБА_2, який був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська.

У результаті ДТП його автомобілю «ГАЗ 31105», державний номер НОМЕР_1 заподіяні технічні ушкодження. Вартість поновленого ремонту автомобіля складає 28399,28 грн. Проведення автотоварознавчого дослідження обійшлося в 650 грн. та 650 грн. витрати повязані з транспортуванням автомобілю з місця аварії.

На підставі договору цивільно-правової відповідальності з ОСОБА_2 НАСК «Оранта» виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 25 тис.грн. Різниця між фактичним розміром заподіяної йому шкоди і страховою виплатою складає 3399,28 грн. Зазначену різницю відповідач до цього часу йому не сплатив, та не бажає сплатити добровільно.

Крім того, у результаті ДТП йому заподіяна істотна моральна шкода, що виразилася: у переживаннях із приводу пошкодження його власності, прохання до винного про відшкодування збитку, необхідність звернень із приводу розгляду даного ДТП в органи міліції та з даним позовом до суду. Заподіяну йому моральну шкоду вона оцінює в 5 тис.грн.

Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь у рахунок відшкодування матеріального збитку - 3399,28 грн. та 1300 грн. збитків і в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 тис.грн., а також судовий збір у розмірі 96,99 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на задоволенні позову наполягала.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль «ГАЗ 31105», реєстраційний номер НОМЕР_1.

18 лютого 2008 року близько 08-45 на Новому мосту (міст №2) відповідач - ОСОБА_2, порушивши правила дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з позивача автомобілем «ГАЗ 31105», реєстраційний номер НОМЕР_1. За кермом автомобілю «ГАЗ 31105» був позивача син - ОСОБА_3, який у результаті аварії отримав тілесні ушкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України діяльність, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу, є джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За висновком експерта № А49/08 від 26.03.2008 року розмір спричиненої позивачу матеріальної шкоди складає 28399,28 грн. Позивач також сплатив 650 грн. за транспортування автомобілю з місця аварії та 650 грн. за проведення експертизи, що є його збитками.

На підставі договору цивільно-правової відповідальності з ОСОБА_2 НАСК «Оранта» виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 25000 грн.

Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 3399,28 грн. матеріальної шкоди та 1300 грн. збитків.

У відповідності зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Суд з огляду на ступінь, характер ваги моральних переживань позивача, їхню тривалість дійшов висновку про те, що його позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, і вважає за необхідне стягнути з відповідача на його користь компенсацію моральної шкоди у розмірі 1500 грн., а у задоволенні решти позовних вимог позивачу слід відмовити.

Крім того, суд вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивачки судовий збір у розмірі 96,99 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст.10, 60, 158, 169, 174, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3399,28 грн. матеріальної шкоди та 1300 грн. збитків.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 96,99 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

У задоволенні решти позову відмовити.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної силі після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: