Справа № 2-815/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2010року Шевченківський районний суд м. Львова в складі

головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Руденко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації ЛМР, з участю третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

установив:

08.12.2009р. ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері - ОСОБА_2, яка померла 20 липня 2007року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона, ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_3 є рідною донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Вона, її батько ОСОБА_4 та її мати ОСОБА_2 приватизували квартиру №37, по вул. КошицяД у м. Львові, Позивач, та її батьки стали співвласниками вказаної квартири на праві спільної сумісної власності, в рівних частках, по 1/3 частині квартири кожний.

22 лютого 2004 року батько позивача, ОСОБА_4, помер. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що йому належало. Оскільки квартира належала нам з батьком та мамою на праві спільної сумісної власності, то відповідно до складу спадщини, що відкрилася по смерті її батька, увійшла 1/3 частина квартири №37, по вул. Кошиця,4, у м. Львові.

Позивач, як донька спадкоємця мала право на спадщину по смерті батька разом з мамою. Інших спадкоємців першої черги на спадкування за батьком не було, її рідний брат, ОСОБА_5 помер 31.10.2001року, тобто ще до смерті їх батька.

Однак, в 2001 році вона з чоловіком виїхала на постійне проживання в Ізраїль, через що не мала можливості звернутися до нотконтори з заявою про прийняття спадщини за батьком.

Її мама, ОСОБА_2 проживала разом з батьком до його смерті та продовжувала після смерті батька проживати в квартирі №37, по вул. Кошиця,4, у м. Львові, тобто фактично вступила в права спадкування на батькову частку квартири після його смерті. Оскільки мама на час смерті батька проживала з ним про відмову від спадщини не заявляла, слід вважати, що спадщину за батьком вона прийняла з часу її відкриття, та стала власницею 2/3 часток квартири №37, по вул. Кошиця,4 у м. Львові.

20 липня 2007 року її мама, ОСОБА_2 померла. Будь якого заповіту або договору дарування нею зроблено не було. Крім неї, інших спадкоємців першої черги в її мами не було. На час смерті мами позивач повернулася з Ізраїлю на Україну, проживала разом з мамою у квартирі №37, по вул. Кошиця,4 у м. Львові без реєстрації доглядала її до смерті та поховала.

07.05.2009року було анульовано її дозвіл на виїзд на постійне місце проживання в Ізраїль та вона отримала дозвіл для оформлення паспорта громадянина України. Однак, коли вона хотіла переоформити квартиру АДРЕСА_1 на себе, як єдина власниця квартири, що залишилася в живих, в БТІ їй пояснили, що звернутися до нотконтори та оформити право власності в порядку спадкування батьків.

В червні 2009року вона звернулась до державної нотаріальної контори, з видачі спадщини за законом, де отримала відмову та вказівку звернутися для поі строку прийняття спадщини до районного суду. Просить позовну заяву задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, по: на мотиви викладені в позові.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 позовні вимоги ви повністю та не заперечував проти задоволення позову.

Третя особа в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча про та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, що стверджується відмітк| в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву треті особою суду подано не було. На адресу суду на дійшла заява, про слухання справі відсутності представника Третьої Львівської державної нотаріальної контори.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини після смерті її матері - ОСОБА_4 у звязку з тим, що мала дозвіл на постійне місце проживання в Ізраїлі. 07.05.2009року було анульовано її дозвіл на виїзд на постійне місце проживання в Ізраїль та вона отримала дозвіл для оформлення паспорта громадянина України. Однак, коли вона хотіла переоформити квартиру №37, по вул. Кошиця,4, у м. Львові на себе, як єдина власниця квартири , що залишилася в живих, в БТІ їй пояснили, що вона має звернутися до нотконтори та оформити право власності в порядку спадкоємства після батьків. В червні 2009року вона звернулась до державної нотаріальної контори, з приводу видачі спадщини за законом, де отримала відмову та вказівку звернутися для поновлення строку прийняття спадщини до районного суду

Дані обставини стверджуються поясненнями позивача, відповідача та долученими до справи письмовими доказами.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З огляду на те, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, суд вважає за можливе визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 209, 212,214-215 ЦПК України, ст.ст. 1261,1272 ЦК України суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1,02.09.1971року народження, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері - ОСОБА_2, яка померла 20 липня 2007р. тривалістю шість місяців.

Даний строк рахувати з часу вступу рішення в законну силу.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст.

295 ЦПК України.

Суддя ОСОБА_7