Справа №22-ц-1838/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Шевченка В.А.,

суддів - Кононенко О.Ю., Білецького О.М.,

при секретарі - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Державного казначейства України

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 березня 2010 року

у справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлені особи: Державне казначейство України, Головне управління Державного казначейства України в Сумській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і суду,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 березня 2010 року на часткове задоволення заяви ОСОБА_2 постановлено відшкодувати за рахунок державного бюджету моральну шкоду, завдану незаконним знаходженням його під слідством і судом, у розмірі 48 664 грн., шляхом списання цієї суми з розрахункового рахунку Державного казначейства України.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення змінити і відшкодувати йому моральну шкоду в повному обсязі у розмірі 2392507 грн.

Державне казначейство України, вказуючи на поверхове зясування судом обставин спору, невідповідність його висновків матеріалам справи та невірне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати, а справу передати на новий розгляд.

Колегія суддів вважає, що скарга Державного казначейства України підлягає задоволенню, а скарга позивача - частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи справу за заявою ОСОБА_2, суд ухвалив рішення щодо списання коштів з розрахункового рахунку Державного казначейства України, яке за змістом цього процесуального документа є зацікавленою особою, хоча за ухвалою цього ж суду від 17 грудня 2008 року його залучено третьою особою (а. с. 42).

При цьому суд на порушення вимог ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 110 та ч. 1 ст. 118 ЦПК України порушив порядок вирішення даного спору, що призвело до невірного вирішення справи.

Так, відповідно до зазначених норм спори, повязані з відшкодуванням шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, мають вирішуватися у порядку позовного провадження за позовними заявами, форма і зміст яких повинні відповідати положенням ст. ст. 119-120 ЦПК України.

Особами, які беруть участь у таких справах є сторони, а також можуть бути треті особи, представники сторін та третіх осіб, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (ч. 1, 3, ст. 26 ЦПК).

Такої ж процесуальної фігури як зацікавлена особа не передбачено не тільки у справах позовного провадження, але й наказаного та окремого провадження.

Згідно з розясненнями, які містяться у п. п. 10, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідачами у справах, про які йде мова, поряд із відповідним державним органом має бути Державне казначейство України.

У даному ж випадку суд невірно визначив коло осіб, які мають брати участь у справі, і вирішив спір без належного відповідача.

Крім того, якщо вважати Державне казначейство України навіть третьою особою, суд не вправі був ухвалювати рішення проти цієї особи, оскільки це є прямим порушення її процесуальних прав.

У формі рішення має вирішуватися спір саме між сторонами (ст. ст. 213-216 ЦПК).

Третя особа наділена процесуальними правами у меншому обсязі, вона не може відповідати за позовом, і до неї, на відміну від відповідача, не можуть вживатися заходи з примусового виконання рішення.

Поряд з цим суд не врахував положень Закону «Про Державний бюджет України на 2010 рік», якими визначено порядок відшкодування шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового слідства, прокуратури і суду.

Внаслідок перелічених порушень закону спір між ОСОБА_2 та Державним казначейством України, як з належним відповідачем, залишився невирішеним у встановленому законом порядку.

Ухваленням додаткового чи нового рішення цей недолік усунений бути не може.

Тому стосовно до ч. 3 ст. 303, п. 5 ч. 1 ст. 311 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід вжити заходи до повного і всебічного зясування обставин справи, визначити коло осіб, які мають брати у ній участь та їхній процесуальний статус, перевірити доводи і заперечення сторін і в залежності від встановленого і вимог закону прийняти відповідне процесуальне рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. 5 ч. 1 ст. 311, ст. ст. 314, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державного казначейства України задовольнити повністю, а скаргу ОСОБА_2 - частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 березня 2010 року в даній справі скасувати, а справу передати на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий -

Судді -