ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Справа № 2-144/10р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 серпня 2010 року Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Марченко С.М.,

при секретарі Грушко Г.С.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у місті Теплодар позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3, звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 9 лютого 1980 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2. Даний шлюб у неї перший, від якого є двоє повнолітніх дітей. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з-за взаємного непорозуміння, втрати почуття та несумісності характерів. Шлюбні відносини з відповідачем припинилася з квітня 2009 року. Спільне господарство не ведеться. Спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю на даний час немає. Подальше подружнє життя та збереження сімї вважає не можливим. В попередньому судовому засіданні представник позивачки наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем.

Відповідач - ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні вимоги позивачки визнав та згоден на розірвання шлюбу.

Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення можливо постановити при проведені попереднього судового засідання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійсно 9 лютого 1980 року був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану м.Кайраккум Ленінабадської області. Цей факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЕЖ №290416, актовий запис №5. Даний шлюб у сторін перший, від якого є повнолітні діти. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з-за взаємного непорозуміння, втрати почуття та несумісності характерів. Шлюбні відносини між ними припинилися з квітня 2009 року. Спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю на даний час немає.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ст.ст.105, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 визнав позов, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами, так як між ними склалися відносини, при яких збереження сімї стає не можливим.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.105, 110, 112, 114 СК України, ст.ст. 130, 174 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрований 9 лютого 1980 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Кайраккум Ленінабадської області, актовий запис №5 - розірвати.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з позивачки - ОСОБА_3 17,0 грн. державного мита на користь держави, відповідача ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в поряду ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: