Апеляційний суд Кіровоградської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2010 року колегія суддів розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Світловодське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визначення часток у спільному сумісному майні подружжя , про встановлення порядку користування квартирою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є в спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Світловодське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визначення часток у спільному сумісному майні подружжя, про встановлення порядку користування квартирою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що під час перебування в шлюбі з відповідачем по справі, спільно було придбано квартиру АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу квартири, зареєстрований у Державному реєстрі правочинів 17.09.2004 року за № 112279.

29.09.2004 року Світловодським міжміським бюро технічної інвентаризації було видано посвідчення про реєстрацію квартири за №1438-4, де були зазначені прізвища як позивача так і відповідача по справі.

Позивач зазначає, що загальна площа квартири становить - 75,7 кв.м., житлова площа становить - 49.1 кв.м. Квартира складається із 4-х житлових кімнат, відповідно - 7.7 кв.м. (№5), 12.2 кв.м.(№7), 11.4 кв.м.(№8), 17.8 кв.м(№9), допоміжних приміщень: кухні -8.6

кв.м(№10) ванної кімнати - 2.6 кв.м(№4), вбиральні - 1.3 кв.м(№3), із двох коридорів,

відповідно - 4.7 і 6.5 кв.м(№1,2), вбудованої шафи - 0.8 кв.м(№6), балкона 3.0 кв.м, лоджії 2.4 кв.м.

Позивач вказав, що, оскільки квартира була придбана сторонами в період шлюбних відносин, то, відповідно до ст. 60 СК України, квартира є спільною сумісною власністю подружжя., а так як добровільно відповідач по справі не бажає визначити розмір часток у спільній сумісній власності та визначити порядок користування спірною квартирою, то він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач просив визнати, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільному сумісному майні подружжя - квартирі № 25, по бульвару Дніпровському № 16, в м. Світловодську Кіровоградської області є рівними і становлять по 1/2 частки.

Також, позивач просив визначити порядок користування квартирою і надати позивачу в користування житлові кімнати розміром - 7.7 кв.м та 17.8 кв. м., а також балкон розміром - 3.0 кв.м., на який здійснюється вихід із кімнати розміром 17.8 кв.м. Відповідачеві виділити в користування житлові кімнати розмірами - 12.2 кв.м, та 11.4 кв.м., а також лоджію розміром - 2.4 кв.м, на яку здійснюється вихід із кімнати розміром 11.4 кв.м. Кухню, ванну кімнату, вбиральню, два коридори та вбудовану шафу - залишити в загальному користуванні.

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення про поділ між нею та ОСОБА_1 спільного майна за адресою : АДРЕСА_2, у звязку з чим в даній квартирі, з врахуванням інтересів дітей, виділити та визнати за нею право приватної власності на жилі приміщення площею 7.7 кв.м, та площею 17.8 кв.м з балконом, а ОСОБА_1'Л. виділити та визнати за ним право власності на приміщення площею 12.2 кв.м та площею 11.4 кв.м з лоджією. Встановити право спільного користування між сторонами на приміщення, прихожої, коридору, туалету, ванної кімнати, кладової, кухні.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 червня 2010 року в задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 було відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_2 було задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обгрунтованність рішення суду першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково, з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що сторони по справі в період шлюбних відносин придбали у власність квартиру за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.09.2004 року.

Згідно довідки Світловодського МЕТІ №3422 від 02.04.2010 року, ОСОБА_1 на праві власності належить Уг частина квартири АДРЕСА_3. Відповідно довідки ЖЕК №3 за №845 від 13.05.2010 року, у спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та двоє дітей, ОСОБА_1 зазначений, як співвласник квартири.

Суд дійшов висновку, що зазначена квартира є спільною сумісною власністю сторін по справі.

Суд першої інстанції зазначив, що, оскільки добровільної домовленості щодо володіння, користування даною квартирою між сторонами не досягнуто, то суд, беручи до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей , які проживають у зазначеній квартирі разом з ОСОБА_3, та інші обставини, що мають істотне значення для справи, дійшов висновку, що дана квартира підлягає поділу із збільшенням частки дружини.

Суд першої інстанції вирішив в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільному сумісному майні подружжя та про встановлення порядку користування приміщенням квартири - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є у спільній частковій власності, - задовольнив. Суд поділив між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільну квартиру АДРЕСА_4. Виділив та визнав за ОСОБА_2 право приватної власності на жилі приміщення - (№5) площею 7.7 кв.м, та (№9) площею 17.8 кв.м. з балконом, що зазначені в технічному паспорті на квартиру. ОСОБА_1 суд виділив та визнав за ним право власності на жилі приміщення - (№7) площею 12.2 кв.м. та (№8) площею 11.4 кв.м. з лоджією, що зазначені в технічному паспорті на квартиру. Суд встановив право спільного користування між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на приміщення прихожої, коридору, туалету, ванної, кладової, кухні, що зазначені в технічному паспорті.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у звязку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.,213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.,215 ЦПК України в рішенні суду повинно бути вказано на підставі яких доказів та з яких мотивів суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_1 Л, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Світловодське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визначення часток у спільному сумісному майні подружжя, про встановлення порядку користування квартирою.

Суд першої інстанції, в порушення норм чинного законодавства, зокрема ст. 11 ЦПК України, ст. 215 ЦПК України, позовні вимоги ОСОБА_1 не розглянув, оскільки в мотивувальній частині рішення висновки суду, відносно зазначених позовних вимог, відсутні і тільки в резолютивній частині рішення, суд зазначив, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільному сумісному майні подружжя та про встановлення порядку користування приміщенням квартири - відмовити за безпідставністю позовних вимог. Зазначене є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 309 ЦПК України.

В частині зустрічного позову, суд першої інстанції поділив між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільну квартиру АДРЕСА_4. Виділив та визнав за ОСОБА_2 право приватної власності на жилі приміщення - (№5) площею 7.7 кв.м, та (№9) площею 17.8 кв.м. з балконом, що зазначені в технічному паспорті на квартиру. ОСОБА_1 суд виділив та визнав за ним право власності на жилі приміщення - (№7) площею 12.2 кв.м. та (№8) площею 11.4 кв.м. з лоджією, що зазначені в технічному паспорті на квартиру. Суд встановив право спільного користування між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на приміщення прихожої, коридору, туалету, ванної, кладової, кухні, що зазначені в технічному паспорті, при цьому суд посилається на ст. ст. 368, 369, 372 ЦК України та ст. 70 ч.З СК України.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку суд першої інстанції, при розгляді справи, не встановив дійсні обставини по справі і дійшов помилкового висновку, що спірна квартира, яка була придбана сторонами у власність у період шлюбних відносин, знаходиться у спільній сумісній власності. Відповідно до ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Як вбачається з договору купівлі-продажу спірної квартири, від 17.09.2004 року, покупцями спірної квартири були - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в рівних долях. Колегія суддів вважає, що, фактично, сторони по справі, ще при укладенні договору купівлі-продажу спірної квартири, дійшли згоди, що їх частки у спільному майні є рівними і становлять по Уг частині, оскільки покупців було двоє. Дані обставини підтверджуються і довідкою Світловодського МЕТІ 3422 від 02.04.2010 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить Уг частина квартири №25 по

бульвару Дніпровському, №16 в м. Світловодську. Зазначені обставини ніким раніше не оспорювались.

Колегія суддів дійшла висновку, що, приймаючи до уваги встановлені обставини, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1. про визначення частки у спільному сумісному майні подружжя - квартирі АДРЕСА_5 - відсутні, оскільки такі частки визначено сторонами при укладенні договору купівлі-продажу спірної квартири. Частка кожного у спільному майні є рівною і дорівнює 'А частки кожного у спільному майні.

Здійснення права спільної часткової власності регулюється ст. 358 ЦК України, зокрема в частині 2, 3 - зазначено, що співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони не досягли спільного рішення про поділ та користування спільною квартирою.

Колегія суддів, виходячи із доказів, наданих сторонами та встановлених обставйн, дійшла висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визначення порядку користування спірною квартирою підлягають задоволенню з тих підстав, що варіант про порядок користування квартирою запропонований позивачем, відповідає вимогам викладеним в ст. 358 ЦПК України, інших варіантів з боку відповідача, про порядок встановлення користування спірною квартирою, надано не було.

В частині вимог, викладених в зустрічному позові, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги ОСОБА_2О, як позивача по зустрічному позову про поділ між нею та ОСОБА_1 спільного майна за адресою: АДРЕСА_2, у звязку з чим в даній квартирі, з врахуванням інтересів дітей, виділити та визнати за нею право приватної власності на жилі приміщення площею 7.7 кв.м, та площею 17.8 кв.м з балконом, а ОСОБА_1 - виділити та визнати за ним право власності на приміщення площею 12.2 кв.м та площею 11.4 кв.м з лоджією, та встановити право спільного користування між сторонами на приміщення прихожої, коридору, туалету, ванної кімнати, кладової, кухні, - не підлягають задоволенню в звязку з тим, що сторони вже є власниками по 1/2 частині спірної квартири, і повторне визначення права власності на кімнати спірної квартири, законодавством не передбачено.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, у натурі, але таких позовних вимог у зустрічній позовній заяві не заявлялось.

Колегія суддів дійшла висновку, що, оскільки при розгляді справи суд керується ст. 11 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а, як вбачається з матеріалів справи, позивач по зустрічному позову не змінював своїх позовних вимог на захист свого порушеного права, то - позовні вимоги задоволенню не підлягають, в звязку з їх необгрунтованістю.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.І ст. 307, п. З, 4 ч.І ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 червня 2010 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Світловодське міжміське

бюро технічної інвентаризації, про визначення часток у спільному сумісному майні подружжя, про встановлення порядку користування квартирою задовольнити частково.

Визначити наступний порядок користування приміщеннями квартири №25 по бульвару Дніпровському в будинку №16 в м. Світловодськ Кіровоградської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

ОСОБА_1 - виділити в користування житлову кімнату розміром 7.7кв.м. та 17.8 кв .м. в квартирі №25 по бульвару Дніпровському в будинку №16 в м. Світловодськ Кіровоградської області, які в технічному паспорті зазначеної квартири визначені під №№5та 9, а також балкон площею 3 кв. м., вихід на який здійснюється з кімнати, площею 17.8 кв ,м .

ОСОБА_2 - виділити в користування житлову кімнату розміром 12.2 кв.м та 11.4 кв.м. в квартирі №25 по бульвару Дніпровському в будинку №16 в м. Світловодськ Кіровоградської області, які в технічному паспорті зазначеної квартири визначені під №№ 7 та 8, а також лоджію площею 2.4 кв.м, вихід на яку здійснюється з кімнати, площею 11.4 кв.м.

Допоміжні приміщення - кухня, ванна кімната, вбиральня, два коридори, вбудована шафа, які на технічному паспорті зазначеної квартири визначені під №№10, 4, 3, 1,2, 6,- залишити в загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення часток у спільному сумісному майні подружжя - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна за адресою: м. Світловодськ, бульвар Дніпровський № третя особа - Світловодське міжміське бюро технічної інвентаризації 16, кв. 25, у звязку з чим в даній квартирі, з врахуванням інтересів дітей, виділити та визнати за нею право приватної власності на жилі приміщення площею 7.7 кв.м, та площею 17.8 кв.м з балконом, а ОСОБА_1 виділити та визнати за ним право власності на приміщення площею 12.2 кв.м та площею 11.4 кв.м з лоджією - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення порядку користування допоміжними приміщеннями в квартирі - задовольнити.

Допоміжні приміщення - кухня, ванна кімната, вбиральня, два коридори, вбудована шафа, які на технічному паспорті зазначеної квартири визначені під №№10, 4, 3, 1,2, 6,- залишити в загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Судові витрати, понесені по справі, - покласти на сторони .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий - суддя:

Судді: