МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
___________________________________________________________________________________
Справа № 2-1853
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року м.Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

судді Маркарової С.В.

за участю секретаря Тітової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ВАТ «Морський транспортний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

27.08.2009 року позивач звернувся з вищеназваним позовом.

В обґрунтування своїх вимог він послався на те, що 11.12.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № 230/R, за яким банк надав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 35.214,00 доларів США строком до 11.12.2027 року зі сплатою за користування ним 9 % річних.

Відповідно до умов договору банк має право вимогати дострокового повернення кредиту та інших нарахувань за ним.

Крім того, за договором поруки від 11.12.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 остання взяла на себе зобовязання позичальника, які витікають з умов вищезазначеного кредитного договору.

Посилаючись на порушення відповідачами умов кредитного договору та договору поруки позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів в солідарному порядку наявну заборгованість по кредитного договору у розмірі 36.132,84 долари США та 200.550 грн. 78 коп.

Крім задоволення позовних вимог банк просив присудити на свою користь судові витрати на оплату судового збору - 1700 грн. та ІТЗ розгляду справи 120 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, про що надав письмову власноручну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, повідомлена про розгляд справи в порядку в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України шляхом вручення судової повістки повнолітньому члену сім'ї, яки проживають разом з нею ОСОБА_2О.(чоловік).

Зясувавши обставини справи, на які сторони послались, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

11.12.2007 року між ВАТ «Морський транспортний банк» та відповідачем ОСОБА_2 у письмовій формі укладений такий договір за № 230/R.

Відповідач ОСОБА_3 як його дружина дала свою згоду на отримання кредиту на умовах спірного договору.

На виконання умов кредитного договору банк надав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 35.214 доларів США та 5.989 доларів США на сплату страхових платежів.

Відповідно до пункту 1.1 договору кредит наданий строком до 11.12.2027 року зі сплатою за користування ним з розрахунку 9 % річних.

За договором ОСОБА_2 взяв на себе зобов*язання по поверненню кредиту згідно шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірі 321.53 долари США протягом всього строку дії договору (п.1.1 договору).

Пунктом 3.1 договору сторони обумовили, що нарахування відсотків здійснюється щомісячно в розмірі визначеному пунктом 1.1 договору.

Відповідач зобовязався здійснювати погашення заборгованості за договором у певному порядку, а саме спочатку сплачувати прострочені платежі, суму відсотків, суму комісій, суму неустойки, а потім суму кредиту (п.3.2 договору).

За п. 1.1 договору виконання умов договору здійснюється щомісячно з 26 числа по останній день кожного місяця.

За порушення будь-якого зобовязання, передбаченого кредитним договором ОСОБА_2 на виконання п. 4.1 договору зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Крім того, за кожен випадок порушення відповідачем на строк більше ніж 60 календарних днів зобовязань по поверненню кредиту, сплаті відсотків та комісій, відповідач зобовязаний сплатити штраф у розмірі 10 % від суми простроченого платежу.

Пунктом 2.3.3 договору банку надано право вимагати дострокового погашення відповідачем заборгованості за кредитом, сплати комісій та відсотків, виконання інших зобовязань за договором у повному обсязі.

Обставини добровільного укладенням між сторонами спірного договору, визначення на розсуд сторін і погодження ними умов договору, отримання відповідачем коштів за ним, розмір заборгованості визнавались ОСОБА_2 при розгляді справи та відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Крім того, 11.12.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 укладений договір поруки № 334/r, за яким вона поручилась перед банком за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за кредитним договором.

Як вбачається з договору (п.1.3 договору) боргове зобовязання взято нею на добровільних засадах, умови та наслідки його підписання були відомі.

Сторони догодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання ОСОБА_2 зобовязань по кредитному договору, відповідачі несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобовязань (п. 1.4 договору поруки).

Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржника.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники відповідно до ст. 554 ЦК України, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя договором поруки, укладеним з ОСОБА_3 не встановлена.

За додатковою угодою між банком та ОСОБА_2 сторони за взаємною згодою змінили відсоткову ставку за договором на 8 % річних.

Так, за ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виконання зобовязань за договором було забезпечено укладенням між банком та ОСОБА_2 11.12.2007 року договору іпотеки.

Відповідачі, однак, в порушення умов кредитного договору та договору поруки взятих на себе зобовязань не виконали.

18.02.2009 року до подання позовної заяви до суду банк письмовою вимогою повідомив відповідачів про необхідність дострокового погашення грошових зобовязань за кредитним договором.

19.02.2009 року така вимога була отримана відповідачами, однак, не виконана ним в добровільному порядку.

Станом на 25.08.2009 року через неналежне виконання відповідачами умов договорів існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 489.252 грн. 17 коп., яка складається з :

- основного боргу за кредитом та відсотками 288.701 грн.14 коп.

-заборгованості за пенею та штрафом - 200.550 грн. 78 коп.

Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком.

Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість по кредитному зобовязанню підлягає стягненню з відповідача у розмірі згідно заявлених позовних вимог

Судові витрати: на оплату судового збору у розмірі 1.700 грн. та ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 533, 536, 553, 554, 541, 610, 612, 625 631, 638, 1048 - 1050, 1052, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст.ст. 27, 60, 61, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ВАТ «Морський транспортний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ВАТ «Морський транспортний банк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 230/R від 11.12.2007 року у розмірі 489.252 грн. 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Морський транспортний банк» судові витрати:

- на оплату судового збору у розмірі 850 грн.

- на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Морський транспортний банк» судові витрати:

- на оплату судового збору у розмірі 850 грн.

- на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м.Одеси шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя