Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-3129/10
1 червня 2010 року Київський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді Реви С.В.,
при секретарі Ганєві А.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користування власністю та виселення, суд,-
Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власницею 1/4 частини квартири АДРЕСА_1. Крім позивачки, власниками вказаної квартири є Фокін В А., ОСОБА_4, ОСОБА_5 в рівних частках.
З 2003 року у вказаній квартирі проживає ОСОБА_2, який користується домашнім майном, комунальні послуги не сплачує, вчиняє сварки, бійки і не впускає позивачку у власну квартиру, а також створює перешкоди у користуванні квартирою ОСОБА_3, який є сином позивачки.
Крім того, позивачка посилається на те, що ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 та є власником. 1/4 вказаної квартири, однак відмовляється у даній квартирі проживати, оскільки нібито користується меншою кімнатою, площею - 12,9 кв.м., ніж у квартири АДРЕСА_1.
У зв'язку з вказаним, позивачка вважає, що ОСОБА_2 грубо порушує її права, незаконно проживає у вказаній квартирі та просить суд усунути перешкоди у користуванні своєю частиною квартири шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.
У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві.
Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що дійсно з 2003 року ОСОБА_2 проживає з ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1. 14 лютого 2009 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, яка є онучкою позивачки ОСОБА_1, є власницею 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, в якій проживає разом з ОСОБА_2С, та сином ОСОБА_5 від першого шлюбу, який є теж власником 1/4 частини вказаної квартири.
25 лютого 2009 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_6, який теж проживає у вказаній квартирі.
ОСОБА_2 дійсно зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 та є власником 1/4 частини вказаної квартири, однак на думку відповідача проживати у вказаній квартирі з ОСОБА_4 , двома дітьми неможливо, оскільки вони будуть займати кімнати значно меншої площі ніж у квартири АДРЕСА_1, що на думку відповідача негативно буде впливати на розвиток і виховання дітей.
У зв'язку з вказаним, відповідач та його представник просять суд відмовити у задоволенні позову.
Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав та просив суд виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, оскільки згоду на проживання ОСОБА_2
Третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти позову та просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є її чоловіком і якщо вони будуть жити окремо, то їй важко утримувати дітей. У 2003 році під час вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 У.Я. та ОСОБА_3 дали усну згоду на його проживання у вказаній квартирі.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
В силу ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 4 січня 2005 року, яке видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 ( а. с. 60 ).
З 2003 року ОСОБА_2 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2.
14 лютого 2009 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 110, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке 14 лютого 2009 року видане Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції ( а. с. 14).
25 лютого 2009 року народився син ОСОБА_6, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 413, що вбачається з свідоцтва про народження, яке видане 05 березня 2009 року видане Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції ( а. с. 15).
Як вбачається з довідки № 1039 від 28 грудня 2009 року, яка видана ЖКС « Вузівський» в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 Вказана квартира складається з 4 кімнат, житловою площею - 49,9 кв.м., загальною площею - 80,5 кв.м. ( а. с. 5).
Однак, у судовому засіданні встановлено, що крім вказаних осіб в квартирі проживає ОСОБА_2, хоча при вселенні у квартиру АДРЕСА_1 ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_3 не надавали ні усну, ні письмову згоду ОСОБА_2 на його вселення та проживання у вказаній квартирі.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 вселився в квартиру АДРЕСА_2 незаконно, у нинішній час проживає у вказаній квартирі без належних підстав, оскільки він не є власником вказаної квартири та не зареєстрований у квартирі.
Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке видане Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» ОСОБА_2 є власником 1/12 частини квартири АДРЕСА_3 (а. с. 23).
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3, однак проживати у вказаній квартирі з сім'єю він не бажає, оскільки він з сім'єю будуть займати кімнати значно меншої площі ніж у квартири АДРЕСА_1, що на думку відповідача буде негативно впливати на розвиток і виховання дітей та значно погіршить умови проживання сім'ї.
На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З урахуванням вказаного, суд вважає, що позивачка та її представник довели суду ті обставини, на які вони посилались як на підставу своїх вимог, оскільки суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 незаконно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2.
При цьому суд критично оцінює заперечення відповідача та його представника проти задоволення позову, оскільки вони не засновані на законі, не підтверджуються зібраними по справі доказами та ними спростовуються.
З врахуванням встановлених по справі обставин, оцінивши обставини в їх сукупності, суд вважає, що даний позов є обґрунтованим та законним, а тому підлягає задоволенню шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.
Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
У зв'язку з розглядом справи позивачка витратила власні грошові кошти на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 8 гривень 50 копійок, оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень, а всього (8,50 + 30 = 38, 50) 38 гривень 50 копійок, які суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, на підставі ст. ст. 317,319,321,391 ЦК України, суд, - .
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 38 (тридцять вісім) гривень 50 ( п'ятдесят) копійок.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя С.В. Рева