Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-1494/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2010 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Бабка Г.Г.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики, пені, інфляційних та річних,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики, пені, інфляційних та річних. В обґрунтування позову зазначив, що 17.06.2009 року уклав з відповідачем договір позики, відповідно до якого надав відповідачу суму в розмірі 84000 грн., яку останній зобовязався повернути до 01.10.2009 року. В підтвердження факту позики відповідач надав йому розписку від 17.06.2009 року, в якій зазначив суму позики та строк виконання зобовязання. Крім того, в розписці було передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення позики відповідач зобовязується сплатити пеню в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення. У передбачений розпискою строк відповідач позику не повернув. В звязку з цим, просив стягнути з останнього суму позики з урахуванням інфляційних витрат в сумі 86436 грн., три відсотки річних від суми позики в розмірі 642 грн. 08 коп., пеню в сумі 3687 грн. 32 коп., а також судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та, посилаючись на викладені в позовній заяві підстави, просила суд задовольнити останню в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином (а.с.20).

З урахуванням зазначеного та думки представника позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи у відсутності відповідача, того факту, що останній приймав участь в ході попереднього розгляду справи та висловив свою думку стосовно заявлених до нього вимог, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17.06.2009 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 в борг 84000 грн. та зобовязався повернути останні до 01.10.2009 року. В підтвердження отримання грошей, ОСОБА_3 написав розписку (а.с.21).

В попередньому судовому засіданні відповідач не заперечував факт написання розписки та отримання грошей від позивача. Доказів щодо повернення суми позики не надав та не заявляв про наявність останніх.

Позивач в попередньому судовому засіданні пояснив та представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що до теперішнього часу відповідачем свої зобовязання за договором позики не виконані та сума боргу не повернута навіть частково.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день

прострочення виконання.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.551 ЦПК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і

нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд вважає встановленим факт укладення між сторонами договору позики грошей в сумі 84000 грн. 17.06.2009 року, не повернення відповідачем вказаної суми у передбачені договором строки. В звязку з цим, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в сумі 84000 грн., інфляційні витрати в розмірі 2436 грн., три відсотки річних від суми позики в розмірі 642 грн. 08 коп., пеню в розмірі 3687 грн. 32 коп., а всього стягнути з відповідача на користь позивача 90765 грн. 40 коп.

При цьому суд погоджується із розрахунком індексу інфляції, зробленим позивачем та вважає, що останній відповідає вимогам закону та умов укладеного між сторонами договору.

Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню сплачені останнім при подані позовної заяви судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 907 грн. 10 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 120 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн.

Керуючись ст.ст.549,551,625,1046,1047,1049,1050 ЦК України, ст.ст.10,11,58-61,79,88,169,212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики, пені, інфляційних та річних - задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 84000 грн., інфляційні витрати в розмірі 2436 грн., три відсотки річних від суми позики в розмірі 642 грн. 08 коп., пеню в розмірі 3687 грн. 32 коп., а всього стягнути з відповідача на користь позивача 90765 грн. 40 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 сплачені останнім при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 907 грн. 10 коп., витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., а всього 2027 грн. 10 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги.

Суддя С.Ю.Казак