Справа № 2-755/10
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2010 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області - одноособово суддя Довгий І.І.
при секретарі - Пігаль О.В.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1,
представника органу опіки та піклування - Бондарець В.І.,
прокурора - Барбашової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Люхчанської сільської ради до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,
Люхчанська сільська рада Сарненського району Рівненської області звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідачка перестала цікавиться своєю дитиною, зловживає спиртними напоями, не виконує своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги дитині не надає, участі у її вихованні не приймає, чим ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Також просить з відповідача стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.
Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, дав пояснення згідно заяви, просить позов задовольнити, вказав, що відповідач не цікавиться своєю дитиною, не цікавиться станом її здоров'я, умовами проживання, матеріально дитині також не допомагає. Вказав, що малолітній син ОСОБА_5 має вроджену ваду серця та потребує регулярного контролю з боку медичних працівників. ОСОБА_3 часто не з'являлася з сином на призначені медичні огляди, ігнорувала рекомендації лікарів по лікуванню дитини. ОСОБА_3 виявляє схильність до бродяжного способу життя. Часто на декілька тижнів залишала сина на утримання своїй хворої матері. ОСОБА_3 ніде не працює, соціальні виплати, які отримує на дитину, використовує на власні потреби.
Прокурор та представник органу опіки та піклування позов підтримали та просять його задовольнити.
Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши документи і матеріали справи, з'ясувавши обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.
Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.
Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно свідоцтва про народження відповідач є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З висновку органу опіки та піклування Люхчанська сільська рада Сарненського району Рівненської області від 21.01.2010 року вбачається, що відповідач безвідповідально ставиться до виховання дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, та її доцільно позбавити батьківських прав.
ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується, як особа, схильна до зловживання спиртних напоїв та асоціальних вчинків.
Виконком Люхчанської сільської ради, розглянувши питання щодо ухиляння ОСОБА_3 від виконання батьківських обов'язків стосовно сина, своїм рішенням від 21.01.2009 року № 13 встановив для неї випробувальний термін для виправлення, а згодом рішенням від 18.02.2009 року № 22 визначив, що сім'ю відповідачки необхідно тримати на постійному контролі. Працюючи з сім'єю ОСОБА_3, працівники органів опіки та піклування неодноразово бачили відповідачку в стані алкогольного сп'яніння та фіксували випадки нехтування нею медично-профілактичних заходів по лікуванню ОСОБА_4.
Неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків щодо сина ОСОБА_5 підтверджує лист завідуючої дитячої поліклініки Сарненської ЦРЛ, з якого вбачається, що 14 січня 2010 року в малолітнього ОСОБА_4 виник опік через необережне поводження з кип'ятком. Під час відвідування сім'ї медичними працівниками ФАПу цього ж дня ОСОБА_3 перебувала в стані алкогольного сп'яніння, у житлі, в якому утримувалась дитина, було холодно, малолітній ОСОБА_4 лежав на ліжечку роздягнений, прикритий лише простирадлом. При огляді дитини медпрацівники виявили термічний опік обох сідниць та лівого боку спини середньої тяжкості, було ушкоджено 15 % шкіри дитини; шкіра хлопчика була покрита дрібним висипом та подряпинами. ОСОБА_3 було рекомендовано негайно влаштувати сина на лікування в Сарненську центральну районну лікарню. Однак, ні 14.01.2010, ні з ранку наступного дня відповідачка дитину в лікарню не відвезла. Реагуючи на інформацію медичного закладу про бездіяльність ОСОБА_3 щодо лікування сина, працівники виконавчого комітету Люхчанської сільської ради, служби у справах дітей Сарненської райдержадміністрації, ФАПу с.Люхча та правоохоронних органів 15.01.2010 близько 11.00 год., обстежуючи умови утримання малолітнього ОСОБА_4 в сім'ї, виявили ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння, яка і не планувала влаштовувати дитину у медичний заклад. ОСОБА_5 перебував в тяжкому стані. Цього ж дня органом опіки та піклування малолітнього ОСОБА_4 влаштовано у Сарненську ЦРЛ, де з діагнозом опік окропом поперекової ділянки сідниць, промежини, верхньої треті обох стегон, лівої гомілки ІІІБ ст. 15% він був госпіталізований в реанімаційне відділення. Згодом хлопчика перевели в опіковий центр Рівненської обласної клінічної лікарні.
Таким чином, відповідач ухиляється від обов'язку по вихованню та утриманні неповнолітньої дитини, не цікавиться її долею, в зв'язку з чим у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України її слід позбавити батьківських прав щодо сина ОСОБА_5.
Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання і про стягнення аліментів на дитину.
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Частиною 1 статті 183 вказаного кодексу передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, з ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 слід стягнути з аліменти до досягнення ним повноліття в розмірі ? всіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні ВАТ «Державного ощадного банку України».
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати - 8 гривень 50 копійок судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду цивільних справ.
На підставі викладеного, ч. 2 п. 1 ст. 164 СК України, п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України,
Позов задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 8 гривень 50 копійок судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду цивільних справ.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя :