Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

іменем України

2 лютого 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Котік Т.С.

суддів Жигановської О.С., Косигіної А.М.

3участю секретаря Назаренко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі матеріали по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк „Правекс-Банк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк „Правекс-Банк" на ухвалу судд Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2009 року, -

встановила:

26 листопада 2009 року публічне акціонерне товариство комерційний банк „Правекс-Банк" звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку та судові витрати.

Ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2009 року позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк „Правекс-Банк" повернуто позивачу на гідставі ст.ст. 112, 115, ч. З, 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі пуб/ чне акціонерне товариство комерційний банк „Правекс-Банк" просить ухвалу скасувати, а справу передати на розгляд до Коростенського міськрайонного суду. Зазначає, що судом порушені норми процесуального права, зокрема вимоги ст. 112 ЦПК України та не враховано положення, що викладені в рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 року №15-рп/2002 року щодо поширення юрисдикції судів.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суддя першої інстанції виходив з того, що сторони визначили територіальну підсудність даного спору, передавши його на розгляд Постійно діючого Незалежному Третейському суду при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту інтересів споживачів".

Проте з таким висновком погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 112 ЦПК України сторони мають право письмово визначити територіальну підсудність справи, крім справ, для яких встановлена виключна підсудність.

За змістом статті 17 ЦПК України сторони можуть передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом /ст. 6 Закону України „Про третейські суди"/.

З матеріалів справи вбачається, що 31 липня 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк „Правекс-Банк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала у кредит на загальну суму 9 834 долари США строком до 31.07.2010 року /а.с. 8 -10/. Відповідно до п. 12.1. даного Договору, всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з даного договору або у зв'язку з ним, у тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або визнання недійсним, сторони зобов'язуються передати на вирішення Постійно діючого Незалежного Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту інтересів споживачів".

В забезпечення виконання договору, 31 липня 2007 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір поруки /а.с. 20/. Умовами даного Договору також передбачено передання спору, у разі його виникнення, на розгляд Постійно діючого Незалежного Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Ліга юридичного захисту інтересів споживачів" /п. 3.1. Договору/.

З пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" вбачається, що договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (ст. 17 ЦПК) не є відмовою від права на звернення до суду за захистом.

Разом з тим, пред'явлення позову до суду за наявності такого договору не дає підстав для повернення заяви чи відмови у відкритті провадження у справі (ст.ст. 121, 122 ЦПК), за винятком передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК обов'язку суду залишити заяву без розгляду, якщо від відповідача до початку з'ясування обставин у справі надійшло заперечення проти вирішення спору в суді.

Таким чином, при наявності третейської угоди (або третейського застереження) про передачу спору на розгляд до третейського суду і в разі звернення однієї зі сторін цієї угоди до державного суду, цей суд зобов'язаний прийняти позовну заяву до розгляду і в разі, якщо в ході судового розгляду від відповідача до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами надійде заперечення проти вирішення спору в суді, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду (п. 6 ч. 1 ст. 207 ЦПК).

За таких обставин, ухвала судді першої інстанції підлягає скасуванню з направленням матеріалів позовної заяви до Коростенського міськрайонного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 - 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

товариства

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного комерційний банк „Правекс-Банк" задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 грудня 2009 року скасувати, а матеріали позовної заяви направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.