Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
№ 2-595 /10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н

6 грудня 2010 р.

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

У складі : головуючого судді Голубковій М.А.

Секретаря Дребущак О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , П»ята Запорізька нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання договору дарування недійсним, про усунення від права на спадщину, визнання права власності на 3/4 частини житлового будинку у порядку спадкування по закону, суд-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом про визнання свідоцтв про право на спадщину по закону , виданих на ім.» я ОСОБА_5 та ОСОБА_3 недійсними, згодом вони уточнили свої позовні вимоги, просили визнати свідоцтва на ім.»я ОСОБА_5 та ОСОБА_3 частково недійсними, визнати договір дарування недійсним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , усунути від права на спадщину ОСОБА_3 після померлої ОСОБА_5 та визнати право на 3/4 житлового будинку 71 по вул. Юності м. Запоріжжя . у порядку спадкування.

У судовому засіданні представник позивачів пояснив, що 11 квітня 2005 р. помер ОСОБА_6 , який мешкав за адресою м. Запоріжжя вул.. Юності 71. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя та автомобіль марки АЗЛК 412 , випуску 1978 р. держзнак 74126 НА.

27.12. 2006 р. П»ятою Запорізької нотаріальною конторою на ім.»я матері ОСОБА_5 та ім.» я брата ОСОБА_3 були видані свідоцтва на право власності по закону по 1/2 частині житлового будинку кожному . Про цей факт ім. стало відомо від працівників нотаріальної контори коли вони звернулись з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Вони вважають . що свідоцтва про право на спадщину на ім.»я ОСОБА_5 та ОСОБА_3 видані незаконно , неправильно указані частки спадкового майна.

Спадкове майно у виді житлового будинку № 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя належало матері та її чоловіку як подружжю , на праві сумісній власності , яке вони придбали за час шлюбу , належало ім. в рівних частках згідно ст.60 , 70 Сімейного Кодексу України. За життя батьки не виділяли свої частки із спільної сумісної власності.

Після смерті чоловіка ОСОБА_6 , їх мати , як дружині належало 1/2 частина житлового будинку у спільній сумісній власності подружжя , яка пережила свого чоловіка та 1/4 частина будинку у порядку спадкування за законом.

1/4 частка житлового будинку належить ОСОБА_3 як сину спадкодавця. Таким чином , їх матери належало 3/4 житлового будинку № 71 по вул.. Юності м. .Запоріжжя , їх брату належить 1/4 частка житлового будинку.

Позивачі вважають, що свідоцтво на ім.»я матері , видане П»ятою нотаріальною конторою на право про спадщину у виді 1/2 частки и свідоцтво про право на спадщину на ім.»я брата у виді 1/2 частки незаконно, з порушенням права матері на частку у спільній сумісній власності подружжя.

Вони просять визнати ці свідоцтва частково недійсними.

21.04 . 2007 р. померла мати ОСОБА_5 .

Після її смерті спадкоємцями першої черги залишились її доньки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та син ОСОБА_3

Вони у встановленням законом порядку звернулись до нотаріальної контори з заявою, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини після смерті матері , ОСОБА_2 звернулась з заявою про відмову від спадщини після смерті матері ОСОБА_5 . ОСОБА_2 у своєю заяві вказала, що належану їй частку у спадщині вона передає ОСОБА_1

20.06 . 2007 р., зразу після смерті матері, їх брат ОСОБА_3 подарував належану йому після смерті батька 1/2 частку житлового будинку 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя ОСОБА_4 .

При укладанні договору дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нотаріусом було порушено право неповнолітнього ОСОБА_7, який постійно мешкав у будинку, а потім , у зв»язку з тим, що його батько ОСОБА_3 вів аморальний образ життя , його було направлено до інтернату, де він знаходиться по цей час.

Своїми діями батько лишив свого сина право на житло.

Позивачі просять визнати цій договір дарування недійсним.

Відповідач ОСОБА_3 не тільки лишив сина житла, він жорстоко відносився до матері, не допомагав матері , не надавав ніякої ні матеріальної , ні моральної допомоги, оскорбляв та знижав її, забирав у неї пенсію , зловживає спиртними напоями , він жив на пенсію матері, влаштовував скандали, бив мати , позивачі вважають, що з вини відповідача померла мати, він не прийняв участі в розходах на поховання матері, тому вони просять усунути ОСОБА_3 від права на спадщину після смерті матері.

ОСОБА_1 просить визнати її право власності на 3/4 частині житлового будинку 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя у порядку спадкування за законом після смерті матері, прийняв до уваги, що спадкоємиця ОСОБА_2 відмовилась на її користь від свої частки на спадщину , а на 1/4 частину будинку право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька визнати за ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 позови не визнав, пояснив, він доглядав за матір»ю , вони жили разом у будинку, з ними також проживав його неповнолітній син, він зараз мешкає в інтернаті. Мати він не бив, вона ніколи не зверталась в міліцію з заявою , він вважає, що свідоцтво на його право на спадщину після смерті батька оформлено правильно , він мав право подарувати свою частку ОСОБА_8

Представник відповідача ОСОБА_4 пояснила, що свідоцтво на право на спадщину у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 оформлено правильно, згідно свідоцтва № 882 від 17 травня 2002 р. про право власності на житловий будинок № 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя належало на праві приватної власності ОСОБА_6 , вона вважає, що це його особиста власність . Його дружина мала право тільки на 1/2 частку житлового будинку як спадкоємиця по закону разом з сином померлого.

У частині визнання договору дарування недійсним позов не визнає, договір дарування оформлено законно, підстав для його визнання недійсним нема.

У частині усунення ОСОБА_3 від права на спадщину позивачка не надала доказів , що він не надавав матері допомоги під час її хвороби .

Третя особа -приватний нотаріус Півняк до судового засідання не з»явився, підстав неявки не надав, суд вважає його неявки неважною і розглядає справу в його відсутність.

Третя особа -П»ята нотаріальна контора надала лист про розгляд справи у іх відсутність.

У судовому засіданні були опитані свідки : ОСОБА_9, ОСОБА_10, які прояснили у судовому засіданні , що вони були у будинку 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя, знали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 О . їм відомо , що ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями , жив на пенсію матері, допомоги їй не надавав.

Свідок ОСОБА_11, пояснила у судовому засіданні , що в її кафе були поминки після смерті ОСОБА_5, рахунок на 1000 грн. оплатив ОСОБА_3 Копію рахунку вона видала йому через два роки після похорон.

Свідок ОСОБА_12, пояснила у судовому засіданні , що вона добре знає сім»ю ОСОБА_3 , мати , син та внук проживали разом. ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, он не займався сином, вона писала в Шевченківський рай адміністрацію , вони направили дитину в інтернат, самого ОСОБА_3 позбавили батьківських прав відносно сина. Матері він допомагав , вони жили вдвох.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що він є дільничним , знає сім»ю. ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина , який знаходиться у інтернаті, його мати часто зверталась до нього за допомогою, син погано до неї відносився, не надавав ій допомоги, забирав пенсію, зловживав спиртними напоями.

Суд , вивчивши матеріали справи, вислухав свідків, приходить до висновку , що позов підлягає задоволенню за мотивами:

Згідно свідоцтва № 882 від 17 травня 2002 р. про право власності на житловий будинок 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя належав ОСОБА_6 на праві власності..

11. 04. 2005 р. помер ОСОБА_6.

Після його смерті залишились спадкоємці: його дружина ОСОБА_14 та ОСОБА_3, які обоє звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_15

Нотаріусом П»ятою нотаріальної контори були видані свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування за законом на ім.»я ОСОБА_16 та ОСОБА_3 по 1/2 частки кожному на житловий будинок

№ 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя .

Суд вважає, що дані свідоцтва необхідно визнати частково недійсними, у зв»язку з тим, що при видачі свідоцтва нотаріусом була допущена помилка, вона визнала за ОСОБА_5 право на спадщину по закону , не визнав за нею право в спільній сумісній власності подружжя.

Згідно свідоцтва № 882 від 17.05. 2002 р. житловий будинок № 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя визнано право власністі за ОСОБА_6 , який на той час знаходиться у шлюбі з ОСОБА_5 з 24 .11. 1974 р.

На 2002 р. діяв Кодекс про шлюб та сім»ю України від 20.06. 1969 р. , ст.. 22 якого передбачала , що майно, нажите подружжям за час шлюбу , є його сумісною власністю . Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Це саме передбачає ст.. 16 Закону України « Про власність , майно, нажите подружжям за час находження у шлюбі, належить ім. на праві спільній сумісній власності.

Подружжя користуються рівними правами на майно, і в тому разі , якщо один і з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших причин не мав самостійного заробітку.

На л. д 10 є розпорядження Шевченківській районної адміністрації Запорізькій міській ради № 1198 від 17 .05. 2002 р. про згоду на оформлення за ОСОБА_6 право власності на побудований ним житловий будинок № 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя . Це факт свідчить про те, що житловий будинок 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя є спільної сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 його дружина ОСОБА_5 мала право на 3 /4 частин житлового будинку , а ОСОБА_3 має право на 1/4 частину будинку у порядку спадкування після смерті батька.

21.04.2007 р. померла ОСОБА_17.

Після її смерті залишились спадкоємці на її 3 /4 частини житлового будинку № 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя : доньки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та син ОСОБА_3. Вони у встановленому законом порядку звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері . Кожному із них належало по 1/ 3 частині спадкового майна після смерті ОСОБА_5

ОСОБА_2 написала відмову від неї на користь сестри ОСОБА_1

Ст.. 1274 ЦК України передбачає, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Ст.. 1275 ч.2 ЦК України передбачає, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом тієї же черги яка має права спадкування , частка у спадщині, яку він має право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги розподіляється між ними порівну.

ч.3 ст. 1275 ЦК України передбачає, що положення цієї статті не застосовуються , якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця , заповідач під призначив іншого спадкоємця.

Таким чином, ОСОБА_1 після відмови ОСОБА_2 від спадщини , має право на спадщину після смерті матері на 2/3 часток спадкового майна , що складає 1/2 житлового будинку 71 по .вул. Юності м. Запоріжжя

Як спадкоємиця, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про усунення свого брата ОСОБА_3 на підставі того, що він ухилявся від виконання обовязків , щодо утримання спадкодавця - матері ОСОБА_5 яка через свою хворобу була у безпорадному стані, як того передбачає ст. 1224 ЦК України.

В судовому засіданні всі свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13 засвідчили про те ,що спадкоємець ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, але це не є підставою для усунення права на спадщину , також вказані свідки підтвердили, що ОСОБА_3 не працював, не надавав допомоги матері , яка знаходилась у безпорадному стані у зв»язку з тяжкою хворобою , про що в матеріалах справи є довідка лікаря /л.д. 64 / . Про те, що відповідач ОСОБА_3, як підтвердив у судовому засіданні дільничий / л.д. 45/, вимогав у матері гроші , не надавав допомоги, хоча мати була безпорадна із- за тяжкої хвороби , не могла себе обслуговувати, пропивав гроші, оскорбляв мати, наносив їй тілесні ушкодження та в матеріалах справи є характеристика від квартального комітету від 17.07. 2007 р., де вказано, що ОСОБА_3 вихованням сина не займається, син здає метал батьку на спиртне , мати тяжко хвора, яку він постійно оскорбляє , обижає, під цієї характеристикою є підписи сусідами. У судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що ОСОБА_3 жив з матер»ю, допомагав їй, суд дає критичну оцінку її поясненням на час розгляду справи.

В частині пояснень свідка ОСОБА_11 суд також дає критичну оцінку, взяв до уваги її пояснення , що копію рахунку при поминальному обіду , вона видала ОСОБА_3 через два роки після смерті ОСОБА_5

Таким чином, суд дійшов до висновку , суду доведено , ОСОБА_3 свідомо не виконував свої забов»язання відносно утримання матері , як того передбачає ст. 202 Сімейного Кодексу України , тому підлягає усуненню від права власності на спадкування після смерті матері , так як він ухилявся він виконання обов»язку утримання матері , яка страждала тяжкою хворобою.

Після смерті ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_6.О. подарував належану йому 1/2 частку житлового будинку 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя ОСОБА_4, договір дарування від 20.06. 2007 р.

При укладанні вказаного договору не було прийнято до уваги, що у цьому житловому будинку проживає неповнолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суду надані документи , які підтвердили, що ОСОБА_3 вихованням сина не займався, рішенням Шевченківського суду м. Запоріжжя від 17 січня 2007 р. його було позбавлено батьківських прав відносно сина.. Доводи ОСОБА_3 в частині того, що він не має заборгованості по аліментам на утримання сина в інтернаті, суд не бере до уваги, оскільки вони стягуються на рахунок інтернату де мешкає неповнолітній.

Як було встановлено в судовому засіданні, неповнолітній ОСОБА_7 постійно проживав у спірному будинку, згідно довідки квартального комітету з часу народження, з 1997 р. / л.д. 54/

Рішенням Шевченківської рай адміністрації від 3.03. 2007 р. ОСОБА_7 направлено до школи інтернату ./ л..д. 55 /, як вибачається з довідки директора Вільнянській -школи інтернату ОСОБА_7 навчається в школі з 16..03. 2007 р.

Згідно до Закону України « Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» від 2.06. 2005 р. ст.. 12 передбачає, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні право чинів щодо нерухомого майна.

Неприпустимо зменшення або обмеження прав и охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких право чинів стосовно житлових приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами , які їх заміняють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів.

Для здійснення будь-яких право чинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування якими мають діти, , потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особі органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність на захист прав та охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.

В матеріалах справи також є розпорядження Шевченківської районної адміністрації № 1219 від 04.09.2009 р. про закріплення права користування житлом за адресою вул. Юності 71, м. Запоріжжя за неповнольтнім ОСОБА_7

Ст.. 167 Сімейного Кодексу України передбачає, що дитина , яка була передана родичам, матусі , вітчиму, органові опіки та піклування , зберігає право проживання у житловому приміщені , в якому вона проживала і може в будь який час повернутися до нього.

При укладанні договору дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ці вимоги не були виконані. , були порушені права неповнолітньої дитини, його залишено без житлового приміщення , тому суд визнає договір дарування 1/2 частині житлового будинку 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя недійсним.

Суд задовольняє позов в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частині житлового будинку 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя у порядку спадкування за законом, яка складається : із 1/3 частини жилого будинку після смерті матері, та з 1/3 частини після відмови ОСОБА_2 від спадщини на її користь та з 1/3 частини будинку у зв»язку з усуненням ОСОБА_3 від права на спадщину після смерті матері.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину житлового будинку 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя у порядку спадкування за законом після смерті батька

Керуючись ст.. 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.. 1224, 1274, 1275 ЦК України, Законом України « Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей « від 2.06. 2005 р. , ст.. 60, 70, 202 Сімейного Кодексу України суд-

В И Р И Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати свідоцтво на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя на ім.»я ОСОБА_17 , видане П»ятою державною нотаріальною конторою 27 грудня 2006 р. частково недійсним.

Визнати свідоцтво на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя на ім.»я ОСОБА_3 , видане П» тою державною конторою 27 грудня 2006 р. частково недійсним.

Усунути ОСОБА_3 від права на спадщину після смерті матері ОСОБА_5, померлої 21.04. 07 р..

Визнати договір дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , укладений 20 червня 2007 р. недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 3/4 частини житлового будинку 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя після смерті матері ОСОБА_5 , померлої 21. квітня 2007 р.

. Визнати За ОСОБА_19 право власності у порядку спадкування на 1/4 частину житлового будинку 71 по вул.. Юності м. Запоріжжя після смерті батька ОСОБА_6, померлого 11 квітня 2005 р.

Строк оскарження рішення суду до Запорізького апеляційного суду протягом 10 діб.

Судья Голубкова М.А.