Справа № 2-319/2010 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Сілантьєвої Е.Є.

при секретарі Винокуровій О.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про стягнення суми, в якому зазначив наступне: 20 вересня 2005 року між позивачем та ОСОБА_3 була укладена попередня угода купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями розташованому в м.Харкові, вул.Донецька, 5, який належав ОСОБА_3 на праві власності. Позивач передав ОСОБА_3 кошті у сумі 25000 доларів США. 4 жовтня 2005 року ОСОБА_3 помер. У грудні 2006 року позивач звертався до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом про визнання права власності на вищезазначений будинок. 31.01.2007 року судом було постановлено рішення по справі, згідно з яким позов було задоволено, за ОСОБА_1 визнано право власності на будинок 5 по вул.Донецька в м.Харкові. Зазначене Рішення було скасовано ухвалою Фрунзенського районного суду від 18 грудня 2008 року. Після смерті ОСОБА_3 кошти за будинок отримала його донька ОСОБА_2, з якої позивач просить стягнути суму грошей, сплачених ОСОБА_1 в рахунок вартості будинку, а також відсотки за користування коштами.

У судовому засіданні позивач, будучи допитаний в якості свідка, пояснив наступне: у 2005 році він мав намір придбати житловий будинок для своїх батьків. Його знайомій ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_1 придбати будинок № 5 по вул. Донецькій у м. Харкові, якій належав ОСОБА_3 Позивач оглянув будинок, якій його влаштував та погодився на його купівлю. 20 вересня 2005 року позивач разом з ОСОБА_4 , його дружиною ОСОБА_5, ОСОБА_3, та його співмешканкою ОСОБА_6 поїхали у зазначений будинок, де відбулось укладення попереднього договору купівлі-продажу, відповідно до якого позивач передав ОСОБА_3 суму грошей у розмірі 25000 доларів США , а останній передав йому повний пакет правовстановлюючих документів на зазначений будинок. Укладення попереднього договору та передача грошей за цим договором відбувались у присутності ОСОБА_6, ОСОБА_5 Позивачу відомо, що на час передачі грошей всі документи, в тому числі технічний паспорт на будинок, оформлені належним чином не були, тому позивач і віддавав ОСОБА_3 всі гроші для можливості належного оформлення документів. 4 жовтня 2005 року ОСОБА_3 помер, своїх зобовязань щодо належного оформлення договору купівлі-продажу будинку не виконав. Через деякий час до Харкова приїхала спадкоємниця ОСОБА_3 ОСОБА_2 Оскільки гроші за будинок були передані у повному обсязі, тобто ним умови договору купівлі-продажу були виконані, позивач звертався до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом про визнання права власності на зазначений будинок, відповідачем по справі була спадкоємниця покійного ОСОБА_3 ОСОБА_2, яка отримала від ОСОБА_6 (співмешканки померлого ОСОБА_2М.), суму у розмірі 25000 доларів США. При отриманні грошей відповідачка власною рукою написала від імені покійного ОСОБА_3 розписку про отримання коштів та про продаж будинку. Оригінал розписки від ОСОБА_7 про отримання ним грошей вона забрала собі. Після отримання грошей за спірний будинок, під час судового засідання у Фрунзенському районному суді м. Харкові при слухання справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, остання підтвердила факт продажу будинку, та зазначила, що у неї відсутні яки би то ні було претензій до ОСОБА_1, та не заперечувала проти визнання права власності на будинок за ОСОБА_1 31 січня 2007 року Фрунзенським районним судом м. Харкова було постановлено рішення згідно з яким визнано право власності за ОСОБА_1 на будинок № 5 по вул. Донецької у м. Харкові. Згодом зазначене рішення було скасовано ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова за заявою ОСОБА_8 (брата померлого ОСОБА_2 М.). Після скасування рішення ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_2 з вимогою про повернення грошей, сплачених ним за придбання вищезазначеного будинку. У телефонній розмові, ОСОБА_9 пообіцяла повернути частину грошей, але на час розгляду справи про повернення суми у суді відповідачка відмовляється повертати гроші та взагалі заперечує отримання даних грошей.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позивача та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, надавши суду свої письмові заперечення, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що 4 жовтня 2005 року помер її батько ОСОБА_3, який на час смерті мешкав у своєї цивільної дружини ОСОБА_6 Коли вона приїхала на похорони, внаслідок травмування ноги, у неї були тяжкий психічний та фізичний стан. Після приїзду, вона зупинилася у ОСОБА_6, яка відразу почала говорити про спадщину, а саме про будинок № 5 по вул. Донецький у м. Харкові, якій належав покійному батькові. Зазначений будинок йому подарував ОСОБА_8. 07.10.2005 року батько був похоронений у Сумській області. Похорони були проведені за рахунок брата батька - ОСОБА_10 09.102005 року відповідач виїхала до свого місця проживання в м. Баку, але їй постійно телефонувала ОСОБА_6 та її родичі. 14.01.2006 року відповідач приїхала до м. Харкова для оформлення спадщини. Під тиском ОСОБА_6 відповідач їздила до своєї бабусі, щоб остання написала відмову від спадщини, але бабуся заперечувала. 20.01.2006 року ОСОБА_2 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також оформила довіреність на будинок на ОСОБА_6 Оскільки будинок не був оформлений належним чином, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_2 написати фіктивну розписку від імені батька про продаж спірного будинку. Під диктовку ОСОБА_4 ОСОБА_2 власноруч написала розписку від імені свого батька про продаж будинку, але згодом від неї почали вимагати оформляти також довіреність на імя ОСОБА_1, після чого відповідач розірвала стосунки, та перестала спілкуватися з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 Відповідач в своїх запереченнях зазначила, що ніяких коштів вона не отримувала від ОСОБА_12, ніхто йому будинок не провадав.

Представники відповідача ОСОБА_8, ОСОБА_13 у судовому засіданні підтримали заперечення відповідача, та просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Також представник ОСОБА_13 у судовому засіданні зазначив, що 20 вересня 2005 року покійним ОСОБА_3 знаходився разом зі своїм братом ОСОБА_10 у лікарні, тому не міг бути присутнім у будинку № 5 по вул.. Донецький у м. Харокві разом с ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10 У судовому засіданні зазначив, що він є рідним братом ОСОБА_3 20 вересня 2005 року, свідок знаходився у Харкові, у лікарні, разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Про договір купівлі-продажу йому нічого не відомо, він постійно допомагав ОСОБА_3 грошима, про що є письмові підтвердження (квітанції WESTERN UNION).

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні зазначив, що він є дядею відповідача. Йому нічого не відомо про договір купівлі-продажу. При житті ОСОБА_3 говорив йому, що бажає відремонтувати будинок.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні зазначила, що вона була співмешканкою померлого ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 домовилися за продаж будинку № 5 по вул. Донецької у м. Харкові. Гроші у розмірі 25000 доларів США ОСОБА_1 передавав при неї та ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_3, гроші зберігалися у неї. ОСОБА_6 передала гроші ОСОБА_2, спадкоємниці ОСОБА_3, яка не заперечувала проти продажу будинку. Також ОСОБА_3 при отриманні грошей написала власноручно розписку від імені свого батька, а розписку від батька забрала собі.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила,що вона є донькою ОСОБА_16 Її мати мешкала разом з ОСОБА_3 При житті ОСОБА_3 продав свій будинок по вул. Донецької, 5 ії знайомому ОСОБА_1, якій передав ОСОБА_3 гроші у розмірі 25000 доларів США. Передача грошей проходила у її присутності, присутності її матері та чоловіка. Після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_6 передала гроші у розмірі 25000 доларів США його доньки ОСОБА_2, яка написала власноручно розписку від імені свого батька, а розписку від батька забрала собі.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні зазначив, що відомо про продаж будинку ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_1 покупав будинок для своїх батьків. Будівництво будинку було не закінчено, на земельної ділянці було багато віток. Йому відомо, що ОСОБА_18 приїжджала у м. Харків, та не заперечувала про факт продажу будинку своїм батьком.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_11 знає давно, у них дружні стосунки. ОСОБА_20 запропонував ОСОБА_1 придбати будинок № 5 по вул.. Донецький у м. Харкові. 20 вересня 2005 року свідок відвозив ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у будинок для укладання договору.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню частково.

Судовим розглядом встановлено, що житловий будинок № 5 по вул. Донецький у м. Харкові належав на підставі договору дарування від 10.09.1986 ОСОБА_3 Будинок ОСОБА_3 подарував його брат ОСОБА_8

ОСОБА_3 помер 4 жовтня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АС № 003266 від 05.10.2005 року.

Суду надана розписка, відповідно тексту якої ОСОБА_3 у присутності свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_1 в рахунок договору купівлі-продажу жилого будинку № 5 по вул. Донецької у м. Харкові гроші у розмірі еквівалентні 25000 доларів США, повну вартість будинку, а також зобовязався оформити до 20.10.2005 року договір купівлі-продажу с ОСОБА_1 у нотаріальної конторі. Також відповідно зазначеної розписки ОСОБА_1 були передані правовстановлюючі документи на будинок. Відповідно пояснень сторін по справі зазначену розписку від імені свого батька писала ОСОБА_2 Представники відповідача, а також сама відповідачка в своїх письмових поясненнях підтвердила факт складання написання розписки від імені свого батька.

Судом досліджувалися матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності. Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 8-7/08 ОСОБА_1 просив суд визнати право власності на будинок № 5 по вул.. Донецької у м. Харкові (а.с. 6 справа № 8-7/08). ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог була надана вищевказана розписка про продаж будинку (а.с. 13 справа № 8-7/08). Під час слухання зазначеної справи у судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечувала про факт продажу будинку, та зазначала, що про продаж їй відомо від батька, та після купівлі-продажу будинку ОСОБА_1 підтримає у будинку порядок.

Згідно свідчень позивача, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5 ОСОБА_2 отримала гроші у сумі 25000 доларів США від ОСОБА_6 ОСОБА_2 ніяких претензій до ОСОБА_1 не мала, його позовні вимоги про визнання права власності на будинок підтримала у повному обсязі, рішення суду про визнання права власності на будинок за ОСОБА_1 не оскаржувала.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним під час судового розгляду факт отримання грошей ОСОБА_2, відповідачем по справі, у сумі 25000 доларів США, які ОСОБА_1 надавав покійному ОСОБА_3 в рахунок договору купівлі-продажу будинку № 5 по вул. Донецької у м. Харкові.

Гроші у розмірі двадцять пять тисяч доларів США було передні у володіння ОСОБА_2 Але, вирішувати питання про продаж будинку буз належного його оформлення, без вступну до спадщини ОСОБА_2 не мала права. Тому передані їй гроші вона отримала без правових на те підстав.

Згідно ст.. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Факт отримання грошей у розмірі 25000 доларів США підтверджується свідченнями позивача, свідків ОСОБА_21, ОСОБА_5, матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності . Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач, відповідно до її письмових пояснень , не заперечує проти факту написання розписки по договору купівлі-продажу власноручно, не оспорює також факт передачі документів за квартиру. Більш того, відповідачка у судовому засіданні під час слухання справи за позовом ОСОБА_1 до неї визнала позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання власності на будинок, не заперечувала проти позовних вимог, та зазначала, що після купівлі-продажу будинку ОСОБА_1 доглядає за будинком.

Після передачі документів на квартиру ні померлий ОСОБА_3, ні відповідач, ні інші спадкоємці до правоохоронних органів не зверталися, документи на будинок не поновлювали, а навпаки відповідач видала довіреність ОСОБА_6 на оформлення спадщини після смерті власника будинку ОСОБА_3 Письмові пояснення відповідача,заперечення її представників про не одержання грошей, про примус з боку позивача, ОСОБА_6 при написанні розписки судом розцінюється як спроба уникнути зобовязань по поверненню коштів. Відповідач, не визнаючи факт отримання грошей має за мети піти від їх повернення.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_14 зазначали,що їм не відомо про намір покійного продавати будинок, але це не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення коштів. Також, свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні зазначив, що 20 вересня 2005 року знаходився у лікарні разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Факт знаходження свідка у лікарні підтверджується медичними довідками, але в яких не зазначено коло осіб які перебували зі свідком в лікарні, тому ствердження свідка про находження ОСОБА_3 20 вересня 2005 року у лікарні не знайшли свого підтвердження.

Суд задовольняє позовні вимоги про стягнення суми у розмірі 25000 доларів США, що на час розгляду справи складає 197500 грн (відповідно до офіційного курсу Національного банку України курс долара складає 1 долар США дорівнює 7 грн 90 коп (25000Х7,9)

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розписки по договору купівлі продажу квартири укладеного у простій письмовій формі, між сторонами не було оговорено строк повернення коштів, тому зазначена позивачем прострочка , грошових коштів відсутня, в звязку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог стосовно стягнення з відповідача 3% річних та процентів за користування грошима.

Судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 387, 625, 1049, 1050 ЦК України, 10,11, 60, 61, 209, 212, 213 -215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 197 500 грн (сто девяносто сім тисяч пятсот) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 1250 (одна тисяча двісті пятдесят) грн, сплачене державне мито, а також витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави державне мито у розмірі 450 (чотириста пятдесят) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя