Апеляційний суд Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг)
Категорія 55 (1) Доповідач - Братіщева Л.А.
УХВАЛА Іменем України

«22» грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі : головуючого судді - Савіної Г.О.

суддів - Братіщевої Л.А., Турік В.П. при секретарі - Євтодій К.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. К'ривого Рогу від 24 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору та відшкодування шкоди в якому зазначив, що у серпні 2008 року йому стало відомо, що ОСОБА_4 займається виготовленням меблів на заказ. 15 серпня 2008 року між ним і ОСОБА_4 відбулась зустріч, на якій був обговорений дизайн майбутньої кухні, деталі роботи, розрахунки та строки виконання. В цей же день між ними був укладений договір, за яким виконавцем названих послуг є ОСОБА_3. Для забезпечення виконання робіт ним було сплачено 3000грн. У вересні 2008 року відбулась зустріч з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та здійснено розрахунок за виготовлення меблів у сумі 1760грн. Останні обіцяли, що кухонний гарнітур буде виготовлений до 31.12.2008р. Проте кухонні меблі не було виготовлено і в грудні 2008 року ОСОБА_4 пообіцяв віддати гроші, сплачені ним за виготовлення кухонного гарнітуру.

Оскільки виконавцем робіт за договором є ОСОБА_3, кухонні меблі не були виготовлені і гроші сплачені ним не повернути, йому завдана матеріальна і моральна шкода.

Посилаючись на обставини просив суд розірвати договір №049 від 15.08.2008р., стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 4760грн., моральну шкоду в сумі 10 тис. гри. та судові витрати в сумі 2809,50грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 4760грн. сплачених за договором та судові витрати - 51грн. держмита і 250грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог з тих підстав, що рішення не відповідає дійсним обставинам справ. Зокрема, суд не звернув уваги, що ч.5 ст. 653 ЦК України передбачено відшкодування збитків однією із сторін у зв'язку із зміною або розірванням договору; не надав належної правової оцінки виписки з історії хвороби, як доказу

заподіяння моральної шкоди; не взяв до уваги Постанову Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Крім того, суд не врахував, що на підставі ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджуються понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За надання юридичної допомоги ним сплачено 2500грн. і до суду надано чек про оплату зазначеної суми і договір про надання юридичних послуг, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, свідоцтво, проте суд не стягнув з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи. 15 серпня 2008 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір №049. згідно якого відповідач зобов'язувалася протягом 30 днів виготовити за замовленням позивача кухонний гарнітур, а відповідач сплатити 7138грн., з яких 4759грн. становить передплата (а.с. 8). На підтвердження виконання умов зазначеного договору ОСОБА_1 сплачено відповідачці суму 4760грн. за виготовлення кухонного гарнітуру (а.с. 8 зворот).

Станом на момент звернення позивача із позовом до суду відповідач умов договору не виконала.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання договору укладеного між сторонами і стягнення з відповідача сплаченої позивачем 4760грн., суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що дані правовідносини витікають з договірних зобов'язань та з договору побутового підряду.

Із зазначеним висновком суду погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Згідно із ст. ст. 526, 611 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплати неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

А відповідно до ст. ст. 865 і 872 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових потреб та інших особистих умов договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу і якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду, або інші істотні недоліки в робот;, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором - розірвання договору та відшкодування збитків.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 4760грн. передплати за виготовлення кухонних меблів.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що Постановою Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено відшкодування моральної шкоди, спростовуються висновками суду з яких вбачається, що суд взяв до уваги положення п.5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» і вірно прийшов до висновку, що за договором публічного підряду передбачено право на відшкодування майнової та моральної шкоди,

заподіяної небезпечною для життя та здоров'я людей продукцією, у випадках передбачених законом, а стягнення моральної шкоди, завданої неналежним виконанням договору, н законом, ні самим договором передбачено не було.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи щодо відмови у стягненні понесені і документально підтверджені судові витрати, а саме витрати на правову допомогу.

Відповідно до п.2 ч.З ст. 79 та ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, є витратами, пов'язаними з розглядом справи. На підставі ч.І ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. За змістом зазначених норм закону витрати, пов'язані з оплатою участі у справі представника сторони не відносяться до судових витрат і не підлягають розподілу між сторонами в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України.

Згідно довіреності, наданою ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 21 травня 2009 року (а.с. 15) адвоката ОСОБА_2 уповноважено на представництво інтересів ОСОБА_1 в судових органах.

Квитанція від 02 червня 2009 року, яка міститься на а.с. 16 не містить реквізитів ким і кому сплачена сума в розмірі 2500грн. і суд першої інстанції обгрунтовано відмовив позивачу у стягненні витрат за юридичну допомогу, оскільки наданий ним товарний чек не є фінансовим документом про витрати на правову допомогу.

Інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: