АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-599/10 Головуючий у 1-й інстанції Хіль Л.М. Доповідач ап. інст. Касмінін О. В.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Касмініна О.В.

Суддів: Корнієнка В.І., Гальонкіна С.А.

при секретарі : Коротун І.В.

з участю адвоката Говорової С.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Державне казначейство України про стягнення заробітної плати та моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:
Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27 жовтня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період вимушеного прогулу з 22.08.2007 року по 06.02.2008 року в розмірі 11 215,41 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохає скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди та ухвалити нове , яким стягнути на її корить 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та не з`ясовані обставини, що мають значення для справи.

Також в апеляційному порядку вказане рішення оскаржила військова частина НОМЕР_1 , яка прохає його скасувати та ухвалити нове про

відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Говорової С.Л. , що представляє інтереси ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги позивачки з підстав , наведених в ній, відмовивши в задоволенні апеляційної скарги відповідачів , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 22 серпня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено, поновлено її на посаді лікаря ув/чА3114,стягнуто на її користь заробітну плату в розмірі ЗО 744,75грн., виходячи із середньомісячного заробітку при її незаконному звільненні в сумі 1700 грн. та моральну шкоду 17 000 грн.

Відповідно до вказаного рішення з відповідача на користь позивачки було стягнуто заробітну плату за вимушений прогул за період з 21.02.2006 року по 22.08. 2007 року .

З матеріалів справи також слідує, що на підставі рішення суду та згідно наказу № 25 від 06.02.2008 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді лікаря дерматовенеролога медичного кабінету (шкіряно-венерологічного) інфекційного відділення з 21.02.2006 року.

Відповідно до рекомендацій викладених в абз.З п.32 Постанови Пленуму Верховного суду України № 09 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням , відстороненням від роботи - невиконанням рішення суду про поновлення на роботі , затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку .
Тому, враховуючи рекомендації Пленуму ВСУ та вимоги ст. 24 КЗпП України, де зазначено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22.08.2007 року по 06.02.2008 року, оскільки з вини відповідача ОСОБА_1 не була вчасно поновлена на роботі та відповідно не отримувала заробітну плату, середньомісячний розмір якої складав на час незаконного звільнення 1700 грн.

Правильним та обґрунтованим є висновок місцевого суду про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачка не надала доказів настання моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв`язків, і як наслідок заподіяння їй моральної шкоди.

Викладені в апеляційних скаргах доводи є необгрунтованими і не спростовують висновків місцевого суду, виходячи з вищенаведеного.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: підпис

Судді

Апеляційного суду : підписи
Згідно: /підпис/