Солонянський районний суд Дніпропетровської області
Справа №2-530/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2010 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судці Слоквенко Е.?І., при секретарі - Більченко І.В.,

*

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Солоне справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Солонянському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання неправомірною бездіяльність відповідача щодо невиконання обовязку здійснити перерахунок надбавки до пенсії як дитині війни та зобовязання здійснити такий перерахунок за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік та з 22.05.2008 року по день розгляду справи.

На обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Солонянському районі, де отримує пенсію та є дитиною війни відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статтею 6 якого передбачена виплата щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком, яка йому у 2006-2008 роках не виплачувалася, а у 2008-2010 роках виплачувалася не у повному обсязі, а лише у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст.71 Закону України від 19.12.2006 року «Про державний бюджет України на 2007 рік» було призупинено дію статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», але рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року визнано положення п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» неконституційними.

Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не призупинялась.

Таким чином, після прийняття рішення Конституційним Судом України відповідачем повинно було здійснити перерахунок йому пенсії та здійснити виплати у розмірах, передбачених Законом.

Згідно ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначено законом.

Поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в цієї статті є основне, оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсії громадянам та їх призначення.

Положення ст.28 Закону не є перешкодою для застосування даної величини до обраховування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

В звязку з чим просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо невиконання обовязку здійснення за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по день розгляду справи перерахунок надбавки до пенсії у розмірі, встановленому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок надбавки за вказаний період.

Також прохав відновити йому пропущений строк позовної давності для звернення з позовом

до суду.

У судове засіданні позивач, який належним чином повідомлений про час та розгляду справи, не зявився. Згідно поданої до суду письмової заяви прохав розглядати с у його відсутність, позов підтримав, в звязку з чим суд вважає можливим розгляд сир його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та поясни особам, які належать до категорії дітей війни, підвищення до пенсії виплачується у р передбаченому діючим законодавством, фінансове забезпечення якого здійснюється за р; коштів Державного бюджету України. Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист війни», яка діяла в редакції до 01 січня 2008 року, дітям війни було передбачено підвищення або щомісячного довічного грошового утримання на 30% мінімальної пенсії за віком. Части ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст.6 Закону "V «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено. Також дію цієї статті було зупинено і році, відповідно до ч.12 ст.71 Закону України «Про Державнеий бюджет України на 2007 ст.111 встановлено, що виплата цього підвищення провадиться лише особам, які є інвалідами, розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни, тому, правових піде виплати у 2007 році підвищення особам, які не визнані інвалідами, але відповідно до України «Про соціальний захист дітей війни» відносяться до дітей війни, не було.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положенням п.12 ст.71 та ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» і неконституційними, але рішень про відновлення дії ст.6 Закону України «Про соціальний дітей війни» в редакції, чинній до внесення змін до цього Закону, не приймалося, тому і обчислення підвищення до пенсії дітям війни залишився неврегульованим, як не було ВИЗЇ цьому законі і величини мінімальної пенсії за віком для обчислення цього підвищення.

Зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було внесено ' України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до законодавчих актів України», відповідно до якого до пенсії або щомісячного довічного грі утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, у 2С виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Розмір г визначено ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту складає 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які і працездатність складав з 01 січня - 470 гривень, з 01 квітня - 481 гривню та з 01 жовтня гривень, в звязку з чим розмір підвищення дітям війни відповідно складав: з 01 січня гривень; з 01 квітня - 48 гривень 10 копійок; з 01 липня - 48 гривень 20 копійок та з 01 49 гривень 80 копійок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року «Про деякі соціального захисту окремих категорій громадян» було передбачено встановлення з 2 2008 року гарантій на рівні, не нижчому, ніж діючі з 01 січня 2008 року згідно з цим з; пунктом 8 цієї постанови встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дії Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертв нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення провадиться в розмірах: з 22 травня - 48 гривень 40 копійок, з 01 липня - 48 гривень 20 копійок та з 01жовтня 49 гривень 80 копійок

Таким чином, особам, які належатьдо категорії діти війни, підвищення виплачується розмірі, передбаченому законодавством.

Крім того вважали, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду, оскільки він міг і повинен був дізнатися про порушення свого права значно р зазначає у позовній заяві, так як пенсійним фондом проводиться робота по розясненню пенсійного законодавства , в тому числі шляхом публікацій в районній газеті.

Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач, який народився 11 квітня 1944 року, отримує пенсію за віком як непрацездатна особа та відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням дати народження має статус дитини війни, що підтверджується як його паспортом та пенсійним посвідченням (а.с.7,8).

Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року, що набрав чинності є з 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.*

Згідно з ч 1ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування" від 09 липня 2003 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне прийняти у своїх висновках саме цей термін "мінімальна пенсія за віком", оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення і не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05 жовтня 2000 року до основних державних соціальних гарантій, які встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, включено мінімальний розмір пенсії за віком та розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат, які не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом, та який визначається відповідно до вимог Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року.

При вирішенні підставності та обґрунтованості позовних вимог позивача про підвищення розміру пенсії у 2007 році з урахуванням його статусу дитини війни суд виходить з наступного.

Дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року було зупинено та визначено відповідно до ст. 100 даного закону, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення як п. 12 ст. 71, так і ст. 100 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2007 рік та визначення порядку та кола осіб, яким такі виплати повинні були здійснюватися, і таким чином з дня винесення вказаного рішення відновлено дію ст. 6 цього Закону.

Враховуючи, що вказане рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статті закону, що визнані неконституційними, суд вважає, що при розрахунку розміру допомоги дітям війни відповідачу слід керуватися саме ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції,.діючій до набрання законної сили Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік", згідно якої допомога дітям війни надається у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка повинна бути не меншою встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить офіційне тлумачення Конституції України та законів України, а з питань,передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є

обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Згідно п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.2000 року положення наведеної норми Конституції України щодо виконання рішень Конституційного Суд; України необхідно розуміти так, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані. цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до частини другої статті 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Положеннями ч. 2 ст. 70 Закону України "Про Конституційний Суд України щодо порядку виконання рішень, висновків Конституційного Суду України треба розуміти як право Конституційного Суду України у разі необхідності визначити у своєму рішенні, висновку порядок і строки його виконання та покласти обов'язок на відповідні державні органи забезпечити це виконання. При цьому незалежно від того, чи визначено в рішенні, висновок Конституційного Суду України порядок його виконання, відповідні державні органи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією законами України. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №1-РП/99 від 09 лютого 1999 року, яким визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інші нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, тобто на час дії бюджет відповідного року.

Вказане свідчить про те, що відповідач - Управління пенсійного фонду України Солонянському районі повинен був зробити позивачу перерахунок пенсії після 09 липня 20( року, в той час як підстави для перерахунку пенсії за період з січня по 09 липня 2007 рок; відсутні, оскільки до цього періоду діяли положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року.

Згідно з ч.І ст. 62 Закону України від 19 грудня 2006 № 489-У "Про Державний бюджет України на 2007 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на 2007 р - затверджений у наступному розмірі: з 01 січня - 380 гривень, з 01 квітня - 406 гривень, з 01 жовтня 411 гривень. Відповідно до ч.З ст. 62 цього Закону встановлено, що для визначення мінімальної розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого ч.І ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058 з 01 квітня з 01 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшені на 1 %.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-Х 1 (з наступними змінами та доповненнями) виплата пенсій проводиться поточний місяць загальною сумою у встановлені строки, але не пізніше 25 числа місяця, за яки; виплачується пенсія.

Таким чином, відповідач повинен був підвищити позивачу пенсію, починаючи з 09 липня по 31 грудня 2007 року в наступних розмірах:

липень-вересень 406 грн. + 1% = 410,06 грн. х 30% : 100 х 3 (в тому числі за 23 дні

липня)= 337,08 грн.;

жовтень-грудень 411 грн. + 1% = 415,11 грн. х 30% : 100 х 3 = 373,59 грн., а всього за 2007 рік-710,67 грн.

Підстави для перерахунку за період з січня по липень 2007 року відсутні, оскільки позивачем не надано доказів, а судом не встановлено, що він є інвалідом і йому повинні відповідно до ст. 100 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" виплачувати підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни оскільки вона виплачувалась особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Щодо обґрунтованості вимог позивача по виплатам підвищення пенсії з урахування:

статусу дитини війни у 2008 році, суд виходить з того, що правові підстави для вирішення таких вимог є аналогічними з 2007 роком, при цьому судом враховується, що підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №2195-ІУ "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, щовиплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої дляучасників війни. Ветерани війни, якімають право наотриманняпідвищення до пенсії або(щомісячного довічного грошового утримання чидержавноїсоціальної допомоги, щовиплачується замість пенсії) відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідно до ч.4 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 58 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2008 рік, затверджено у наступному розмірі: - з 01 січня - 470 гривень, з 01 квітня - 481 гривня, з 01 липня - 482 гривні, з 01 жовтня - 498 гривень.

Підстави для підвищення пенсії в період з січня по 22 травня 2008 року відсутні, оскільки позивачу пенсія виплачувалася у розмірі збільшеному на 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тобто у січні - березні 2008 року на 47 гривень щомісячно, що складає 10% від 470 гривень прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а у квітні на 48 гривень 10 копійок відповідно (а.с.10-16), тобто відповідно до вимог зазначеного вище Закону, тому позовні вимоги за цей період задоволенню не підлягають.

Однак Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" № 107-УІ від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195- IV в новій редакції і таким чином відновлено дію ст. 6 Закону України № 2195-ГУ "Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином, відповідач повинен був провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону, починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в наступних розмірах:

З 22 травня - червень - 481 грн.1: 30% : 100 51,15грн.(144,3 грн.:31х 11)+ 144,3 = 195,45

грн.;

липень - вересень - 482 грн. х 30% : 100 = 144,6 грн. х 3 = 433,80 грн.;

жовтень - грудень - 498 грн. х 30% : 100 = 149,40 грн. х 3 = 448,20 грн.,

а всього за 2008 рік - 1077 гривень 45 копійок при цьому фактично доплата була виплачена з 22 травня по 01 липня 2008 року у розмірі 48 гривень 10 копійок, з 01 липня по 01 жовтня 2008 року по 48 гривень 20 копійок,а з 01 жовтня по 31 грудня 2008 року по 49 гривень 80 копійок (а.с.10-16).

Також підлягають задоволенню і вимоги позивача про підвищення пенсії за 2009 рік по квітень 2010 року, оскільки вищевказані положення Закону України « Про соціальний статус дітей війни» мають законну силу та не були призупинені. Відповідно до вимог ст.54 Закону України « Про державний бюджет України на 2009 рік» встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум встановлений на одну особу та для тих,хто відноситься до основних соціальних та демографічних груп населення, у розмірах, що діяли у грудні 2008 року, тобто 498 гривень, а з 01 листопада 2009 року-573 гривні.

Відповідно до вимог ст.52 Закону України « Про державний бюджет України на 2010рік» від 27 квітня 201 Ороку встановлено, що у 2010 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, затверджений у наступному розмірі: з 01 січня - 695 гривень, з 01 квітня-706

гривень, з 01 липня-709 гривень,з 01 жовтня-723 гривень, з 01 грудня-734 гривні.

Таким чином,відповідач повинен був би підвищити позивачу пенсію відповідно до ст.6 Закону України № 2195 -IV починаючи зсічня 2009 року по квітень 2010 року в наступних розмірах:

січень-жовтень 2009 року- 498грн.х 30% : 100= 149,40x10 міс.= 1 494,00грн. листопад-грудень 2009 року- 573грн.х30%:100= 171,90 грн.х2 міс.=343,80 грн. січень- березень 201 Ороку- 695 грн.х 30%: 100=208,50 грн.х 3 міс.= 625,50грн. квітень 2010року- 706 грн.х30%:100= 211,80 грн.

а всього необхідно нарахувати та виплатити за 2009 рік - 1837 гривень 80 копійок та за січень квітень 201 Ороку - 837,30 гривень, а фактично доплата за вказаний період становила 49 гривень копійок щомісячно (а.с.10-16).

Що стосується вимоги про підвищення пенсії по день розгляду справи, то підстави д: такого підвищення ще не настали, оскільки на час розгляду справи прожитковий мінімум встановлений на рівні квітня 2010 року і відповідно до вимог ст.52 Закону України « ГЬ державний бюджет України на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року наступне підвищення прожиткового мінімуму відбудеться в липні 2010 року, тому суд вважає можливим відмовить задоволенні позову в цієї частині.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, починаючи з 1 травня 2008 року неправомірно застосовує п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 в 28 травня 2008 року, якою встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється д Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертв нацистських переслідувань") до пенсії виплачується підвищення у розмірах: з 22 травня - - гривень 10 копійок, з 01 липня - 48 гривень 20 копійок, з 01 жовтня - 49 гривень 80 копійок (а.с. 16), бо ці положення суперечать Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року, Вищевказане свідчить про те, що відповідач діяв не у спосіб,передбачений чинним законодавством на певний період часу, та - виконав рішення Конституційного Суду України, що стало причиною звернення позивача до суд Суд вважає необхідним визнати дії відповідача, на якого згідно з підпунктом 7 пунш; 2.2 ст.2 Положення про управління Пенсійного Фонду України від 30 квітня 2002 року №8-1 покладено завдання здійснювати призначення та виплату пенсії,допомоги на поховання . інших соціальних виплат відповідно до чинного законодавства,незаконними та зобовязання здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України "Пре соціальний захист дітей війни" та ч.І ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року за період з липня по 31 грудня 2007 року та : період з травня 2008 року по квітень 2010 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком урахуванням виплат,які були здійснені у цей період позивачу у меншому розмірі,ніж передбачені зазначеними вище нормами закону, або не виплачені. Відповідно до ч.2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 06 грудня 1991 року суми пенсії, не одержані своєчасно з вині органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь- яким строком.

Згідно з вимогами ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільне г: права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі шляхом звернення до су і за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно д передбачених ч.2 ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав та інтересів та у визнане:-:: главою 19 ЦК України строки, в межах яких особа може звертатися до суду про захист цивільне:: права та інтересу, та який відповідно до ст.257,261 ЦК України по даній справі визначений у тіл роки та який, якщо не встановлено інше,обчислюється з дня,коли особа дізналася або повинна 6 дізнатися про порушення своїх прав , свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справа позивач отримав від Управління пенсійного фонду України у Солонянському районі Дніпропетровської області лист з відповідними розясненнями 23 березня 2010 року, а 13 травня 2010 року звернувся з позовом до суду, в звязку з чим суд вважає, що строк звернення позивача з позовом до суду в частині позовних вимог, що підлягають задоволенню, пропущено не було, з відповідно відсутні підстави і для його відновлення.

Відповідно до ч.2ст.88 ЦПК України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони з відповідача,якого звільнено від оплати судових витрат вони компенсуються за рахунок держави у порядку,встановленому Кабінетом Міністрів України. В звязку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з державного бюджету на користь позивача понесені ним при зверненні з даним позовом до суду судові витрати у вигляді судового збору та витрат з інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи відповідно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. З, ч 2 ст. 51, 56 Конституції України; ст.ст. 3,6,7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"; Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне «страхування"; Законом України "Про пенсійне забезпечення"; Законом України "Про державний бюджет на 2006 рік"; Законом України "Про державний бюджет на 2007 рік"; Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік"; Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії"; Законом України "Про Конституційний Суд України"; Законом України "Про прожитковий мінімум"; Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-пр/2007; Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-пр/2008; ст. 15, пІО ч.2 ст16,177 ЦК України; ст.ст. 10,11,57,61,209,212-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Солонянському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії дій задовольнити частково.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України у Солонянському районі Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по квітень 2010 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком - незаконними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Солонянському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по квітень 2010 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням виплат, які були здійснені у цей період, відмовивши в задоволенні іншої частини позову.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 (три) гривні 40 копійок та витрати з інформаційно- технічного забезпечення розгляду справи у сумі 37 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження та протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження поданням апеляційної скарги

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом строку, встановленого для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: суддя Г.П.Слоквенко