Справа № 2-106/10
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2010 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі:

судді ЯНЧУК С.В.

при секретарі ГУРОВІЙ Л.А.,

за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Баштанка Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за затримку сплату аліментів.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за несплату аліментів на утримання дитини -ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. На підтвердження позовних вимог в позовній заяві позивачка вказала, що 08.06.1985 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Баштанського районного суду Миколаївської області року з відповідача на користь позивачки на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину до досягнення дитиною повноліття. Позивач не виконував покладений на нього судом обовязок по сплаті аліментів на утримання дитини, хоча мав постійний дохід. У звязку з несплатою відповідачем аліментів позивачка просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день затримки за період з грудня 2008 року по листопад 2009 року, що становить 3918,15 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач не виконує рішення суду по сплаті аліментів на утримання дитини, внаслідок чого виникла заборгованість по аліментам та право позивачки на стягнення з відповідача неустойки (пені) за несплату аліментів.

Відповідач та його представник позов визнали частково, стверджуючи, що позивачка нарахувала пеню не враховуючи кошти які він періодично передавав для свого сина. Проте відповідач визнав, що аліменти сплачував не в повному розмірі, разом з тим вважає, що умислу на несплату аліментів в його діях немає, є безробітним, доходів постійних не отримує. Значний час перебував у районному центрі зайнятості, в зв»язку із пошуком роботи. У зв"язку із вищевикладеним, просив при задоволенні позову врахувати його поганий матеріальний стан та не стійкі фінансові можливості в проведенні в даний час виплат за аліментами.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180, 196 Сімейного кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

- рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина: - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

-за даними довідки-розрахунку Відділу державної виконавчої служби Снігурівського РУЮ від 22.09.2009 року нарахування з жовтня 2005 року провадяться у розмірі 1/4 частини доходу платника у зв»язку з досягненням сином повноліття. ( заборгованість складає з 01 жовтня 2005 року по червень 2009 року складає 7946,92грн.).

Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обовязків батьків утримання дітей до досягнення ними повноліття.

Суд приймає встановленою наявність фактів на обгрунтування вимог позивачки та вважає, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги на утримання дитини, за захистом яких вона звернулася до суду.

Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язанна сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів .

На підставі викладеного, виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов»язання, суд вважає, що має місце вина відповідача у виникненні заборгованості аліментних платежів, постільки внесені кошти мали бути адресовані стягувачці.

Відповідач не працевлаштований, фактично постійно не здійснював погашення заборгованості, яка виникла із сплатою аліментів.

Відповідно до п.22 - Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ", звертає увагу на те, що передбачена ст..196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин , зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або не перерахуванням аліментів банками. Відповідач надав докази того, що умислу в його діях щодо недоплати суми аліментів немає.

З урахуванням ступеню вини ОСОБА_2 невиконання аліментних зобов»язань, суд вважає, що визначений розмір неустойки підлягає зменшенню до 2500 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 196 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11, 60, 81, 88,209,210,212,213,214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені 'за затримку сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2500 (дві тисячі п»ятсот) неустойки за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 - 51 грн. судового збору на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі -120 грн.

В іншій частині позовних вимог -відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути пола- _ протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: