Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-4859/10
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.

при секретарі Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2010 року позивачка звернулася з вищезазначеним позовом, в якому просила суд: визнати недійсними кредитний договір СL-300/0054/2007 від 05.02.2007 року, та договір застави автотранспортного засобу № PCL-300/0043/2007 від 05.02.2007 року. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач в судове засідання по справі не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, відповідач вважається повідомлений про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

05 лютого 2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір СL-300/0054/2007 за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 17 864,28 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером № 115 від 05 лютого 2007 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1.5.1. частини № 2 кредитного договору встановлено, що повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позивачкою щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу банку, або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. При цьому термін «розмір платежу» визначається кредитним договором як 350,70 доларів США.

Згідно п. 3. ч. 1 кредитного договору за користування кредитними коштами встановлена процента ставка в розмірі 11,99 %.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Позивачка не здійснює погашення кредиту за кредитним договором, чим порушує зобов'язання, щодо щомісячного повернення частини кредиту та сплати процентів за користування наданими кредитними коштами.

Пунктом 1.9.1 ч. 2 кредитного договору встановлено, що незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором.

В зв'язку з невиконанням умов договору, в тому числі по щомісячній сплаті відсотків та погашення основної суми кредиту по кредитному договору, банк вручив 15.07.2008 року позивачці досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором вих. № 147 від 23.06.2008 року, проте вимога була проігнорована позивачкою.

Таким чином у відповідності до вищезазначеного, заборгованість за кредитними договором повинна була бути погашена позивачкою в повному обсязі, але таке погашення не відбулося.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Позивачка, яка прострочила виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з істотних умов договору, визначених виключно законами України. Позивачка та відповідач 05.02.2007 року підписали кредитний договір № СL-300/0054/2007. Оскільки кредитний договір є двостороннім, тому при підписанні угоди сторони виразили своє взаємоузгоджене волевиявлення.

Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України встановлено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійснені розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банки мають право здійснювати такі операції та угоди як операції з валютними цінностями.

У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи вимоги позивачки до відповідача, щодо визнання недійсними кредитних договорів, суд виходячи з того, що за наслідком укладення кредитного договору між позивачкою та відповідачем, сторони взяли на себе певні зобовязання, зокрема, відповідач взяв на себе зобовязання надати позивачці кредит, а позивачка повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у порядку, розмірах та строки, встановлені умовами кредитного договору, враховуючи те що судом не встановлено порушень чинного законодавства в сфері кредитування з боку позивача, суд вважає за необхідне у задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання кредитного договору недійсним відмовити, у звязку з викладеними вище обставинами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.