РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2010 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Галича Ю.М.,

при секретарі: Яременко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1, посилаючись на те, що як видно із погосподарських книг ОСОБА_2 сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок № 28 по вулиці Гагаріна в селі Гейсиха Ставищенського району Київської області відносився до майна колгоспного двору.

15 травня 1990 року рішенням №93 виконкому Ставищенської районної ради народних депутатів був затверджений список власників будинків по ОСОБА_2 сільській раді, де під №468 значиться власником будинку по вулиці Гагаріна б/н, 1959 року забудови ОСОБА_9.

На час припинення колгоспного двору в будинку №28 по вулиці Гагаріна в селі Гейсиха проживала та не втратила право на частку в його майні ОСОБА_9, яка набула права власності на житловий будинок як майно колгоспного двору.

15 вересня 2002 року його баба ОСОБА_9 померла. Спадкоємцем за заповітом посвідченим ОСОБА_2 сільською радою 23.03.2002 року за реєстром №12, який прийняв спадщину є він - її онук ОСОБА_1, який оформив свої права на частину спадкового майна, отримавши 18 грудня 2003 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину.

На час смерті спадкодавці непрацездатними за віком були її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_10, яка померла 04 березня 2008 року, проте жодна з них заяви про прийняття спадщини після смерті матері до Ставищенської районної державної нотаріальної контори не подавала у володіння та управління спадковим майном не вступила та протягом 6-ти років не оспорила отримані ним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Решта дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 права на обов'язкову частку в спадщині не мали.

Вважає, що ОСОБА_9 за життя набула права власності на житловий будинок №28 по вулиці Гагаріна в селі Гейсиха Ставищенського району Київської області як на майно колгоспного двору, і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 15 вересня 2002 року внаслідок смерті останньої і він, як спадкоємець за заповітом, має на неї право.

ОСОБА_2 сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлої не видала, що позбавляє його можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі.

Житловий будинок загальною площею 51,2 кв. метри, житловою площею 29,1 кв. метри, вартістю 34598 гривень. Земельна ділянка на якій розташований житловий будинок не приватизована.

Позивач просить визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за заповітом після смерті 15 вересня 2002 року ОСОБА_9 на житловий будинок №28 по вулиці Гагаріна в селі Гейсиха Ставищенського району Київської області, загальною площею 51,2 кв. метри, житловою площею 29,1 кв. метри, вартістю 34598 гривень.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, підтвердили обсавини на які позивач посилається в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, відповідно до якої справу просить розглядати без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає.

В судовому засіданні треті особи ОСОБА_8 та ОСОБА_3 позовні вимоги визнали, не заперечують проти задоволення вказаного позову.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 в судове засідання не прибули, до суду надіслали телеграми, в яких просять справу розглядати без них, на спадщину не претендують.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, третіх осіб, письмову заяву представника відповідача, телеграми третіх осіб, вважає, що визнання представником відповідачо вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відносини власності на нерухоме майно в Україні регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень та іншими актами законодавства України.

Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли був відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року №885-ХІІ введений в дію Закон Про власність.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Як видно із ч.5 статті 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Як вбачається з пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте ОСОБА_2 сільська рада свідоцтва про право власності на імя померлого не видала.

Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності.

Згідно зі статтею 25 Цивільного Кодексу України (16.01.2003 року) здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи є зокрема і її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати. Однією із підстав припинення права власності відповідно до статті 346 ЦК України є смерть власника.

У відповідності зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд вважає, що ОСОБА_9 за життя набула права власності на житловий будинок №28 по вулиці Гагаріна в селі Гейсиха Ставищенського району Київської області як на майно колгоспного двору, і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 15 вересня 2002 року внаслідок смерті останньої.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 сільська рада до предявлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, а тому відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на відповідача не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 25, 182, 392, 1220, 1223 ч. 2, 1261, 1268, 1270 Цивільного Кодексу України, ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", п. 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882, абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за заповітом після смерті 15 вересня 2002 року ОСОБА_9 на житловий будинок №28 по вулиці Гагаріна в селі Гейсиха Ставищенського району Київської області, загальною площею 51,2 кв. метри, житловою площею 29,1 кв. метри, вартістю 34598 (тридцять чотири тисячі пятсот девяносто вісім) гривень.

Звільнити від сплати судового збору ОСОБА_2 сільську раду на підставі ст. 88 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ю. М. Галич