Справа № 2-2096/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді - Мохонько В.В.,

при секретарі - Шрамко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1, яким просив передати в заклад ПАТ КБ « ПриватБанк» шляхом вилучення у відповідача належного йому на праві власності заставленого майна, яке зазначено в договорі застави б/н від 13.11.07р.

В заяві від 22.11.10р. позивач змінив предмет позову і просить стягнути з відповідача 141461 долара 29 центів США боргу по кредиту, 31 долар 29 центів штрафу (фіксована частина), 6734 долара 76 центів штрафу (процентна складова).

На підставі ч. 2 ст. 31 ЦПК України суд не приймає заяву позивача до розгляду, так як розгляд справи по суті розпочався 16.08.10р., що підтверджується змістом протоколу судового засідання (а.с. 59-60). Тому позов розглядається в обсязі вимог викладених в позовній заяві від 22.10.09р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце

розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи суд з'ясував наступне.

Між сторонами укладений кредитний договір від 12.11.07 року, № МСС1-02/2007. За умовами договору банк (позивач) зобов'язується надати позичальникові (відповідачу) кредит в сумі 160000 доларів США на споживчі потреби зі строком повного погашення не пізніше 8 листопада 2012 року. Позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування кредитом та проводити його погашення в порядку і строки визначені в графіку. Договір підписаний представником позивача і відповідачем та посвідчений печаткою позивача.

Додатком до договору є графік погашення кредиту і відсотків, який також підписаний представником позивача і відповідачем та посвідчений печаткою позивача. Між сторонами укладений договір застави автотранспорту від 13.11.07р. Предметом застави є автотранспорт, який належить ОСОБА_1 в кількості 8 одиниць вартістю 890062 грн. 50 коп. Термін дії договору - до повного виконання позичальником та заставодержателем зобов'язань за кредитним договором та всім додатковим угодам до нього. Договір нотаріально посвідчений та підписаний представником позивача і

відповідачем.

Як визначено ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається в письмовій формі.

Стаття 572 ЦК України визначає - в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За ст. ст. 589, 590 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні за змістом положення наведені в ст. ст. 1, 13, 20 Закону України "Про заставу".

Пунктами 15.8.1, 15.8.3 договору застави від 13.11.07р. заставодержателю надано право з метою задоволення своїх вимог: звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання позичальником якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані; звернути стягнення на предмет застави незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань за кредитним договором у випадку порушення позичальником якого-небудь із зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору.

Відповідач порушив строки погашення кредиту та сплати відсотків, що визначені в додатку № 1 до кредитного договору, що дає право банку на підставі підпункту "а" пункту 2.3.3 кредитного договору вимагати дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань.

Станом на 25.09.09р. заборгованість відповідача перед банком становить 126385 доларів 95 центів США, доказі сплати якої сторони суду не надали.

Сума відсотків за несвоєчасне повернення кредиту станом на 25.09.09р. становить 7837 долара 51 цент США.

Позовні вимоги в частині стягнення 471 долар 78 центів США пені задоволенню не підлягають з наступної підстави.

Можливість стягнення пені визначена в пункті 6.1 кредитного договору, однак сплата пені повинна здійснюватись в гривні, а якщо кредит видається в іноземній валюті - в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату нарахування. Позивач нарахував і заявив до стягнення пеню в доларах СІЛА, що не відповідає умовам договору.

Позовні вимоги в частині стягнення 31 долар 29 центів США (фіксована частина) штрафу задоволенню не підлягають, так як пункт 6.6 кредитного договору

передбачає можливість нарахування штрафу у розмірі 250 грн., а не шляхом переведення цієї суми в гривнях в іноземну валюту - долари США.

Позовні вимоги в частині стягнення 6734 долара 76 центів США (процентна складова) штрафу задоволенню не підлягають через наступне.

Пунктом 6.6 кредитного договору визначено, що при порушенні позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 120 днів, у зв'язку з чим банк буде змушений звернутися до суду, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову.

За умовами ч. 2 ст. 549 ЦК України штраф обчислюється від суми невиконаного або неналежне виконаного зобов'язання.

Сума позову не є цивільно-правовим зобов'язанням сторін, таке поняття в ЦК України відсутнє, а міститься воно в п.4 ч. 2 ст. 119 ЦК України. Тому, неможливо цивільно-правову відповідальність за порушення зобов'язання визначену в ЦК України поєднати з вимогами ЦПК України до змісту позовної заяви.

З огляду на вищенаведене позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню в сумі 134223 долара 46 центів США (126385 долара 95 центів США борг по кредиту + 7837 долара 51 цент США борг по процентам) шляхом звернення стягнення на майно, яке зазначено в договорі застави б/н від 13.11.2007р.

Позовна вимога про безпосередній продаж конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Реалізація предмета застави, в тому числі і через договір купівлі-продажу, регулюється ст. 591 ЦК України, ст. ст. 20, 21 Закону України "Про заставу", пунктом 21 договору застави від 13.11.07р. та здійснюється державним виконавцем в процесі виконавчого провадження за рішенням суду, яке набрало законної сили.

Позовна вимога про передачу в заклад банку шляхом вилучення у відповідача належного йому на праві власності заставленого майна, яке зазначено в договорі застави б/н від 13.11.07р. задоволенню не підлягає зважаючи на таке.

Як визначає ст. 44 Закону України "Про заставу" заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави, передається заставодавцем у володіння заставодержателя.

Частина 2 ст. 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" для передачі майна в заклад вимагає наявність вимоги обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача.

В матеріалах справи відсутня така вимога позивача (обтяжувача) звернена до відповідача (боржника). Крім того, пункт 17.12 договору застави від 13.11.07р. передбачає акт прийому-передачі. Такого акту теж немає, навіть складеного в односторонньому порядку, як і доказів надсилання (вручення) цього акту відповідачу.

Позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. Враховуючи викладене та керуючись ст. 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст. ст. 1, 13, 20 Закону України "Про заставу", ст. ст. 546, 547, 549, 572, 589, 590, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 31, 57 - 60, 88,213,215,294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» - 134223 долара 46 центів США в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МСС1-02/2007 від 12.11.2007 року шляхом звернення стягнення на майно, яке зазначено в договорі застави б/н від 13 листопада 2007 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» 1700 грн. сплаченого судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровськии районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть

Суддя Кіровського В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда