Справа № 2-869/2010
Номер провадження 2-869/2010
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.05.2010 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Дегтярчук М.О., при секретарі Заводяній О.Ю., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади Лозівської міської ради Харківської області, треті особи - комунальне підприємство "Архітектурне бюро м. Лозова", Лозівське Бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_3, про визнання права власності на самочинне будівництво, -
Представник відповідача - територіальної громади Лозівської міської ради Лозівського району Харківської області, позов не визнав просив відмовити ОСОБА_2 у його задоволенні, оскільки згідно висновку КП "Архітектурне бюро м. Лозова, висновку державної санітарно-епідеміологічної служби України та експертного висновку протипожежного стану гаражу встановлено, що його місце розташування не відповідає нормам чинного законодавства і не може бути використано у заявленій сфері застосування, тобто для легкового автомобіля на одне машиномісце.
Представник третьої особи - Комунального підприємства "Архітектурне бюро м. Лозова", проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 не заперечував та залишив це питання на розсуд суду.
Третя особа - ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилась, однак надала письмову заяву, в якій проти такого розташування гаражу ОСОБА_2 не заперечує, претензій до неї не має. Крім того, просила суд розглянути справу за її відсутності. В попередньому судоовому засіданні вона також пояснила, що всі домоволодіння на їх вулиці мають такий же недолік, оскільки земельні ділянки вузькі та довгі. Люди з цим змирилися і забудували їх на свій розсуд.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення та думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
За вказаним домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 600 кв. м. відповідно до акту Лозівського міськкомгоспу від 25 квітня 1950 року, але фактично за обмірами Лозівського БТІ площа ділянки складає 770 кв. м. На цій ділянці позивачка побудувала гараж, будівництво якого не задовольняє будівельним вимогам, оскільки будинок побудований на відстані 2,2 м від межі з сусіднім домоволодінням при необхідних 12 м. Але інакше встановити гараж на цій ділянці неможливо, оскільки ширина ділянки складає 19 м, ширина гаражу 6,60 м, а на останніх 11 метрах стоїть домоволодіння, збудоване ще в 50-десятих роках XX століття.
Згідно п. 1.9 ДБН 79-92 "Будівлі, що споруджені без проекту та з непогодженими відхиленнями від проекту, вважаються об'єктами самовільної забудови". Відповідно до висновку КП "Архітектурне бюро м. Лозова" місце будівництва об'єкта та розташування його на цій земельній ділянці не задовольняє будівельним вимогам, але при використанні його не за призначенням гараж можливо експлуатувати. Позивачка зазначила, що використовує гараж для зберігання інвентарю, тобто не за призначенням, автомобіля або іншого транспорту не має. В гаражі немає ні машини, ні ГСМ і в подальшому вона не має наміру використовувати цю будівлю саме як гараж для автомобіля. При зверненні до Лозівського БТІ для реєстрації об'єктів нерухомого майна позивачці було відмовлено, оскільки вищевказане приміщення самочинно побудовано.
В процесі розгляду даної справи було встановлено, що згідно експертного висновку протипожежного стану гаражу на території домоволодіння позивачки за вищевказаною адресою від 13 лютого 2009 року за № 233 протипожежний стан будівлі не відповідає вимогам нормативно правових актів з пожежної безпеки, оскільки відстань від будівлі гаражу до будівлі сусідського житлового будинку 2,2 метри при необхідних 12 метрах. Крім того, за результатами державної санітарно-епідеміологічної експертизи матеріалів щодо відповідності збудованого гаражу для легкового автомобіля на одне машиномісце по вул. Крилова, 19 в м. Лозова Харківської області, встановлено, що його місце розташування не відповідає вимогам діючого санітарно-епідеміологічного законодавства України і він не може бути використаний у заявленій сфері застосування, викладене підтверджується вказаним висновком та протоколом державної санітарно- епідеміологічної експертизи від 11 березня 2009 року № 3,1/73-псн.
Відповідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме , майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 213-215, 218 ЦГІК України, ст. ст. 376 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ: