Вугледарський міський суд Донецької області
м. Вугледар 01 лютого 2010 року
Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючої - судді Биліни Т.І., при секретарі Соколовій Л.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вугледарі цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Вугледар Донецької області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в наслідок пошкодження здоров'я на виробництві.
Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування відповідачем моральної шкоди, завданої в результаті пошкодження здоровя.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач близько 32 років пропрацював у шкідливих умовах, останнім часом в ДП ОСОБА_4 № 3 та отримав професійне захворювання, що підтверджено актом розслідування професійного захворювання від 20.06.2003 року. Рішенням медико-соціальної експертної комісії від 16 липня 2003 р., позивача первинно визнано інвалідом 3 групи зі стійкою втратою професійної працездатності на 50%, безстроково. Позивач просить суд стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворюваннях України в м. Вугледар моральну шкоду у сумі 50 000 грн.
Позивач в судове засідання не зявився, надав письму заяву про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, діючий на підставі довіреності, підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування, просив задовольнити позов в повному обсязі та допустити негайне виконання рішення.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, діюча на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала повністю вважаючи, що у позивача відсутнє право на відшкодування моральної шкоди, тому що висновком МСЕК не встановлена моральна шкода, а також в зв'язку з тим, що згідно Закону України „Про внесення змін до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.02.2007 р. норму закону про виплату моральної шкоди виключено.
Суд, вислухавши думку представника позивача, представника відповідача, вивчивши письму заяву позивача, дослідивши докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, вважає, що позов піддягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні відповідними документами встановлено, що позивач, відпрацював на підприємствах вугільної промисловості 32 роки, при виконанні трудових обов'язків, отримав професійне захворювання, яке підтверджено актом розслідування професійного захворювання від 20.06.2003 р.
16 липня 2003 р. рішенням Медико-соціальної експертної комісії, позивач був визнаний інвалідом 3 групи через професійне захворювання зі стійкою втратою професійної працездатності на 50%, безстроково.
У відповідності зі ст. 21 Закону Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, виплачуючи йому, зокрема, грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.
Відповідач у відповідності з діючим законодавством відшкодовує позивачеві матеріальну шкоду, завдану пошкодженням здоровя, але відшкодувати моральну шкоду відмовився, що є порушенням прав позивача на відшкодування шкоди з огляду на наступне.
Закон України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності вступив в законну силу з 01.04.2001 року. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасною випадку на виробництві та професійного захворювання України в м. Вугледар Донецької області розпочало свою діяльність з 01.04.2001 року.
В судовому засіданні встановлено, що внаслідок пошкодження здоров'я, викликаного професійним захворюванням, позивачеві завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я, погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 21 Закону Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.
Згідно ст.40 Закону, страхові виплати виплачуються потерпілому з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.
Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я, тощо.
У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.
З огляду на зазначене вимоги позивача до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання України в м. Вугледар Донецької області щодо відшкодування моральної шкоди по професійному захворюванню, яке було йому встановлено 16.07.2003 року і по якому первинно висновком MCЕK від 16.07.2003 року визначена стійка втрата працездатності на 50% є обґрунтованими, так як право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача під час діяльності Фонду.
При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги, що у відповідності зі ст. 34 вказаного Закону сума страхової виплати за моральну шкоду не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно від будь-яких інших страхових виплат.
Прийняти до уваги заперечення представника відповідача про неможливість відшкодування позивачеві моральної шкоди в зв'язку з тим, що згідно Закону України „Про внесення змін до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.02.2007 р. норму закону про виплату моральної шкоди виключено, суд не може, оскільки страховий випадок з позивачем настав 16.07.2003 року, коли йому було встановлено втрату професійної працездатності в зв'язку з професійним захворюванням і з цього часу у нього виникло право на відшкодування моральної шкоди, тому дія Закону України „Про внесення змін до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.02.2007р. на правовідносини сторін не поширюється, оскільки закон не має зворотної дії у часі.
Посилання представника відповідача на необґрунтованість вимог позивача через відсутність висновку МСЕК про наявність моральної шкоди, суд не може прийнятти до уваги, так як висновок МСЕК який підтверджує моральну шкоду необхідний тільки у разі відсутності стійкої втрати працездатності, а позивачу встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 50 % .
Згідно п.34 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України звільнений від сплати державного мита.
Згідно ст.81 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1258 «Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів» з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 15 грн.
На підставі викладеного, ст. ст. 21, 34 Закону Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.
Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Вугледар Донецької області витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 15(пятнадцять)гривень.
Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до Вугледарського міського суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату з цивільних справ Апеляційного суду Донецької області через Вугледарський міський суд протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя Вугледарського
міського суду ОСОБА_5