Справа №2-139/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.липня 2010 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Регеши В.О.,

при секретарі Фадєєвій О.О., Задорожній Н.С.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу Кременчуцький судноплавний шлюз державного підприємства водних шляхів Укрводшлях (далі відповідач), про визнання незаконним наказу про звільнення за п.4 ст.40 КЗпП України, визнання недійсним запису у трудовій книжці, зміну дати та формулювання причин звільнення, видачу трудової книжки, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2009року до суду звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом до відповідача і просила визнати незаконним наказ про звільнення за п.4 ст.40 КЗпП України, визнати недійсним запис у трудовій книжці, змінити дату та формулювання причин звільнення, видати їй трудову книжку, стягнути середній заробіток та моральну шкоду в розмірі 3750 грн. (а.с. 1-4).

Посилалася на те, що відповідач безпідставно притягнув її до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, чим заподіяв їй моральну шкоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, посилались на те, що до позивачки застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення обґрунтовано, на законних підставах за вчинені нею прогули 22, 25, 26 травня 2009 року, просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, проаналізувавши та оцінивши зібрані докази у їх єдності та сукупності, враховуючи, що сторони заявили про те, що ними надані всі наявні докази, яких достатньо для вирішення спору між ними, виходячи із встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до таких висновків.

Між сторонами виник трудовий спір щодо правомірності застосування відповідачем дисциплінарного стягнення до працівника за порушення ним трудової дисципліни.

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Судовим розглядом та матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебувала у трудових правовідносинах з відокремленим підрозділом

, 'Кременчуцький судноплавний шлюз державного підприємства водних шляхів Укрводшлях з 01.03.2005 року.

05.10.2006року ОСОБА_1 звільнена з роботи за п.З ч.І ст.40 КЗпП України (наказ № 115-к від 05.10.2006 року).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 05.05.2009 року по справі №2-266/09 ОСОБА_1 була поновлена на роботі в якості робітника зеленого будівництва з 05.10.2006 року та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу (а.с.7-8).

На виконання рішення суду 15.05.2009 року постановою державного виконавця відділу ДВС Світловодського МРУЮ ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження. 22.05.2009 року було видано наказ № 42-к від 21.05.2009 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі (а.с. 5). 22.05.2009 року о 9 год. 22 хв. в робочому кабінеті керівника відповідача складено акт про поновлення ОСОБА_1 на попередньо займаній посаді в якості працівника зеленого будівництва.(а.с.б). Після цього, в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 є інвалідом 3-ї групи, її без допуску до виконання обов'язків, було направлено для проходження медичного огляду комісією МСЕК з висвітленням питань стосовно протипоказань по її стану здоров'я.

Однак медичний огляд ОСОБА_1 почала проходити лише 27.05.2009 року, що підтверджується записом в результатах медичного огляду.(а.с.13).

Як пояснила позивачка, 15.05.2009 року постановою державного виконавця відділу ДВС Світловодського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про поновлення її на роботі, а

22.05.2009року вона разом з державним виконавцем прийшла до Відповідача де виконавець на підставі наказу № 42-к від 21.05.2009 року склав акт про фактичний допуск її до виконання обов'язків (а.с.6).

Коли виконавець пішов, вона залишилась на роботі, чекаючи коли можна буде приступити до своїх обов'язків. Але приблизно через дві години її запросили до відділу кадрів та вручили направлення на медогляд від 22.05.2009 року пояснивши, що доки вона не пройде медогляд її до роботи не допустять. У зв'язку з чим, вона з направленням вимушена була піти до Світловодської ЦРЛ.

В поліклініці вона пояснила лікарю з яких обставин її було^ направлено на медогляд, останній дослідив її лікарняну картку, направлення і порадив, що оскільки вона медогляд може не пройти, а якщо власник бажає її звільнити він це все одно зробить, тому краще їй самостійно написати заяву на звільнення.

В понеділок, 25.05.2009 року вона, прислухавшись до поради лікаря, прийшла на роботу та написала заяву про звільнення за станом здоров'я (а.с.9). Її заяву підписав керівник та направив до відділу кадрів для оформлення наказу. У відділі кадрів вона отримала обхідний лист за яким вона повинна була здати в Світловодського відділення банку «Фінанси та кредит» (вул. Леніна, 96) пластикову картку та закрити картковий рахунок за яким вона отримувала заробітну плату (а.с.45). На запит до керівника, що їй ^ робити, останній наказав прийти завтра з обхідним листом.

26.05.2009року вона знову з'явилася на роботу. Керівника на місці не було і вона і вимушена була його чекати. Її прийняв головний інженер та повідомив, що заява від

25.05.2009року написана нею неправильно, а тому запропонував її переписати на звільнення за власним бажанням, а також доки питання звільнення не вирішиться,

! написати заяву про надання часткової щорічної відпустки з 25.05 2009 року по 08.06.2009 року (а.с. 10, 11). Вона написала потрібні заяви і головний інженер пояснив, що їх буде І підписано керівником о 15:00 годині, коли він приїде і раніше питання вирішено не буде.

І Для вирішення питання про звільнення о 15:00 годині вона знову зателефонувала до керівника, який пояснив їй, що подані заяви він не підписав і наказав їй знову проходити медогляд. За наказом головного інженера 27.05.2009 року вона знову пішла до

Світловодської ЦРЛ для проходження медичного огляду.

Представник позивача ОСОБА_6 пояснив, що в амбулаторній картці позивачки мається запис 22.05.2009 року, який підтверджує проходження позивачкою медичного огляду 22.05.2009 року (а.с.105).

Представник відповідача ОСОБА_4 пояснив, що згідно наказу № 42-к від

21.05.2009року, в якому вказано: п.2 в звязку з тим, що ОСОБА_1 є інвалідом З (третьої) групи, їй необхідно пройти медичний огляд комісією МСЕК з висвітленням питань стосовно протипоказань по її стану здоровя, по підйому ваги (до скількох кілограмів), та переохолодження (до якої температури). 22.05.2009 року о 9:22 год. Державним виконавцем Богданом Є.Ю. був складений Акт про поновлення ОСОБА_1 на попередньо займаній посаді в якості працівника зеленого будівництва з

05.10.2006року згідно наказу № 42-к від 21.05.2009 року.

Копію наказу державний виконавець Богдан Є.Ю. отримав і не мав ніяких зауважень стосовно проходження ОСОБА_1 медичного огляду, оскільки про її діагноз відповідачу стало відомо після її звільнення 05.10.2006 року з листа Світловодського міжрайпрокурора ОСОБА_7

Допуском до роботи вважається допуск до робочого місця, чого не відбулось. Всі дії проходили у кабінеті керівника відповідача. ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом, він був зачитаний керівником відповідача вголос у присутності всіх осіб, які розписувалися в акті про поновлення ОСОБА_1 на посаді по рішенню суду. Коли ОСОБА_1 підписувалась в ознайомлені з наказом № 42-к від 21.05.2009 року, керівник відповідача дав вказівку інспектору кадрів ОСОБА_8 підготувати направлення на медогляд ОСОБА_1 і повідомив, що згідно п.7.5 Колективного договору їй надається 3 (три) дні для проходження медогляду згідно ст.17 Закону України «Про охорону праці».

Після цього ОСОБА_1 сказала, що буде чекати на прохідній направлення на медичний огляд. Через декілька хвилин інспектор відділу кадрів ОСОБА_8 занесла керівнику відповідача на підпис направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, який він підписав і сказав ОСОБА_8, щоб зробила копію і на копії ОСОБА_1 розписалася в отриманні, тако^с сказав їй, що ОСОБА_1 чекає на прохідній.

Інспектор з кадрів ОСОБА_8 з підписаним направленням пішла на прохідну для вручення його ОСОБА_1, коли повернулася, надала ОСОБА_4 копію направлення з підписом ОСОБА_1 про отримання і сказала, що її довелося розшукувати за територією шлюзу. Все це зайняло декілька хвилин і ніяких двочасових очікувань і запрошень до відділу кадрів з її залишенням на роботі не було.

ОСОБА_1 при ознайомленні з наказом про поновлення на роботі №42-к від 21.05.2009 року також було розяснено, що з її діагнозом про захворювання - інвалід З групи, який вона скрила при прийомі на роботу, в наслідок чого вона незаконно обіймала посаду, вона повинна пройти медогляд комісією МСЕК і на це їй надається три дні згідно Колективного договору. Все вищевикладене було повідомлено ОСОБА_1 в присутності свідків, які підписували акт про поновлення на роботі від 22.05.2009 року (а.с.6).

22.05.2009року вона не зверталась до керівника відповідача ні з якими заявами, і лише 25 травня 2009 року перед обідом прийшла до нього з заявою про звільнення за станом здоровя, яка була зареєстрована за №115 від 25.05.2009 року і запевнила його, що довідка про стан здоровя буде і попрохала його дати обхідний лист для того, щоб здати пластикову картку та закрити картковий рахунок за яким вона отримувала заробітну плату, яку не здала після звільнення 05.10.2006 року, щоб потім не гаяти час на відвідування банку і отримання відмітки про закриття рахунку. На її прохання керівник відповідача дав вказівку інспектору з кадрів ОСОБА_8 на видачу обхідного листа

ОСОБА_1 На її заяву наклав візу і залишив у себе, з її слів зрозумівши, що довідка буде надана того ж дня, тобто 25.05.2009 року і ОСОБА_1 принесе її та обхідний лист і з 25.05.2009 року буде звільнена за станом здоровя. Ніяких вказівок прийти завтра з обхідним листом він не давав, це вигадка ОСОБА_1 як і те, що він її заяву направив до відділу кадрів для оформлення наказу.

Твердженням ОСОБА_1 стосовно того, що 26.05.2009 р. при спілкуванні з головним інженером ВП КСШ ОСОБА_9, який нібито розяснив їй, що заява від

25.05.2009написана нею неправильно і запропонував переписати її, вона вводить суд в оману.

26.05.2009року о 14:50 годині головний інженер ОСОБА_9 надав керівнику відповідача свою доповідну записку від 26.05.2009 року і з нею дві заяви ОСОБА_1, які були зареєстровані за вхідним №116 та №117, підписані особисто ОСОБА_1 датовані 25.05.2009 року, які вона написала в кабінеті головного інженера. При цьому ОСОБА_9 пояснив керівнику відповідача, що він рекомендував ОСОБА_1 дочекатися його приїзду і вирішувати свої питання з ним. ОСОБА_1 у відповідь заявила, що проходити медогляд не збирається, бажає звільнитися, проігнорувала його пропозицію в образливому тоні, залишила свої заяви і пішла з приміщення.

26.05.2009року після 15:00 години ОСОБА_1 зателефонувала керівнику відповідача і запитала, як вирішено її питання про звільнення. Він відповів ОСОБА_1, що 25.05.2009р. очікував від неї довідку про стан здоровя, яку вона обіцяла йому надати щоб звільнити її за станом здоровя по першій заяві від 25.05.2009 року (вх. №115), яку він завізував до наказу, але із-за відсутності довідки про стан здоровя ОСОБА_1 не передав до відділу кадрів і рекомендував ОСОБА_1 надати довідку про стан її здоровя, після чого Вона кинула слухавку і зв'язок обірвався.

Тільки 09.06.2009 р. ОСОБА_1 зайшла до кабінету керівника відповідача, надала свій лікарняний лист з 27.05.2009 р. по 05.06.2009 р., з якого вбачалося, що вона знаходилась на амбулаторному лікуванні із загальним захворюванням і підписаний лікарями гінекологами, а також направлення на медогляд від 22.05.2009 року, яке вона отримала при поновленні на роботу згідно наказу №42-к від 21.05.2009 р. За результатами медичного огляду, який ОСОБА_1 почала проходити 27.05.2009 року, що вбачається з першого запису який датований цією датою і заключенням в жому вказано: «Не придатна працювати робітником зеленого будівництва....» і датовано

05.06.2009року. Медогляд пройдено в Світловодській ЦРЛ всупереч направленню на комісію МСЕК. На запитання, чому ОСОБА_1 проходила комісію в Світловодській ЦРЛ, вона відповіла, що з неї знято групу інвалідності, тому проходила комісію як звичайний робітник. Після цього ОСОБА_1 попрохала у керівника відповідача аркуш паперу щоб переписати заяву на звільнення, так як направлення було виписане на комісію МСЕК, а медогляд вона пройшла як звичайний робітник.

Керівник відповідача надав їй аркуш паперу і ОСОБА_1 написала нову заяву від 09.06.2009р., яка була зареєстрована за вх. №133 (а.с.12). Потім він запитав у ОСОБА_1, чому вона почала проходити медогляд 27.05.2009 р. і запропонував їй надати письмові пояснення з цього приводу. Вона нічого пояснити не змогла і відмовилась від дачі письмових пояснень. Керівник відповідача пояснив ОСОБА_1, що ці три дні, а саме: 22.05.2009р., 25.05.2009р. та 26.05.2009р. можуть вважатися як прогули згідно ст.40 п.4 КЗпП України - відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.

Колективним договором ДП ВШ «Укрводшлях», до складу якого входить ВП «Кременчуцький судноплавний шлюз» п.7.5. передбачено надання до трьох днів робітникам підприємства для проходження медогляду, за якими зберігається середній заробіток (а.с.55).

Керівник відповідача був змушений запросити до свого кабінету робітників ВП

КСШ для складення акту «Про відмову від дачі письмових пояснень, який був складений і підписаний пятьма робітниками ВП КСШ .

По скаргам ОСОБА_1 про незаконне звільнення за прогули були проведені перевірки Світловодською міжрайпрокуратурою. В відповіді вих. №114 від 26.06.2009 р. вказано: «За результатами перевірки порушень не виявлено, підстав для прокурорського реагування не вбачається» (а.с.57).

В відповіді Обласної прокуратури вих. №07/1-3046 від 22.07.2009 р. також вказано: з огляду на викладене, підстави для внесення документів прокурорського реагування на цей час відсутні (а.с.58).

Згідно акту № 11-05-056/920 від 20.07.2009 року територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області також порушень КЗпП України стосовно звільнення ОСОБА_1 не виявлено (а.с.59).

Пунктом 7.5 Колективного договору ДП ВШ «Укрводшлях» передбачено: «Адміністрація зберігає за працівником заробітну плату за час проходження ним обовязкових медичних оглядів, інструктажів, перевірки знань та інших випадків з відривом від основної роботи в інтересах підприємства, згідно установлених строків (не більше 3 днів), що не суперечить ст.17 Закону України «Про охорону праці».

Розпорядженням керівника відповідача згідно наказу №42-к від 21.05.2009 р. якраз і було проходження медогляду 22, 25 та 26 травня 2009 року, про що ОСОБА_1 була повідомлена при складанні акту про поновлення на роботі.

В своїй заяві від 16.06.2009 року вх. №138, яку ОСОБА_1 датує 16 травня 2009 року ОСОБА_1 вказує: «Про день розрахунку та видачі трудової книжки прошу повідомити мене по пошті або по телефону 3-04-42 (а.с.63).

14 липня 2009 року ОСОБА_1 зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 зранку прийшли на підприємство, де вона була ознайомлена з наказом про звільнення №80-к від 10.07.2009 року, від підпису якого після ознайомлення відмовилась. Керівник відповідача був вимушений скликати співробітників шлюзу для складання акту про відмову від підпису. Коли вдруге, в присутності свідків, їй був оголошений наказ №80-к від 10.07.2009р., ОСОБА_1 знов відмовилась від підпису в графі «Ознайомлення» і тільки коли робили запис на наказі про відмову від підпису, вона дала згоду на підписання наказу, що і відображено в наказі. ОСОБА_1 була надана копія наказу № 80-к від 10.07.2009 року (а.с.42) і видана трудова книжка, про що свідчить її особистий підпис в журналі реєстрації трудових книжок.

При звільненні ОСОБА_1 неодноразово запрошувалась на засідання профкому, які Вона в образливій формі ігнорувала. Тому лише 09.07.2009 р. відбулося засідання профкому ВП КСШ. Згідно протоколу №42 від 09.07.2009 р. за відсутності ОСОБА_1 профком одноголосно постановив - надати згоду на звільнення робітника зеленого будівництва ОСОБА_1 за ст.40 п.4 КЗпП України.

10.07.2009року в обідній час, керівник відповідача отримав оформлений протокол профспілкового комітету (а.с.75-78). На підставі направлення на проходження медогляду від 22.05.2009 року, результатів проходження медогляду, акта про відмову від дачі пояснень з приводу вчиненого прогулу, протоколу профспілкового комітету він підготував та підписав наказ № 80-к про звільнення ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_9 головний інженер ВП Кременчуцький судноплавний шлюз пояснив суду, що він не наділений повноваженнями прийому звільнення працівників шлюзу, тому він не надавав будь-яких вказівок ОСОБА_1

з приводу порядку її звільнення 26.05.2009 року. В зв'язку з відсутністю начальника шлюзу ОСОБА_4 6.05.2009 року він прийняв від ОСОБА_1 заяву про звільнення за власним бажанням та заяву про надання відпустки, однак заявив

ОСОБА_1, що всі питання по вказаним заявам вирішує лише начальник шлюзу та те, що він передасть вказані заяви начальнику ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_11 голова профспілкового комітету ВП Кременчуцький судноплавний шлюз пояснив суду, що ОСОБА_1 починаючи з

15.06.2009року неодноразово направлялись листи з проханням прибути на засідання профкому ВП Кременчуцького судноплавного шлюзу по розгляду питання подання начальника підприємства ОСОБА_4 на звільнення її з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України (а.с. 69, 70, 72, 74). Однак ОСОБА_1 на засідання профкому не з'явилась.

09.06.2009року відбулось засідання профспілкового комітету без присутності ОСОБА_1, на якому було надано згоду на розірвання трудового договору зі ОСОБА_1 за прогул без поважних причин (а.с.75-78).

Судовим розглядом та матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 22, 25, 26 травня 2009 року медичний огляд не проходила, тобто здійснила прогул. На вимогу керівника відповідача надати письмове пояснення причин прогулу відповіла відмовою, про що складено акт. До прогулів, вчинених ОСОБА_1 22, 25, 26 травня 2009 року, працюючи на посаді робітника зеленого будівництва, вона неодноразово притягалась до дисциплінарної відповідальності за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

10.06.2009та 03.07.2009 року начальник підприємства ОСОБА_4 звернувся до голови профспілкового комітету за згодою на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 ДЬМ. з підстав передбачених п. 4 ст. 40 КЗпП України.

На неодноразові запрошення прийняти участь в засіданні профспілкового комітету ОСОБА_1 не з'являлась. Після неодноразових запрошень та неявки на засідання профкому 09.07.2009 року відбулось засідання профкому, на яке ОСОБА_1 не з'явилась.

За результатами засідання профспілкового комітету 09 липня 2009 року, начальнику підприємства ОСОБА_4 одноголосно було надано згода на розірвання трудового договору зі ОСОБА_1 за п.4 ст.40 КЗпП - в зв'язку з прогулом без поважних причин.

Тому наказом № 80-к від 10.07.2009 року за скоєння прогулу без поважних причин ОСОБА_1 звільнена з займаної посади з 21.05.2009 року (а.с.42).

14.07.2009року ОСОБА_1 отримала наказ про звільнення та трудову книжку, що підтверджується відповідним записом в журналі реєстрації трудових книжок.

Таким чином звільнення ОСОБА_1 є обґрунтованим та відповідає вимогам трудового законодавства.

Твердження представника позивача щодо того, що 22 травня 2009 року вона проходила медичний огляд та не вчиняла прогулу належними доказами не підтверджені і спростовуються доказами, добутими під час судового засідання, оскільки встановлено, що перший запис лікаря у медичній довідці датований 27 травня 2009 року. Суд не приймає доводі представника позивача про те, що позивач проходила медичний огляд

22.05.2009року, на підставі запису у амбулаторній картці, так як позивач відповідачу надав направлення на медичний огляд з результатами медогляду 09.06.2009 року, в якому перша дата медогляду вказана 27.05.09 року з підписами лікарів, які указані в амбулаторній картці. В амбулаторній картці дати під підписами лікарів не вказані. Амбулаторна картка знаходилась на постійному збереженні у позивача і при підготовці наказу на звільнення відповідачу не надавалась. Лише на вимогу відповідача позивач надав для огляду амбулаторну картку в судове засідання.

Згідно ст.60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення ст.61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

По скаргам ОСОБА_1 про незаконне звільнення за прогули були проведені перевірки Світловодською міжрайпрокуратурою, в відповіді вих. №114 від 26.06.2009 року вказано: «За результатами перевірки порушень не виявлено, підстав для прокурорського реагування не вбачається».

В відповіді Обласної прокуратури вих. № 07/1-3046 від 22.07.2009 року також вказано: з огляду на викладене підстави для внесення документів прокурорського реагування на цей час відсутні.

Згідно акту № 11-05-056/920 від 20.07.2009 року територіальної державної інспекції праці у Кіровоградській області також порушень КЗпП України стосовно звільнення ОСОБА_1 не виявлено.

Позивач необгрунтовано ухилився від участі в засіданні профспілкового комітету.

Вказані обставини підтверджуються актами, направленням на медичний огляд, результатами медичного огляду позивачки та правилами внутрішнього розпорядку для працівників підприємства, поясненнями представника відповідача, показаннями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_11, які допитувались в судових засіданнях і підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 прогулів 22, 25 та 26 травня 2009 року.

Суд встановив, що при підготовці відповідачем наказу № 80-к від 10.07.2009 року про звільнення позивача відповідач керувався порядком накладення дисциплінарних стягнень, викладеним у ст.149 КЗпП України.

Відповідно до ст.ст. 139-142, 147 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного та громадського впливу.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення: 1). догана; 2). звільнення.

Заперечення ОСОБА_1 щодо вчинення нею прогулів без поважних причин 22, 25, 26 травня 2009 року повністю спростовуються зібраними по справі доказами, зазначеними вище у рішенні, які суд визнає належними, достовірними, допустимими і достатніми для вирішення трудового спору.

Суд визнає, що позивачка ОСОБА_1 здійснила 22, 25, 26 травня 2009 року прогул без поважних причин, що є порушенням трудової дисципліни.

Проаналізувавши надані докази, даючи оцінку цим доказам у їх єдності і сукупності, суд визнає, що відповідачем доведено в судовому засіданні факти порушення трудової дисципліни позивачем, тому у суду не викликає сумнівів правомірність застосування відповідачем дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у виді звільнення позивача за прогул без поважних причин - за п.4 ч.І ст.40 КЗпП України.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що в позовних вимогах ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.Ю, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, п.4 ч.І ст.40, ст.ст.43, 139, 140,142,147,149 КЗпП України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу Кременчуцький судноплавний шлюз державного підприємства водних шляхів Укрводшлях про визнання незаконним наказу про звільнення за п.4 ч.І ст.40 КЗпП України, визнання недійсним запису у трудовій книжці, зміну дати та формулювання причин звільнення, видачу трудової книжки, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд поданням заяви про оскарження протягом десяти днів після його проголошення, та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про оскарження, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Світловодського міськрайонного суду В.О. Регеша

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області

м. Світловодськ, вул. Приморська, 48, 27501, (05236) 2-25-94