№ 2-1579/10
03 вересня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі
головуючій - судді Подобєд O.K.
при секретарі Севастьяновій JI.M.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Відділ віз, імміграції та реєстрації фізичних осіб Баглійського районного відділу внутрішніх справ про усунення перешкод у здійсненні права власності, примусове виселення без надання іншого житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку -
Представник Позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав у повному обсязі.
Відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, проте не зявився в судове засідання, заперечень на позов, будь-яких клопотань та документів не надав. Позивачем було надані докази про виклик відповідача до суду
шляхом подання оголошення до друкованих засобів масової інформації - газети «Вісті Придніпровя» №47(1139) від 08.07.2010р., у зв'язку із чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в судовому засіданні за відсутності Відповідача та за наявними в цій справі доказами із прийняттям заочного рішення.
Відділ віз, імміграції та реєстрації фізичних осіб Баглійського РВВС пояснень та заперечень у справі не надало.
Дослідивши матеріали судової справи, заслухавши пояснення представника Позивача, суд вважає позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
У лютому 2004 року Позивачка одружилась із Відповідачем і стала проживати з ним у вказаному будинку однією сімєю, у звязку із чим зареєструвала останнього за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Байкальська, буд. №16, що підтверджується довідкою вулично-квартального комітету про склад сімї.
Як вказує Позивачка, в подальшому спільне життя із Відповідачем стало неможливим і згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.11.2008р. у справі №2-1244/08р. їх шлюб був розірваний.
Згідно ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частина 7 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена, або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Так, згідно ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Водночас ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України встановлює, що якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення.
Як вказує Позивачка, у звязку з негідною поведінкою Відповідача сумісне проживання стало неможливим, з 2008 року припинено сумісне ведення господарства і на теперішній час Позивачка не має наміру проживати із колишнім чоловіком.
Як свідчать відмовні матеріали Баглійського РВ Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області №1575 від 23.04.2010р., №1720 від 30.04.2010р. та №1808 від 05.05.2010р., Позивачка неодноразово зверталась до органів міліції із заявами про вжиття заходів до її чоловіка гр. ОСОБА_2, який зловживає спиртними напоями і на цьому підґрунті влаштовує сварки, погрожує фізичною розправою та завдає фізичного болю. За наслідками цих звернень у порушенні кримінальних справ відмовлено, складені протоколи про адміністративні правопорушення, з ОСОБА_2 проведена профілактична робота про недопущення учинення насильства у сімї.
Як пояснив свідок ОСОБА_3, яка була допитана в судовому засіданні, Відповідач зловживає спиртними напоями, не працює, систематично влаштовує сварки, бє, ображає Позивачку.
Свідок ОСОБА_4, допитана в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 часто бє позивачку, віднімає пенсію, продукти харчування, зловживає спиртними напоями, Позивачка намагалась вилікувати Відповідача від алкоголізму, неодноразово зверталась до працівників міліції, але всі вжиті заходи не змінили його поведінку.
Таким чином під час судового розгляду знайшли своє підтвердження доводи позивачки про систематичне порушення Відповідачем правил співжиття. Систематична неправомірна поведінка правопорушника створює обєктивну неможливість спільного проживання, а вжиті до порушника заходи попередження виявилися безрезультатними.
Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватись своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.
Стаття 391 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як вказує Позивачка, на теперішній час у неї є нагальна потреба продати зазначений житловий будинок, чому перешкоджає постійне проживання у ньому Відповідача та реєстрація останнього за адресою місця знаходження цього будинку.
На підставі викладеного суд доходить висновку, що Позивачка має право вимагати усунення перешкод у здійсненні своїх прав власника, тому її вимоги до Відповідача про примусове виселення із зазначеного жилого будинку без надання іншого жилого приміщення та зобовязання органи реєстрації фізичних осіб зняти Відповідача з реєстраційного обліку за адресою розташування зазначеного жилого будинку є обґрунтованими та законними, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати Позивача на оплату державного мита в розмірі 17,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 37,00 грн. у цій справі, згідно ст. ст. 79, 81 Цивільного процесуального кодексу України, покладаються на Відповідача.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 391, 405 Цивільного кодексу України та ст. 3 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України, ст. ст.1-11, 15, 18, 57-60, 62, 64, 79, 81. 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Виселити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) з будинку № 16 по вул. Байкальська у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області без надання іншого жилого приміщення.
Зобовязати органи реєстрації фізичних осіб зняти ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) з реєстраційного обліку за адресою: Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ, вул. Байкальська, буд. № 16.
Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул.. Байкальська, буд. №16) суму 17,00 грн. витрат на державне мито, 37,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі в строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області

Суддя О.К. Подобєд