Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-503/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі:

головуючого судді Коренюка В.П.

при секретарі Кириленко І.В.

за участю позивачів ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у м. Коростені

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 діючої в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, про вселення та стягнення моральної шкоди, за зу-стрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою та надання ключів від квартири, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2009 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється власником ? частини приватизованої однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Другої ? частини цієї квартири відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, являється ОСОБА_2.

Також позивачка вважає, що відповідачка чинить перешкоди у користуванні її сину кварти-рою. Зокрема не дає її сину ключі від квартири та не пускає у квартиру, яка є їхньою спільною влас-ністю. Вона зверталася до відповідачки з письмовою заявою про надання ключів від квартири, однак остання не бажає з нею про це розмовляти і не надає ні ключів, ні впускає її сина чи її у квартиру.

Первісно позивачка ОСОБА_1 просила суд зобовязати ОСОБА_2 не чинити пере-шкод її сину в користуванні спірною квартирою та зобовязати відповідачку надати сину по-зивачки ключі від спірної квартири.

ОСОБА_2 в свою чергу звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 в якому зазначила, що ОСОБА_1 не спілкувалася з її сином і після його смерті категорично забо-ронила спілкування та підтримання родинних стосунків з її онуком ОСОБА_5 їй та всім її рідним. Зазначила також у своєму позові, що на протязі останнього року відповідачка не дає їй спо-кою, пише у різні інстанції скарги, чим домагається, щоб вона подарувала свою частину квартири своєму онуку ОСОБА_5.

Оскільки вона є особою похилого віку, стан здоровя її погіршився, потребує постійного до-гляду, а квартира поділу в натурі не підлягає, тому просила суд зобовязати ОСОБА_1 не чини-ти їй перешкод в користуванні спірною ? частиною квартири та зобовязати відповідачку надати її онуку ключі від спірної квартири з моменту його повноліття.

Під час розгляду даної справи ОСОБА_1 звернулася з додатковою позовною заявою, в якій уточнила свої позовні вимоги, а саме просила суд прийняти рішення, яким зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод її сину та їй, як законному представнику її сина, в користуванні спірною квартирою. Також просила суд вселити її, як законного представника її сина, разом з сином у квартиру АДРЕСА_2, а також стягнути моральну шкоду в сумі 3000 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 вимоги уточненого позову підтримали з підстав зазначених у позові, а у зустрічному позові ОСОБА_2 просили відмовити за його безпідставністю. ОСОБА_1 показала суду, що вона зверталася до ОСОБА_2 з проханням надати ключі від квартири, щоб її син та онук відповідачки міг під час уроків відві-дувати квартиру, однак ОСОБА_2 поселила у спірну квартиру проживати якихось квартирантів. ОСОБА_6 відповідачка чинить її сину перешкоди в користуванні свою часткою власності. Вона у звязку з цим вимушена була звертатися до правоохоронних органів. Сама ОСОБА_2 не проживає у цій квартирі та використовує її на свій розсуд. У добровільному порядку спір між нею та відповідачкою вирішити не вдалося. Тому просили суд задовольнити первісний та уточнений позов і зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод її сину та їй, як законному представнику її сина, в користуванні спірною квартирою. Також просила суд вселити її, як законного представника її малолітнього сина, разом з сином у квартиру АДРЕСА_2, а також стягнути моральну шкоду в сумі 3000 гривень. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити за його безпідставністю.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги первісного позову не визнали, свій зустрічний позов підтримали і показали суду, що спірна квартира належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Відповідачка ОСОБА_1 разом зі своїм сином проживає у приватизованій трьохкімнатній квартирі по вул. Сосновського. ОСОБА_6 вони мають своє житло. ОСОБА_7 трохи підросте, тоді ОСОБА_2 і дасть ключі від квартири йому, а не ОСОБА_1. У спірну квартиру приходять її син ОСОБА_8 та її внук, оскільки вона людина похилого віку і потребує сторонньої допомоги. Вона не заперечує, щоб її онук ОСОБА_7 заходив у квартиру, а ОСОБА_1 в цій квартирі вона не бажає бачити. Будинок по провулку Семашко, 4 належить її покійному чоловіку та її сину. ОСОБА_1 чинить ОСОБА_2 постійно перешкоди у користуванні спірною квартирою. Вночі телефонують якісь адвокати і вимагають віддати свою частку квартири ОСОБА_1. Крім того, вважають, що відповідачка не сплачує за комунальні послуги, а усі витрати несуть вони. Просили суд у первісному позові відмовити, а їх зу-стрічний позов задовольнити.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що одного вечора вона з подругою ОСОБА_1 йшли повз будинок у якому знаходиться спірна квартира і вони побачили, що у квартирі горіло світло, а на балконі сушилися речі. ОСОБА_6 з мобільного зателефонувала на стаціонарний телефон цієї квартири і їй відповів голос молодої жінки, щоб вона пішла геть.

Свідок ОСОБА_10 показала суду про те, що їй відомо, як у спірній квартирі ОСОБА_2 не проживає. Там проживає син ОСОБА_4 разом зі своєю дівчиною чи дружиною.

Свідок ОСОБА_5 показав суду, що йому та його бабусі належить квартира, яка залиши-лась після його батька. З бабусею він не спілкується тому, що вона йому не телефонує. Мама йому не забороняє спілкуватися з бабусею. У квартиру його не пускають тому, що у нього не має ключів і їх не дають бабуся, тітка, дядько. Він хотів би ходити до цієї квартири в перервах між школою та занят-тями карате і англійської мови, бо школа знаходиться в одному районі, а додаткові заняття в інших районах міста. У квартирі йому все нагадує про батька.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що йому відомо про те, що спірна квартира належить його матері та племіннику ОСОБА_5, яка залишилась після його брата. За згодою ОСОБА_1 він за кошти своєї матері зробив ремонт у спірній квартирі. Усі комунальні платежі по квартирі сплачувала його матір, а потім і ОСОБА_1 стала частково оплачувати комунальні послуги. ОСОБА_1 просила надати їй ключі від квартири "із-за принципу". Зараз його матір у цій квартирі проживає, а інші особи у ній не живуть.

Вислухавши пояснення сторін, свідків та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами спра-ви, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.8, 9, 25, 26) ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на праві власності належить по ? частині приватизованої однокімнатної квартири АДРЕСА_3.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 являється на даний час малолітнім, оскільки він народився 9 червня 1999 року. Його матірю є ОСОБА_1, на вихо-ванні та утриманні якої знаходиться ОСОБА_5

Чинним законодавством, зокрема у ст.ст.150, 155 Житлового кодексу України та у ст.ст.316, 317, 319 Цивільного кодексу України, передбачено право власності на квартиру (чи її частину), а це право користування нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

В даному випадку право власності на спірне житло в рівних долях належить, як ОСОБА_2, так і ОСОБА_5, законним представником якого на даний час являється його матір ОСОБА_1

Тому, як ОСОБА_2, так і ОСОБА_1 (законний представник ОСОБА_5) на даний час вправі вільно користування спірною квартирою для особистого проживання і проживання членів їх сімей.

З пояснень свідків і наданих суду сторонами доказів вбачається, що ОСОБА_2 перешкоджає своєму онуку ОСОБА_5 та його матері ОСОБА_1 користуватися даною частиною квартири.

Крім того, ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає, а проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, де має житловий будинок. Це підтвердила, як сама ОСОБА_2 у судовому засіданні, так це і вбачається із зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 (а.с.16, 18).

Отже суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах свого малолі-тнього сина ОСОБА_12, в частині зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні квартирою підлягає до задоволення, оскільки власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України).

При цьому суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_1 і ОСОБА_9 про те, що у спірній квартирі ОСОБА_2 не проживає. Цю обставину також і ствердила сама ОСОБА_2 в одному із судових засідань, пояснивши "не можу проживати, бо там все нагадує про мого сина".

Також суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині вселення ОСОБА_5 разом з його матірю ОСОБА_1 у спірне жиле приміщення на законних підставах, як співвласника даного житлового приміщення.

Згідно вимог, передбачених ст.391 ЦК України "Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном."

Вирішуючи питання щодо позову ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2, то суд вважає, що позов у цій частині не підлягає задоволенню, оскільки він являється безпідставним і ОСОБА_1 не навела суду жодних переконливих доказів про заподіяння ОСОБА_2 їй чи ОСОБА_5 будь-якої моральної шкоди.

Вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та наданні ключів від квартири ОСОБА_5 з моменту його повноліття не підлягають до задоволення за їх безпідставністю, оскільки судом не встановлено, що ОСОБА_1 чинить яким небудь чином ОСОБА_2 в користування квартирою. Щодо вимог ОСОБА_2 про надання ключів від квартири ОСОБА_5 з моменту його повноліття, то суд їх теж вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_5 являється таким само співвласником спірної квартири, як і ОСОБА_2

При цьому ні ОСОБА_2 ні її представник ОСОБА_4 не надала суду жодних переконливих доказів про те, що ОСОБА_1 чинить яким небудь чином ОСОБА_2 в користування квартирою.

Відповідно до ст.321 ЦК України "Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом…"

Витрати по утриманню частини квартири несли обидві сторони, зокрема ОСОБА_1 з того часу, як її син став співвласником цієї квартири, що підтверджується копіями квитанцій, на-даних ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.11, 60, 213 215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16, 316, 317, 319, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст.155, 156, 166 Житлового кодексу України, Законом України "Про власність", суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 діючої в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолі-тнього сина ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про усунення пере-шкод у користуванні квартирою, про вселення та стягнення моральної шкоди задовольнити частко-во.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_5 і його законному представнику ОСОБА_1 у користуванні квар-тирою № 26 у будинку № 5 по вул. Кірова м. Коростеня Житомирській області.

Вселити ОСОБА_5 і його законного представника ОСОБА_13 в квартиру АДРЕСА_4.

В задоволенні позову ОСОБА_1 діючої в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди відмовити за його безпідставністю.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою та надання ключів від квартири відмовити за його безпідставністю.

Звільнити сторони від сплати судового збору та державного мита на підставі ст.4 п.18 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області на протязі 20 днів, після подачі до Коростенського міськрайонного суду заяви про апеляційне оскарження рішення суду, яка може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: