Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2010 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Шавули B.C., при секретарі Коваленко A.A.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої ОСОБА_5 про позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів, треті особи: ОСОБА_4, прокурор Ленінського району м. Дніпропетровська та зустрічним позовом ОСОБА_2 до органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_4, третя особа: Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про оспорювання батьківства, виключення відомостей із актового запису про народження дитини, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2009 року орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої ОСОБА_5 звернувся до Ленінського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківський прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради зазначив, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась без батьківського піклування, оскільки мати дитини - ОСОБА_6 померла 28 вересня 2006 року. Батько, ОСОБА_2, з дитиною не проживає, вихованням дитини не займається, не піклується про стан її здоровя, не цікавиться навчанням, матеріально дитину не забезпечує, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. За весь час перебування дитини в ДМКЛ №6, батько дитину не відвідував, долею дівчинки не цікавився. Позивач просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у відношенні його доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання його малолітньої доньки у розмірі 'А частини з усіх видів заробітку на користь органу опіки та піклування. Малолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування.

Ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних позовних вимог залучено опікуна малолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_4.

Зі своєї сторони, ОСОБА_2 звернувся із зустрічною позовною заявою до органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_4, третя особа: Ленінський відділ РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про оспорювання батьківства, виключення відомостей із актового запису про народження дитини, у якій просив суд, визнати, що він не є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, виключитивши про нього відомості, як батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису про її народження від 20 серпня 2002 року за №43.

В період із 21.01.2010 року по 30.03.2010 року провадження по справі зупинялося у звязку з проведенням судової медично-генетичної експертизи.

У судовому засіданні орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, в особі свого законного представника за довіреністю ОСОБА_1, підтримав первісні позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на обставини зустрічних позовних вимог, які просив суд задовольнити.

Третя особа - ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення позовних вимог органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради. Суду пояснила, що родину ОСОБА_6, її долю вона знає давно, оскільки із ОСОБА_6 працювала разом та деякий час товаришувала. Обставини подружнього життя ОСОБА_6 із ОСОБА_2 та народження нею дитини від іншого чоловіка їй також відомі. Зі слів ОСОБА_6 їй також відомо, що ОСОБА_2 відносився до дівчинки як до власної дитини, оскільки ніколи не сумнівався у її походженні, тому просила суд задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2

Допитана у судовому засіданні зі згоди опікуна та представника органу опіки та піклування, малолітня ОСОБА_5 суду пояснила, що проживала із батьком та матірю однією сімєю5 років. Після того, як батьки посварились, вона проживала із матір'ю. Із батьком спілкувалась декілька разів, коли він приїздив до неї, привозив подарунки, давав гроші.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що у квітні 2009 року випадково зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_2, від якого дізнався про те, що ОСОБА_6 померла, а його позбавлятимуть батьківських прав, тому він особисто повідомив ОСОБА_2 інформацію про відсутність його батьківства у відношенні до ОСОБА_5, якої володів зі слів самої ОСОБА_6.

Представник прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та день судового розгляду.

Третя особа - Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, в особі свого представника в судове засідання не зявився.

Відповідно до частини 2 статті 169 ЦПК України, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи.

За згодою сторін розгляд справи здійснювався за відсутності представників осіб, що не зявилися.

При вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, законів України, міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, практику Верховного Суду України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 народилась 17 лютого 1999 року, батьками малолітньої в свідоцтві про народження ОСОБА_7 1-КИ №212421, виданого 09 грудня 2002 року, актовий запис № 43 записані: Батько - ОСОБА_2, мати ОСОБА_6 (а.с.10,17). Відомості про батька внесені у актовий запис про народження дитини на підставі актового запису про встановлення батьківства від 20 серпня 2002 року за № 144, складеного Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Дитина зареєстрована відповідно до ст. 126 сімейного Кодексу України (а.с. 5, 20,56).

Мати дитини, ОСОБА_6 28 вересня 2006 року померла, про що в Книзі реєстрації смертей 16 жовтня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 7917 (а.с. 9).

20 січня 2009 року у нотаріально посвідченій заяві ОСОБА_2 відмовився від своїх батьківських прав та обовязків у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради за 3 673 від 16 вересня 2009 року ОСОБА_4 призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.44-45).

Згідно висновку органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне в інтересах малолітньої позбавити батьківських прав ОСОБА_2, у відношенні до його малолітньої доньки ОСОБА_5 (а.с. 124).

У відповідності до ст. 121 Сімейного Кодексу України, права та обов'язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

За результатами висновку № 23 складеного експертом ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи» 19.03.2010 року, в генотипі припустимого батька ОСОБА_2 не виявлено алелі, які формально співпадали б принаймні з однією алелю в генотипі дитини ОСОБА_5, що свідчить про відсутність кровного споріднення між ними. (а.с. 58-59, 95-100).

Відповідно до частини 2 статті 136 Сімейного Кодексу України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно ч.5 ст.136 СК України, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є батьком.

Аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що доводи позивача за зустрічною позовною заявою стосовно відсутності факту кровного споріднення із народженою відповідачкою ОСОБА_6 дитиною є обґрунтованими, у звязку із чим, його позов підлягає задоволенню, а відомості про нього, як батька дитини, повинні бути виключені із актового запису.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 55, 124, 51 Конституції України, ст.ст. 122, 136, 150, 155 Сімейного кодексу України, ст.ст. 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист праві основних свобод людини, ст.. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст..1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст.ст. 10, 11, 79, 88, 212, 213-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІ ШИВ:

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_4, третя особа: Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про оспорювання батьківства, виключення відомостей із актового запису про народження дитини - задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4 не є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобовязати Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції внести зміни до актового запису № 43, складеного 20 серпня 2002 року на імя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, виключивши із актового запису про народження відомості про батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України.

У задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, прокурор Ленінського району м. Дніпропетровська про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 11 жовтня 2010 року.

Повністю рішення складено 15 жовтня 2010 року.

Суддя Шавула В.С.