РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому попередньому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики ;

ВСТАНОВИВ :

В червні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2С та ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 27.07.2007 року у розмірі 250 000,00 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 03.06.2010 року складає 1 981 400,00 грн., з ОСОБА_3, та стягнення 3% річних за час прострочення повернення цього боргу з 05 по 08 червня 2010 року в сумі 488,50 грн. з ОСОБА_2, посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобовязань перед ним щодо повернення суми позики за укладеним між ним і ОСОБА_3 договором позики від 27.07.2007 року, забезпеченим порукою ОСОБА_2, про що 03.06.2010 року між ним і ОСОБА_2 був укладений договір поруки.

У попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав позов, а представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5, який діє на підставі виданої на його імя ОСОБА_6 довіреності від 31.03.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за р.№ 784, виданої ОСОБА_6 у порядку передоручення на підставі виданої ОСОБА_3 імя ОСОБА_6 довіреності від 27.07.2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за р.№ 3587, визнав позов та підтвердив вищевикладені обставини.

Відповідач ОСОБА_2 також визнав позов і просив розглянути справу за його відсутності, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу.

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує факт передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 і ч.2 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом установлено, що 25 грудня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, згідно умов якого ОСОБА_1 зобовязався позичити ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 250 000,00 дол.США, а ОСОБА_3 зобовязався повернути ОСОБА_1В таку ж суму грошових коштів не пізніше 25.12.2006 року.

На підтвердження факту укладення між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 зазначеного договору позики від 25.12.2004 року, представником позивача наданий суду оригінал цього договору, який приєднаний судом до матеріалів справи.

Проте позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту передачі ним ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 250 000,00 дол.США за укладеним між ними договором позики від 25.12.2004 року.

Водночас судом установлено, що 27.07.2007 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 250 000,00 дол.США, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_3 від 27.07.2007 року, текст якої виконаний останнім на оборотній стороні укладеного між ними договору позики від 25.12.2004 року, оригінал якої разом оригіналом цього договору приєднані судом до матеріалів справи.

Як вбачається з тексту зазначеної розписки ОСОБА_3 від 27.07.2007 року, в цій розписці не визначений строк (термін) виконання ОСОБА_9 свого обовязку щодо повернення ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 250 000,00 дол.США.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що умовами укладеного 27.07.2007 року між позикодавцем ОСОБА_1 і позичальником ОСОБА_3 договором позики строк (термін) виконання позичальником свого обовязку щодо повернення суми позики за цим договором не встановлений.

Позивач стверджує, що 05.06.2010 року він звернувся до ОСОБА_3. з вимогою щодо повернення отриманої останнім від нього 27.07.2007 року суми позики у розмірі 250 000,00 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на 03.06.2010 року (1дол.США = 7,9556грн.) складає 1 981 400,00 грн., що не заперечується в суді представником ОСОБА_3 ОСОБА_5, а отже у відповідності до ч.2 ст.530 ЦК України ОСОБА_3 повинен був виконати свій обовязок щодо повернення цієї суми позики ОСОБА_1 у семиденний строк від дня предявлення ним такої вимоги.

Проте на день розгляду судом даної справи ОСОБА_3 ще не виконав цей свій обовязок, що не заперечується в суді його представником ОСОБА_5

Укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 договір позики забезпечений порукою ОСОБА_2, про що 03.06.2010 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений договір поруки, оригінал якого приєднаний судом до матеріалів справи.

Згідно п.1 цього договору поруки, предметом цього договору є виконання поручителем зобовязань по сплаті кредитору трьох процентів річних від несвоєчасно виплаченої суми, передбачених ст.625 ЦК України, по грошовому зобовязанню у сумі 250 000,00 дол.США, що за курсом НБУ на день укладення цього договору складає 1 981 400,00 грн., отриманих боржником ОСОБА_3 від ОСОБА_1 згідно розписки ОСОБА_3 від 27.07.2007 року.

Пункт 2 цього договору поруки передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання божником зобовязання, зазначено в п.1 цього договору, на суму, яка дорівнює 50,00 грн.

У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.553-554 ЦК України боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частина 2 статті 553 ЦК України встановлює, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Виходячи з умов вищевказаного договору поруки, суд вважає, що позивач має право вимагати від поручителя ОСОБА_2 сплати 3% річних від суми боргу за укладеним між позивачем і відповідачем ОСОБА_3 договором позики від 27.07.2007 року за час прострочення виконання позичальником свого грошового зобовязання за цим договором позики з 05 по 08 червня 2010 року, що складає 488,50 грн., лише в межах суми у розмірі 50,00 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд розподіляє між відповідачами понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати наступним чином : стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати, повязані зі сплатою ним судового збору в сумі 1 649,00 грн., стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені ним судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 51,00 грн., та стягує солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 120,00 грн., повязані з оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного і керуючись ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України, ст.ст.16,524,526,530,533,554,625, 1046,1047,1049,1050 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 27 липня 2007 року у розмірі 1 981 400 (один мільйон девятсот вісімдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп. і судові витрати в сумі 1 649 (одна тисяча шістсот сорок девять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50 (пятдесят) грн. 00 коп. за порушення виконання грошового зобовязання ОСОБА_3 за укладеним між ним і ОСОБА_1 договором позики від 27 липня 2007 року, забезпеченим укладеним між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 договором поруки від 03 червня 2010 року, і судові витрати в сумі 51 (пятдесят одна) грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

У задоволені решти частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Н.А.Ільченко

19.07.2010