Носівський районний суд Чернігівської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Носівка 27 квітня 2010 р.

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Драбиноги С.М.,

з участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, відповідача, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відновлення межі,

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 25 червня 1975 року він придбав старий будинок № 82 по вулиці Ніжинський шлях (колишня назва Стратілата) в м. Носівка Чернігівської області. На підставі рішення правління колгоспу ім. Кірова від 23 червня 1975 року йому (позивачу) надали в користування земельну ділянку розміром 0,15 га. Пізніше він побудував новий будинок та 12 серпня 1989 р. отримав свідоцтво на право власності на житловий будинок. З тих пір між ним та відповідачем виникають спори з приводу межі. Близько 20 років тому він та відповідач збудували від вулиці по межі деревяні паркани. Відповідач переміщує межу в глиб його земельної ділянки. В 2005 році він вирішив приватизувати земельну ділянку, замовив виготовлення технічної документації, але відповідач не підписала акт погодження межі між їхніми земельними ділянками. Позивач просив суд винести рішення, яким відновити межу між земельними ділянками, яка б являла пряму лінію і проходила з точки А від початку вулиці Ніжинський шлях до точки Б в кінці городу його (позивача) господарства і була б віддалена від стіни його (позивача) будинку на 4 м та на 4 м від стіни будинку ОСОБА_4 Позивач просив зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення дровника та деревяних стовпчиків, які встановлені на його земельній ділянці.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги з мотивів, які виклав у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, пояснила, що чіткої межі між земельними ділянками не було. Ще до того, як позивач побудував новий будинок, вона на своїй ділянці збудувала тимчасовий сарай з ракушняка. Між ними виникали часті спори, а тому від дороги і позивач і вона (відповідач) в своєму дворі збудували паркан, але не по всій довжині ділянки.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дав показання про те, що на протязі більше пятнадцяти років між сторонами існує спір за межу. Неодноразово спеціалісти міської ради виходили на місце для врегулювання конфлікту. Жодний варіант, який пропонувався сторонам не був ними прийнятий.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дав показання про те, що для врегулювання спору між сторонами з приводу межі використовувалися аерофотознімки та виготовлені на основі них геотопознімки земельних ділянок.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що позивач замовив документи для приватизації земельної ділянки. У 2005 році він (свідок) виходив на земельні ділянки, бачив межі, у присутності сторін склав схему привязки ділянки позивача. Відповідач ОСОБА_4 була присутня при проведенні замірів, не висловлювала претензій до тих меж, які зазначав позивач.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 з колишнім чоловіком ОСОБА_8 ділили майно колгоспного двору. З рішення Носівського районного суду від 18 квітня 1978 р. видно, що ОСОБА_8 виділено 1/3 частину майна колгоспного двору, стягнувши вартість грошима, стягнуто з ОСОБА_9 (відповідача по даній справі ОСОБА_4М.) 1176 крб. Будинок по вул. Стратілата, № 45 (тепер Ніжинський шлях,84) залишено за ОСОБА_9 та її дитиною. Визнано право власності на будинок № 45 по вул. Стратілата в м. Носівка за ОСОБА_9

Як встановлено в судовому засіданні 25 червня 1975 р. ОСОБА_3 придбав будинок, поряд з яким попереднім власником був закладений фундамент для будівництва нового будинку. Відповідно до рішення правління колгоспу імені Кірова від 23 червня 1975 р. ОСОБА_3 виділено земельну ділянку площею 0,15 га по вул. Стратілата, 47 (тепер Ніжинський шлях, 82) в м. Носівка біля придбаного будинку.

Відповідно до ст. 107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж, їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

З плану земельної ділянки і червоних ліній забудов від 20 січня 1978 року, яку відведено ОСОБА_3, видно, що дана земельна ділянка відведена для перебудови, на ній розташований житловий будинок та будівля, яка підлягає знесенню. На плані зазначена межа між земельними ділянками позивача та відповідача у виді прямої лінії.

З плану земельної ділянки і червоних ліній забудов від 31 травня 1974 року, яку відведено ОСОБА_9 по рішенню суду, видно, що дана земельна ділянка відділена межею у виді прямої лінії у глиб двору на відстань 28 метрів.

Сторони не виготовили технічну документацію на земельні ділянки, якими користуються тривалий час, не мають на них правовстановлюючих документів.

В судовому засіданні встановлено, що до 1989 року відповідач ОСОБА_4 на своїй земельній ділянці збудувала тимчасову будівлю з ракушняка для зберігання домашнього інвентаря.

Між сторонами виник спір щодо межі, яка розділяє їх ділянки від вулиці до кінця городу.

На протязі останніх років позивач приймав заходи до відновлення межі, про це свідчать його неодноразові звернення до землевпорядної служби міської ради, наданий суду акт комісій, що проводила перевірку заяви ОСОБА_3 по встановленню межі.

Між сторонами відсутній спір щодо межі в кінці городу позивача.

В судовому засіданні встановлено, що в 2005 р. позивач отримав дозвіл на приватизацію земельної ділянки, замовив виготовлення технічної документації на земельну ділянку розташовану по вул. Ніжинський шлях, 82 в м. Носівка. На замовлення позивача компетентною землевпорядною організацією було проведено обміри ділянки, виготовлено схему ділянки з привязкою її до системи координат.

В судовому засіданні було оглянуто викопіювання геотопознімку частини вул. Ніжинський шлях, виконане на основі аерофотознімків проведених в 1980 роках, на якому видно межу між ділянками сторін, і яка проходить по стіні тимчасової будівлі, що збудована на ділянці відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що на межу ділянки позивача та за неї виступають тимчасові господарські будівлі, які збудовані відповідачем, та знаходяться на його ділянці, що видно зі схеми привязки ділянки позивача по точках 5, 6, 78, 12 (а.с. 11).

Доводи відповідача та його представника про те, що ОСОБА_3 захопив та користується її земельною ділянкою не знайшли свого підтвердження доказами, а тому суд визнає їх не обґрунтованими.

Відповідач не надав суду доказів про те, що позивач порушив межові знаки.

Рішення Носівського районного суду від 18 квітня 1978 р., на яке відповідач посилається, як на документ, що визначає площу її ділянки, суд визнає неналежним доказом, оскільки в ньому не міститься інформація про межі між ділянками.

Зібрані та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави зробити висновок про те, що відповідач порушив межі між ділянками

Проаналізувавши та оцінивши добуті по справі докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають частковому задоволенню.

Не підлягає задоволенню вимога позивача в частині відновлення межі, яка б являла собою пряму лінію та проходила на відстані 4 м як від будинку позивача так і від будинку відповідача, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ширина земельної ділянки позивача від вулиці становить 29 м.

Позивач та відповідач не надали доказів про те, що фактично ширина їх ділянок становлять відповідно 40 та 20 м.

В плані забудови ділянки позивача зазначено, що її ширина складає 40 м.

Суд визнає неналежним доказом план забудови позивача в частині ширини ділянки, оскільки він не відповідає фактичному розташуванню ділянок та будівель.

Керуючись ст. 103, 106, 107 Земельного кодексу України ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановити між земельними ділянками № 82 та № 84 по вул. Ніжинський шлях в м. Носівка Чернігівської області межу, яка проходить:

з точки А від початку вулиці Ніжинський шлях на відстань 25,6 м до точки В, де закінчується паркан, побудований відповідачем ОСОБА_4;

з точки В по стіні тимчасової будівлі відповідача збудованої з ракушняка до точки С, яка розташована на межі в кінці земельної ділянки позивача і віддалена на 17,60 м від межі земельної ділянки № 80 по вул. Ніжинський шлях в м. Носівка Чернігівської області.

Зобовязати ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні позивачем ОСОБА_3 належною йому земельною ділянкою, з цією метою знести дровяник та деревяні стовпчики.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову в частині відновлення межі, яка б була віддалена на 4 м від стін будинків сторін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4,25 грн. сплаченого державного мита, 18,5 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення, а апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О.В.Киреєв