Апеляційний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року Колегія суддів судової палати в

цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого: Ткача 3.Є.,

Суддів: Гурзеля І.В., Бершадської Г.В.,

при секретарі Галкіній О.О.,

з участю представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_2, ОСОБА_3, адвоката

ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козівського районного суду від 06 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання Державного акту на право власності на землю недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в праві користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2010 року ОСОБА_5 пред'явила позов до ОСОБА_1 про визнання Державного акту на право власності на землю І-ТР №016620, виданого ОСОБА_1 21.01.2000 року, недійсним, посилаючись на те, що земельна ділянка, що знаходиться на масиві "Біля озера", площею 0,10 га, яка включена в Державний акт, належала в її правомірному користуванні.

У квітні 2010 року ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_5 про усунення перешкод в праві користування земельною ділянкою, що розташована на масиві "Венгерівка" за №1366, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідачка користувалася цієї земельною ділянкою на підставі рішення виконкому Козівської селищної ради від 16 лютого 1999 року про обмін земельних ділянок з її батьком ОСОБА_6, який помер 24 серпня 1999 року. Проте, дане рішення було скасовано рішенням сесії Козівської селищної ради за №1005 від 16 грудня 2009 року. Після скасування рішення про обмін земельними ділянками ОСОБА_5 продовжує користувались цією земельною ділянкою, чим чинить їй перешкоди.

Рішенням Козівського районного суду від 06 липня 2010 року вирішено: "Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання Державного акту недійсним задовольнити. Визнати частково Державний акт на право приватної власності на землю І-ТР №016620 виданий 21.01.2000 року ОСОБА_1 в частині плану зовнішніх меж ділянки №2 розміром ОДО га недійсним і повернути позивачці ОСОБА_5

В зустрічних позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в праві користуванні земельною ділянкою відмовити із-за їх безпідставністю."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_5 відмовити , а її позов до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задовольнити, посилаючись на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, в основу рішення поклав обставини, які не були доведені в судовому засіданні та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 суд виходив з того, що спірна земельна ділянка, яка зазначена в Державному акті на право власності на землю, виданого ОСОБА_1, знаходиться в правомірному котируванні ОСОБА_5

З цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи.

Так доказами про правомірне користування ОСОБА_5 спірною земельною ділянкою є рішення виконкому Козівської селищної ради №13 від 16 лютого 1999 року про проведення обміну земельними ділянками між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який проживав ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком ОСОБА_1

Даним рішенням було вирішено провести обмін земельними ділянками: ОСОБА_5 з масиву "Біля озера" площею 0,10 га на масив "Вегерівка" №1366 на площу 0,10 га, з ОСОБА_6, з масиву "Вегерівка" №1366 площею 0,10 га на масив "Біля озера" на площу 0, 10 га.

Рішенням сесії Козівської селищної ради №1005 від 16 грудня 2009 року п.9 рішення виконкому від 16 лютого 1999 року №13 про обмін земельними ділянками між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відмінено в зв'язку з тим, що на даний обмін добровільної згоди та заяви гр. ОСОБА_5 не давала.

Вищевказані рішення виконкому та селищної ради стверджують, що спірна земельна ділянка площею 0,10 га перебувала в правомірному користуванні ОСОБА_5

Передача спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 відбулась

на підставі рішення сесії Козівської селищної ради №58 від 22 червня 1999 року

за її заявою від 07 червня 1999 року, місце проживання якої вказано Шевченка,

94. "

Таким чином, з урахуванням цих обставин справи, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що користування спірною земельною до ОСОБА_7 та ОСОБА_1 перейшло на підставі рішення виконкому Козівської селищної ради №13 від 16 лютого 1999 року про проведення обміну земельними ділянками.

Вказані обставини також стверджуються довідкою Козівської селищної ради Тернопільської області від 16 квітня 2010 року.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що право користування спірною земельною ділянкою, яка включена в Державний акт на право приватної власності на землю І-ТР №016620 від 21.01.2000 року, у неї виникло не на підставі рішення про обмін, а на підставі попередніх рішень селищної ради, жодними доказами не підтверджено.

Судом також встановлено, що спірна земельна ділянка находилась у фактичному користуванні ОСОБА_5, яка згоди на обмін не давала і дізналась про нього у 2009 році під час звернення до селищної ради із заявою про приватизацію цієї землі.

Також встановлено, що ОСОБА_5 земельною ділянкою на масиві "Вегерівка" не користувалась.

Інших доказів щодо землекористування сторонами не надано.

Вищевказаним доказам у справі суд дав належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку І-ТР №016620, виданий ОСОБА_1 21.01.2000 року, в частині передачі їй земельної ділянки площею 0,10 га, порушує права та інтереси ОСОБА_5, а тому правомірно визнав його в цій частині недійсним.

Крім того, суд правомірно відмовив у позові ОСОБА_1 про усунення перешкод відповідачкою ОСОБА_5 в праві користування земельною ділянкою, що розташована на масиві "Венгерівка" за №1366, оскільки доказів про користування ОСОБА_5 цією земельною ділянкою не було здобуто.

Рішення суду є законним, обґрунтованим і підстав для його скасування

не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Козівського районного суду від 06 липня 2010 року залишити буз зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку, протягом двадцяти днів з дня проголошення, шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області ОСОБА_8