Київський районний суд м. Одеси
Справа: № 2-145U0
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2010 року

Київський районний суд

У складі судді Калашникової О.І.

При секретарі Мішанчук О.Ф.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Львівський завод телеграфної апаратури", третя особа з боку відповідача - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві про стягнення компенсації за несвоєчасну виплату відшкодування шкоди та відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом ВАТ «Львівський завод телеграфної апаратури» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна

Встановив:

ОСОБА_1 з 1991 року є інвалідом другої групи з профзахворювання і до 1.04.2001 року отримувала відшкодування шкоди внаслідок профзахворювання з ВАТ „Львівський завод телеграфної апаратури". У зв"язку з тим, що позивачка з 1992 року отримувала відшкодування шкоди не в повному обсязі, вона звернулась до суду за захистом свого порушеного права. У 2003 році на підставі судового рішення Львівський завод телеграфної апаратури перерахував розмір відшкодування за період з 1992 року по 2001 рік виходячи з коефіцієнту 2,16 і збільшив розмір щомісячних виплат. Завод не виплатив ОСОБА_1 різницю між сумою, яку сплачуваав фактично і сумою, яку належало сплачувати, тому ОСОБА_1 удруге звернулась до суду за їахистом свого порушено права. Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 5.05.2006 року з ВАТ ..Львівський завод телеграфної апаратури" стягнуто на користь ОСОБА_1 недоплату відшкодування шкоди у зв"язку з профзахворюванням за період з 1.01.1991 року по 1.04.2001 ?оку 13275,07 грн, що з урахуванням корегування складало 22245,02 грн, та сумму компенсації у :в"язку з несвоєчасними виплатами відшкодування шкоди з 1 січня 1998 року до 1 вересня 2004 :оку у розмірі 5605,6 грн. Зазначені грошові кошти ОСОБА_1 отримала повністю у квітні місяці 2007 року.

У листопаді місяці 2007 року ОСОБА_1 знову звернулась до суду з вимогами : тягнути з ВАТ „Львівський завод телеграфної апаратури" на її - позивачки - користь компенсацію за несвоєчасні виплати відшкодування шкоди за період з 1 вересня 2004 року по 1 :вітня 2007 року у розмірі 8646,08 грн, стверджуючи що відповідач повинен сплати їй омпенсацію за весь час затримки виплати заборгованості по відшкодуванню шкоди. Крім того. !очелаєва О.П. вимагає відшкодувати на її користь моральну шкоду у розмірі 20000 грн. У удовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача з позовом ОСОБА_1 не погодився і надав зустрічні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь заводу 26933,6 грн, стверджуючи, що відповідачка значені грошові кошти отримала безпідставно.

Представник Третьої особи після перерви до суду не з»явився, про час слухання справи овіщений.

Суд вислухав сторони вивчив матеріали по справі і встановив наступне: ОСОБА_1 працювала на заводі на посаді монтажниці телеграфної апаратури з 1958 року по 74 рік, отримала профзахворювання і у 1991 році їй встановлена друга група інвалідності з втратою працездатності 80%. Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 14 лютого 2003 року вівський завод телеграфної апаратури був зобов»язаний ОСОБА_1 перерахувати розмір місячного відшкодування шкоди у зв»язку з пошкодженням здоров»я на виробництві з урахуванням коефіцієнту 2,16 підвищення мінімальної заробітної плати, починаючи з 1.0" &?н;^2

Зазначене судове рішення завод виконав в частині перерахунку розміру відшкодування щомісячної шкоди, але не розрахував і не сплатив заборгованість, що виникла у зв»язку зі іенням розміру відшкодування шкоди, та компенсацію за утворену заборгованість, ням Київського райсуду м.Одеси від 5 травня 2006 року були задоволені вимоги ОСОБА_1 стягнуто з заводу на користь позивачки розмір заборгованості по виплатам та компенсацію юрену заборгованість з відшкодування шкоди у зв»язку з пошкодженням здоров»я на ництві за період з 1.01.1992 року по 1.04.2001 року - у розмірі 27850 грн. Це судове рішення виконано у квітні місяці 2007 року. Позивачка вважає, що у квітні місяці 2007 року іідач повинен був їй сплатити компенсацію за несвоєчасну виплату відшкодування шкоди у )і 14251,68 грн, а сплатив у розмірі 5605,6 грн, як розрахував експерт станом на вересень &?к; 2004 року. Завод відмовляється сплачувати компенсацію, тому ОСОБА_1 звернулась позовом до суду і вимагає стягнути з заводу на її користь 8741,45 грн, посилаючись на вок експерта та свої розрахунки. Крім того, позивачка стверджує, що адміністрація заводу о ухиляється від виконання належних їй - позивачці - грошових виплат, своєю поведінкою ється з неї, заставляє багаторазово звертатися до суду за захистом своїх прав, що завдало їй ;ні страждання. Позивачка оцінила завдану їй моральну шкоду у розмірі 20 000 грн, які вимагає стягнути з відповідача.

Представник відповідача з вимогами ОСОБА_1 не погодився і заявив зустрічні и про стягнення з ОСОБА_1 на користь заводу безпідставно отриманих грошових юсилаючись на такі доводи: ОСОБА_1 недобросовісно скористалась довідкою заводу 2.09.2003 року за №660 про розмір втраченого заробітку (в довідці була допущена іетична помилка), яка в подальшому була визнана заводом такою, що не відповідає нормам здавства. Зазначена довідка стала підставою для висновку у 2004 році судово- перської експертизи щодо розрахунку компенсації ОСОБА_1, а з урахуванням вку експертизи суд неправомірно стягнув з заводу на користь ОСОБА_1 нсацію у розмірі 27850 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди, то відповідач вважає в стині вимоги ОСОБА_1 є також безпідставними.

Дослідивши докази сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ають частковому задоволенню, а вимоги заводу задоволенню не підлягають з таких підстав: Судовим рішенням від 14.02.2003 року, яке набрало чинності і виконано відповідачем, звлено, що завод виконував розрахунок і виплачував позивачці з 1992 року по 2001 рік одування шкоди здоров»ю, завданої внаслідок професійного захворювання, з порушенням го на той час законодавства. Внаслідок неправильного нарахування і виплати, утворилась гованість заводу перед ОСОБА_1 з сум відшкодування шкоди. Компенсація за єчасну виплату сум відшкодування шкоди розрахована за період з 1.01.1998 року по 2004 року і стягнута з заводу рішенням суду 5.05.2006 року. Рішення суду завод виконав у місяці 2007 року. Як вбачається з висновку судово-бухгалтерської експертизи за 2004 рік :нсація на заборгованість по виплаті позивачці відшкодування шкоди на суму 19837,27 грн у яі 2007 року складала 5605,6 грн. Згідно з Положенням «Про порядок компенсації вникам втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати» ( інова КМУ України №1427 від 20.12.1997р. зі змінами від 23.04.1999 р.) компенсація вникам втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати диться по день фактичної виплати заборгованості. Таким чином, розмір компенсації ачці за несвоєчасні виплати відшкодування шкоди належить розрахувати станом на 2007 року. Такий розрахунок викладено у висновку судово-економічної експертизи від 009 року. Згідно з розрахунками позивачки і висновком експерта - станом на 1.04.2007 року р компенсації складав 14347,05 грн. З урахуванням виплаченої компенсації 5605,6 грн, завод ієн сплатити ОСОБА_1 - 8741,45 грн.

Щодо вимог позивачки в частині відшкодування моральної шкоди, суд погоджується з (ами представника відповідача про безпідставність і необґрунтованість вимог ОСОБА_1 іро стягнення з заводу на її користь 20000 грн на відшкодування моральної шкоди. У даному (ку не доведена вина відповідача в спричиненні шкоди, відсутні докази наявності інного зв»язку між діями адміністрації заводу і станом здоров»я позивачки.

Суд вважає також безпідставними і вимоги заводу, тому як виплати на суму 26933,6 грн на відшкодування шкоди у зв»язку з профзахворюванням відповідач зробив ОСОБА_1 на іідставі судових рішень, що набрали чинності. Крім того, на обґрунтування своїх вимог ' представник відповідача посилався на норми цивільного права, в той час, як між сторонами і,виникли правовідносини, що регулюються нормами трудового законодавства.

Керуючись ст..213-215 ЦПК України суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого Акціонерного товариства «Львівський завод телеграфної апаратури» на користь ОСОБА_1 8741 грн 45 коп (вісім тисяч сімсот сорок одну грн.).

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

Відкритому Акціонерному товариству «Львівський завод телеграфної апаратури» ідмовити у задоволенні позову до ОСОБА_1 про повернення безпідставно абутого майна.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд Одеси протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І.Калашнікова