Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-2274/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

попередньо розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання,

в с т а н о в и в:

Сторони одружені з 16.11.2007 р., шлюб зареєстрований Комунарським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 104.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний момент проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши в заяві, що в даний час вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, він не надає матеріальну допомогу на утримання дитини і просила стягнути з нього аліменти на її користь у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову в суд, до повноліття дитини.

Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь кошти на своє утримання у розмірі 1/6 частини його доходів, у зв'язку з тим, що вона на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, і потребує матеріальної допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина та на утримання позивачки, просить розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі.

Відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Однак з пояснень позиваки видно, що в даний час вони фактично припинили спільне проживання, відповідач у добровільному порядку не надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини.

Дитина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу).

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, суд, у відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України враховував матеріальне становище дитини, відсутність у неї інших доходів, а також матеріальне становище платника, відсутність у нього інших утриманців і вважає, що він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини заробітку, яка не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, у даний час позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, потребує матеріальної допомоги. Відповідач не утримує її.

На підставі ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3-х років.

Такі кошти стягуються у частковому відношенні від заробітку або у твердій грошовій сумі.

Суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини його доходів.

Стягнення коштів на утримання позивачки почати робити з моменту подачі позову в суд з 02.03.2010 р. і до 15.11.2011 р., або до зміни матеріального стану сторін.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню держмито в доход держави в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісяця, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.03.2010 р. і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 02.03.2010 р. і до 15.11.2011 р.

Рішення в цій частині піддати негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави держмито в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: