АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-2694/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого Ремеза В.А.

Суддів Прозорової М.Л., Сіромашенко Н.В.

при секретарі Лещинській О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2010р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним і визнання права власності на 9/17 частин житлового будинку, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.01.2010р. позов ОСОБА_3 було задоволено та визнано недійсним договір дарування 9/17 частин житлового будинку №164, з надвірними будівлями по вул. Степовій в м. Нікополі Дніпропетровської області від 02.09.2002р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 зареєстрований в реєстрі №1905.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 9/17 частин житлового будинку з надвірними будівлями №164, по сул. Степовій в м. Нікополі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, і ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на те, що рішення суду винесено з неповним з'ясуванням обставин по справі, та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині правового обґрунтування зміні з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2002р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування, згідно якого ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 9/17 частин житлового будинку №164 з надвірними будівлями, по вул. Степовій в м. Нікополі, і про укладення вказаного договору позивачу стало відомо в 2007р.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції прийшов до висновку, що зазначений договір дарування слід визнати недійсним на підставі ст. 55 ЦК України (в редакції 1963р.), оскільки ОСОБА_4 на час укладення угоди за станом свого здоров'я не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з цим як вбачається з матеріалів справи рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2008р. на підставі висновку судово-психіатричної експертизи від 09.10.2008р., ОСОБА_4 визнано недієздатним з 2000р. /а.с.50-51/.

Відповідно до вимог ст. 52 ЦК України (в редакції 1963р.), недійсною є угода, укладена громадянином, визнаним недієздатним через душевну хворобу або недоумство. До такої угоди застосовуються наслідки, передбачені статтею 51 цього Кодексу.

Враховуючи встановленні рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2008р. обставини щодо часу, з якого визнано ОСОБА_4 недієздатним, та положення ст. 52 ЦК України (в редакції 1963р.), колегія суддів вважає, що договір дарування, згідно якого ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 9/17 частин житлового будинку з надвірними будівлями №164, по сул. Степовій в м. Нікополі, слід визнати недійсним з підстав, передбачених ст. 52 ЦК України, оскільки на час укладення угоди ОСОБА_4 вже був недієздатним.

Оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 з підстав передбачених ст. 55 ЦК України, тоді як виниклі між сторонами правовідносини регулюються ст. 52 вказаного Кодексу, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про визнання угоди дарування недійсною, в частині правового обґрунтування задоволення вимог підлягає зміні на підставі п.4, ст. 309 ЦПК України, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2010р. в частині правового обґрунтування задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним і визнання права власності на 9/17 частин житлового будинку, змінити.

В іншій частині рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2010р. залишити без змін.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців, з моменту проголошення.

Судді: