Апеляційний суд Тернопільської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого: Міщія О.Я.,

Суддів: Ткача З.Є., Хоми М.В.,

при секретарі Галкіній О.О.,

з участю ОСОБА_1, представника

комунального закладу "Тернопільська міська

поліклініка" ОСОБА_2, Тернопільської міської

ради -ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу "Тернопільська міська поліклініка", третя особа Тернопільська міська рада, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2010 року ОСОБА_1 пред'явив позов до Комунального закладу "Тернопільська міська поліклініка" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач посилався на те, що працював у відповідача на посаді лікаря -невропатолога і наказом №17 від 18 лютого 2010 року незаконно був звільнений з займаної посади, оскільки заяви про звільнення не подавав, а інших підстав для звільнення не було.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 липня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Вставлено, що ОСОБА_1 працював головним лікарем Медико-санітарної частини ВАТ Тернопільський комбайновий завод" (МСЧ ВАТ "ТеКЗ"), перейменованого в комунальний заклад 'Тернопільська міська поліклініка".

Наказом №64 від 01 жовтня 2008 року "Про зміни в штатному розкладі" головному лікарю ОСОБА_1, у зв'язку з виробничою необхідністю, дозволено суміщення на 0,5 ставки посади лікаря-невропатолога в межах робочого часу.

Наказом №36 від 19 листопада 2009 року ОСОБА_1 звільнено від виконання обов'язків головного лікаря МСЧ ВАТ "ТеКЗ" з 19 листопада 2009 року за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, п.1 ст.41 КЗпП України.

Наказом №17 від 18 лютого 2010 року пункт 2, ОСОБА_4 звільнено з посади лікаря-невропатолога з 17 лютого 2010 року і цим же наказом на цю посаду прийнято іншого працівника. Наказом №17/1 від 18 лютого 2010 року в наказ внесені зміни і п.2 викладено в новій редакції, згідно якого ОСОБА_1 звільнено з 18 лютого 2010 року.

Відмовляючи в поновлені на роботі на посаду лікаря -невропатолога суд першої інстанції виходив з того, що позивач на посаді лікаря-невропатолога працював по сумісництву, а тому його звільнення у зв'язку з прийняттям на цю посаду іншого працівника відповідає вимогам ст. 43-1 КЗпП України.

З цим висновком суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Як вбачається з вищевказаних наказів, ОСОБА_4, поряд з своєю основною роботою головного лікаря, з 01 жовтня 2008 року виконував додаткову роботу за посадою лікаря-невропатолога, передбачувану в штатному розкладі (0,5 ставки).

Згідно наказу №64 від 01 жовтня 2008 року ОСОБА_1 дозволено суміщення посади лікаря-невропатолога в межах робочого часу.

На період виконання ОСОБА_1 основної роботи додаткова робота по суміщенню професій носила тимчасовий характер.

Після припинення основної роботи позивач залишався на посаді лікаря-невропатолога згідно штатного розкладу, а тому з цього часу робота на цій посаді не могла вважатись додатковою по суміщенню посад.

Колегія суддів вважає, що до трудових правовідносин, які виникли після звільнення його з основної роботи, слід було застосувати правила встановлені ст. З 9-1 КЗпП України, згідно якої, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Оскільки після звільнення позивача з посади головного лікаря посада лікаря-невропатолога стала для нього основною роботою на невизначений строк, він не міг бути звільнений з неї з підстав зазначених в ст. 43-1 КЗпП України, у зв'язку з прийняттям на цю посаду іншого працівника.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 за виконання обов'язків лікаря-невропатолога незаконно отримував 0,50 ставки, оскільки згідно Наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України від 5 жовтня 2005 року №308/519 "Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та умов соціального захисту", він мав право до 25 відсотків посадового окладу лікаря відповідної спеціальності, колегія суддів не бере до уваги, оскільки розмір доплат не впливає на характер спірних правовідносин, які виникли після його звільнення з основної посади.

Висновки суду про те, що позивач обов'язки лікаря-невропатолога виконував за сумісництвом і ці обов'язки виконував після основного робочого часу, про що надав графіки обліку використання робочого часу за цей період, колегія суддів також до уваги не приймає, оскільки вони суперечать наказу №64 від 01 жовтня 2008 року, згідно якого позивачу було дозволено суміщення посади лікаря-невропатолога в межах робочого часу, та поясненням самого позивача, який пояснив, що обов'язки лікаря-невропатолога виконував впродовж робочого дня, а не після закінчення роботи головного лікаря, як це зазначено в графіках.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку що звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-невропатолога відбулось з порушенням норм трудового законодавства, рішення суду, який було відмовлено в поновлені на цю роботу є незаконним

В зв'язку з цим рішення суду слід скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 і поновити його на роботі з 19 лютого 2010 року та виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 19 лютого 2010 року по 09 листопада 2010 року.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100, колегія обчислює середній заробіток за час вимушеного прогулу із заробітної плати за два місяці жовтень, листопад 2009 року, оскільки позивачу з 31 грудня 2009 року була надана відпустка за попередні роки і до дня свого звільнення позивач до виконання обов'язків лікаря-невропатолога він не приступав.

Згідно розрахунку сума заробітної плати за час вимушеного прогулу становитиме 5454 (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) грн 16 коп. Керуючись ст.ст. 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16 липня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити на роботі ОСОБА_1 в комунальному закладі "Тернопільська міська поліклініка" на посаді лікаряневропатолога із неповною зайнятістю (0,5 ставки) з 19 лютого 2010 року.

Стягнути з комунального закладу "Тернопільська міська поліклініка" на користь ОСОБА_1 5454 (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) грн. 16 коп. за час вимушеного прогулу.

Рішення колегії набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області ОСОБА_5