ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-1456/10
провадження № Б/н 1071
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

Головуючого судді Кириченко Н.О.

при секретарі Лагнюк О.М., Столярець І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні позивач та представник позивача, позовні вимоги-підтримали, просили їх задовольнити. Пояснили суду, що 30.09.2004року між позивачем та відповідачем було укладено, в письмовій формі, договір позики. Згідно даного договору позивач передав відповідачу в борг 79500гривень строком до 01.09.2005року. Гроші відповідач брала для придбання квартири, але в призначений строк 01.09.2005року їх не провернула.

Пояснили в судовому засіданні, що вказані кошти були передані 19.09,2004.року позивачем в присутності відповідачки та за вказівкою відповідачки її знайомому ОСОБА_4 в замін на оформлений на імя відповідачки договір доручення № 131/82 від 19.09.2004року. Перед передачею коштів відповідач обіцяла повернути їх , а у випадку якщо у неї не буде коштів обіцяла продати придбану квартиру та розділити кошти в пропорції до вкладених з позивачем. Однак коли виявилося, що знайомий відповідачки ОСОБА_4- шахрай, і фірма „ Анна працівником якої він представлявся не має відношення до квартири яку хотіла придбати відповідачки , остання стала уникати зустрічей з відповідачем та говорити про те, що в руки грошей не отримувала.

У звязку з цим позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 79 500 гривень, судові витрати в сумі і1 426 гривень 25 коп., а всього 80 926 гривень 25 коп.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона мала намір купити квартиру однак в неї не вистачало коштів на її придбання, а тому вона попросила відповідача надати їй кошти , вона пропонувала йому вкласти свої кошти, а потім, коли квартира буде побудована вони її продадуть і прибуток розділять в частках. Відповідач погодився на таку пропозицію і надав кошти . Однак вона особисто не отримувала в нього кошти, а відповідач надав їх в її присутності особі якувона представила йому як службову особу ТОВ „ Анна „ ОСОБА_4. ОСОБА_4 в свою чергу в замін на гроші надав документи на її імя , а саме договір доручення № 131/82 від 19.09.2004 року . Згодом виявилося, що фірма „ Анна не має жодного відношення до квартири яку вона мала намір придбати. Договір позики вона написала згодом, щоб заспокоїти позивача. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідачка ніколи у позивача не позичала та особисто не отримувала, гроші в розмірі 79 500 гривень, позивач сам віддав їх невстановленій особі ОСОБА_4 .

Вироком Соломянського районного суду м. Києва по кримінальній справі відносно ОСОБА_5 за ч. 3, 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364,ч.2 ст. 366КК України було встановлено, що відповідачка проходить як, потерпіла особа по даній справі оскільки ОСОБА_5 вступив у злочинну змову із невстановленою особою ОСОБА_4 з метою заволодіння коштами у особливо великих розмірах та ввівши в оману позивача та відповідач заволоділи грошима.

Також представник відповідача пояснила, що відповідачка підписала «Договір займи грошей» під тиском та впливом тяжких обставин, вже після того коли зрозуміли, що їх із позивачем ошукали, а тому просять відмовити позивачу в задоволенні позову в повному

обсязі

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані докази, оглянувши матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_5 M.Ї за ч. 3, 4 , ст. 190, ч. 2 ст. 364,ч. 2 ст. 366КК України судом встановлено слідуючі факти відповідні до них правовідносини:

Відповідач ОСОБА_3 мала намір придбати квартиру у ТОВ Науковій Виробничій Фірмі «Анна» з якою уклала договір та внесла завдаток, вказана обставина не оспорюється сторонами . Коштів на придбання квартири у відповідачки не вистачало. Відповідач звернулася до позивача з проханням позичити кошти для придбання квартири. Відповідач погодився та надав відповідачці кошти в сумі 79 500 гривень.

Судом встановлено і той факт , що в день передачі грошей 19.09.2004року позивач, передав гроші в сумі 79 500 гривень за проханням відповідачки та за її вказівкою знайомому відповідачки ОСОБА_4 , а останній в замін отриманих коштів , відав копії правовстановлюючих документів ТОВ Науковій Виробничій Фірмі «Анна» та договір доручення № 131/82 від 19.09.2004рок на імя відповідачки.

Через певний час позивач та відповідач зрозуміли, що ТОВ Науковій Фірмі «Анна»не має відношення до інвестованої відповідачкою квартири.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3, 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364,ч. 2 ст. 366КК України вирок по якій було винесено 29.12.2006року Соломянським районним судом м. Києва, відповідачка була визнана потерпілою від злочину скоєного ОСОБА_5 разом із невстановленою особою (як стверджує відповідач ОСОБА_4М.) матеріали відносно невстановленої особи (як стверджує відповідачка ОСОБА_4М.) виділені в окреме провадження.

У звязку з тим, що директор ТОВ Наукова Виробнича Фірма «Анна» ОСОБА_5 разом із невстановленою особою ( як стверджує відповідач ОСОБА_4М.) підробили документи, відповідачка не змогла придбати квартиру за яку внесла повну оплату.

Вироком Соломянського районного суду м. Києва від 29.12.2006року відповідачці відшкодовано кошти які вона передавала по договору завдатку № 3 від 07.07.2004року за квартиру АДРЕСА_1 засудженому ОСОБА_5. 07.07.2004 року

Відповідачка 31.09.2005року в рахунок забезпечення отриманих коштів 19.08.2004 року в сумі 79 500 у позивача для придбання квартири, підписала «Договір займу грошей» згідно якого мала повернута боргу до 01.09.2005року ( а.с.62).

В строк до 01.09.2005року відповідачка не виконала умови укладеного договору.

Даний договір відповідачка не оскаржувала не заперечувала факту підписання вказаного договору . Посилання позивачки та її представника на те, що договір був підписаний під тиском, та впливом тяжких обставин не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні , оскільки відповідач не зверталася до правоохоронних органів з будь якими заявами щодо неправомірних дій позивача.

Згідно ст. 1046ЦК України «За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,

визначених родовими ознаками

Згідно ч. 2 ст. 1047ЦК України « на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної

Згідно ч. І ст. 1049ЦК України «Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи те, що в судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач отримала суму грошей та станом на сьогоднішній день, всупереч вимозі «Договору займу грошей» не повернула їх - то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, посилання відповідача та її представника на те, що особисто відповідач не отримувала в руки гроші від позивача оскільки останній передав їх за її вказівкою ОСОБА_4 не можуть бути покладені в основу рішення суду, оскільки дій вчинені позивачем щодо передачі коштів були ним вчинені у присутності самої відповідачки та за її особистою вказівкою, а не лише згодою, і як наслідок передачі коштів було отримано договір доручення № 131/82 від 19.09.2004року на імя відповідачки. Задовольняючи позовні вимоги позивача суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню і сума судових витрат понесених позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 84, 88, 208, 212, 213, 215, 218,224 226ЦПК України та на підставі ст.ст. 1046, 1047, 1049ЦК України

В И Р ІШИВ

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в ранок заборгованості 79 500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок повернення судових витрат 1426 гривень 25 коп.

А всього стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 80926 гривень 25 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження проягом десяти днів дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через районний суд.