Апеляційний суд Кіровоградської області
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних

справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого судді - Кіселика С.А.

Суддів - Суржика М.М., Франко В.А.

при секретарі - Липі А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги особі яка має статус «Дитина війни», -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області в якому просив стягнути недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни та зобов'язати відповідача нарахувати йому, як особі яка має статус «Дитина війни», недосплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 2006 - 2008 років.

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Зобов'язав Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ч.І ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за 2008 рік з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, керуючись законодавчо визначеним розміром пенсії за віком, встановленого на час виплати у період липня - грудня 2007 року, травня -грудня 2008 року. В задоволені інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційний скарзі Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції встановив, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року та має статус «Дитини війни», що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

З врахуванням встановлених обставин справи та з посиланням на ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 №6-рп та від 22.05.2008 року №10-рп, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позову, а апеляційну скаргу вважає необгрунтованою виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови в позові з підстав відсутності бюджетних асигнувань на виплату соціальної надбавки дітям війни не можуть бути прийняті до уваги, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів яке базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Право на отримання державної соціальної допомоги позивач має, а визначення джерел, з яких будуть здійснюватися такі виплати віднесено до компетенції органів законодавчої та виконавчої влади. Відсутність такого визначення не є перешкодою для захисту порушеного права позивача.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - відхилити.

Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді