№ 2-144/2010 рік
25 травня 2010 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Россолова В.В.,
за участю секретаря судового засідання Онацької В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, третя особа ОСОБА_3,
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечували проти обовязку відповідача відшкодувати позивачеві завдані матеріальні збитки, однак не погоджувалися з їх розміром.
За клопотанням позивача ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_5 14 січня 2010 року по справі була призначена судова авто-товарознавча експертиза з метою визначення фактичного розміру матеріальних збитків, завданих позивачеві. 6 квітня 2010 року матеріали справи було повернуто до суду без виконання, оскільки позивачем ОСОБА_2 не було проведено оплати експертизи.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_1, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.
Суд, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову через наступне:
Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АХС 092043, ОСОБА_1 належить легковий універсал-В Хонда-ФР-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 /а.с. 6/.
Як вбачається з постанови судді Зміївського районного суду Харківської області від 28 квітня 2009 року, 8 квітня 2009 року, о 23 год. 30 хв. на підїзді до залізничної станції с. Совхозна Зміївського району Харківської області, ОСОБА_2, керуючи власним автомобілем марки Міцубісі-Лансер, реєстраційний номер НОМЕР_3, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням і допустив зіткнення з автомобілем Хонда ФР-В,
реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
ОСОБА_2 за вказані порушення правил дорожнього руху було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі було закрито на підставі ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення /а.с. 7-10/.
Згідно постанови судді апеляційного суду Харківської області від 26 травня 2009 року, постанову Зміївського районного суду Харківської області від 28 квітня 2009 року залишено без змін /а.с. 11-12/.
Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В силу ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Таким чином, вина відповідача ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачеві автомобіль, встановлена судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили та доказуванню не підлягає.
Наявність такої вини, відповідно до Закону, тягне за собою наслідки по відшкодуванню спричинених матеріальних збитків, а тому суд вважає за необхідне дослідити докази в частині наявності та розміру матеріальних збитків.
Даний звіт складено уповноваженою на те особою, під час розгляду справи в суді відповідач не спростував висновки, викладені в ньому, в звязку з чим вони приймаються судом, як належне підтвердження розміру завданих позивачеві матеріальних збитків.
Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Як пояснили під час розгляду справи в суді третя особа ОСОБА_3 та представник позивача адвокат ОСОБА_4, із заявою про проведення експертизи позивач звернулася до ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_6 12 серпня 2008 року. Після того, як автомобіль було оглянуто експертом, його у вересні 2008 року, тобто до складання висновку експерта, було відремонтовано.
Оскільки з вини відповідача ОСОБА_2 позивачеві, як власникові майна, були спричинені матеріальні збитки, вони підлягають відшкодуванню.
Також з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтвердженні збитки, понесені нею при отриманні висновку спеціаліста-автотоварознавця № 6437 від 15 жовтня 2008 року в розмірі 417,33 грн..
Згідно зі ст. 23 ЦК України, підставою для відшкодування моральної шкоди є порушення прав особи, при цьому моральна шкода може полягати: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна.
У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
При визначенні розміру моральної шкоди, яку належить стягнути з відповідача на користь позивача, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких зазнала ОСОБА_1 внаслідок пошкодження її майна, принципу розумності та справедливості, та вважає розумним і достатнім розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1500 грн., через що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати по справі, а саме: сплачену суму судового збору пропорційну задоволеним позовним вимогам в розмірі 359,17 грн.; 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; витрати на правову допомогу в розмірі 750 грн..
Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 417 (чотириста сімнадцять) грн. 33 коп. витрат, повязаних з отриманням висновку спеціаліста-автотоварознавця № 6437 від 15 жовтня 2008 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 750 (сімсот пятдесят) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 359 (триста пятдесят девять) грн. 17 коп. судового збору та 30 (тридцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: