Біляївський районний суд Одеської області
Справа № 2-2316/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2010 року

Біляївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судці - Калінюк Р.Б.

при секретарі - Самоловій Д.В.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить встановити факт прийняття спадщини його батьком ОСОБА_2 після смерті його батька (діда ОСОБА_1) ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити факт прийняття спадщини ним після смерті його батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, та визнати за ним право власності на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48,3 кв.м, житловою площею 25,2 кв.м. - літера «А», з надвірними спорудами: сарай - літера «Б», вбиральня - літера «В», цистерна - «І», огорожа - «№ 1».

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що в вересні 2010 року звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, однак нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадщини, в зв'язку з тим, що ним пропущено строк на прийняття спадщини, відсутній документ, підтверджуючий факт прийняття спадщини його батьком ОСОБА_2 після смерті його батька (діда позивача) ОСОБА_3, а також свідоцтво про право власності на житловий будинок було видано на ім'я ОСОБА_3 після його смерті. Нотаріусом було рекомендовано позивачу звернутися до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини його батьком ОСОБА_2 після смерті його батька (діда позивача) ОСОБА_3, встановлення факту прийняття спадщини позивачем після смерті батька ОСОБА_2, а також визнання за позивачем права власності на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач у попередньому судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав і пояснив, що на момент смерті спадкодавця він був неповнолітнім, в зв'язку з чим не мав можливості оформити спадкове майно, в теперішній час він є повнолітньою особою та бажає мати можливість розпоряджатись належним йому

1

майном, як це передбачено ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України. Однак, існують перешкоди, які не дають йому можливості оформити право власності на спадкове майно в Біляївській державній нотаріальній конторі Одеської області, в зв'язку з чим він звернувся з позовом до суду.

Представник відповідача до попереднього судового засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, якою він позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю та просив справу розглянути у його відсутність.

Вислухавши пояснення позивача та вивчивши заяву відповідача про визнання позову, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про народження (повторного) від 08.09.2010 р. серія НОМЕР_1, є сином ОСОБА_2 (а.с.7).

ОСОБА_2, згідно із відомостями, які містяться у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження № 1 від 08.09.2010 року, є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.8-9).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 12.08.1997 року, серія НОМЕР_2, дід позивача - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

На момент смерті, згідно із записом в погосподарській книзі № 18 особистий рахунок НОМЕР_3, стор. 53 за 1980 рік (а.с.21-26) та технічного паспорту від 10.12.2007 року (а.с.13-17), дід позивача - ОСОБА_3 був власником житлового будинку загальною площею 48,3 кв.м, з надвірними спорудами, що знаходились за адресою: АДРЕСА_1, що також підтверджується довідкою Усатівської сільської ради від 09.09.2010 р. № 916 (а.с.11). Крім того, на ім'я ОСОБА_3 на підставі запису в погосподарській книзі № 18 виконкомом Усатівської сільської ради 05.06.2008 року також було видано Свідоцтво НОМЕР_4 про право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Під час життя та після смерті діда позивача, його батько та бабка позивача починаючи від народження та до смерті були прописані та проживали у будинку АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_3 Це підтверджується відмітками в домовій книзі для прописку громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_1 (а.с.23-24), довідками виконкому Усатівської сільської ради від 09.09.2010 р. № 1861 (а.с.27), № 1866 (а.с.30) та від 16.09.2010 р. № 974 (а.с.20).

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_3 помер до набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, то правовідносини щодо реалізації його спадкоємцями права на спадщину, відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК 1963 р.), так як спадщина відкрилась та була фактично прийнята ОСОБА_1 до набрання чинності ЦК України 2003 року, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 524 ЦК 1963 р. встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК 1963 р.).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст.527 ЦК 1963р.).

Відповідно до положень ст. 548 ЦК 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В свою чергу згідно із ст. 525 ЦК 1963 р., часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 і ч.2 ст. 549 ЦК 1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та такі дії були вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже судом встановлено, що відповідно до норм чинного на той час законодавства, батько та бабка позивача стали спадкоємцями майна ОСОБА_3 за законом в рівних долях, придбали спадщину, вчинивши дії по її прийняттю, так як з моменту відкриття спадщини фактично вступили в управління та володіння спадковим майном - що є підтвердженням факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті його батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тобто, будинок АДРЕСА_1, належав батькові та бабці позивача з моменту смерті його діда.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.09.2001 р. серія НОМЕР_5 (а.с.19).

Після смерті батька позивача, він та його бабка були зареєстровані, проживали та господарювали у будинку АДРЕСА_1, протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини фактично вступили у володіння цім спадковим майном. У зв'язку з цим позивач та його бабка набули право власності на частку батька позивача у зазначеному будинку в рівних долях, як спадкоємці за законом.

Факт прийняття позивачем та його бабкою спадщини після смерті ОСОБА_2 також підтверджується відмітками в домовій книзі для прописку громадян, що мешкають в буд. АДРЕСА_1 (а.с.25-26), довідками виконкому Усатівської сільської ради від 09.09.2010 р. № 1864 (а.с.28) № 1866 (а.с.З0) та від 16.09.2010 р. № 974 (а.с.20).

Після цього, 26.08.2002 р. бабка позивача - ОСОБА_4, також: померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.08.2002 року серія НОМЕР_6 (а.с.20).

Відповідно до ч. 2 ст. 529, ч. 1 і ч. 2 ст. 549 ЦК 1963 р., враховуючи викладені вище обставини, а також відсутність інших спадкоємців за законом та заповітом, позивач після смерті спадкодавців вступив в володіння будинком, в якому мешкала його родина, та став його єдиним власником.

Проте, як неповнолітня особа, позивач не мав необхідного обсягу дієздатності для управління цим майном, а тому здійснював це через свого опікуна ОСОБА_5, призначеного на підставі рішення виконавчого комітету Усатівської сільської ради від 02.10.2002 р. № 129 (а.с.31).

В вересні 2010 року позивач звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про оформлення спадщини після смерті його батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, однак нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадщини (а.с.32), в зв'язку з тим, що ним пропущено строк на прийняття спадщини, відсутній документ, підтверджуючий факт прийняття спадщини його батьком ОСОБА_2 після смерті його батька (діда позивача) ОСОБА_3, а також свідоцтво про право власності на житловий будинок було видано на ім'я ОСОБА_3 після його смерті. Нотаріусом було рекомендовано позивачу звернутися до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини його батьком ОСОБА_2 після смерті його батька (діда позивача) ОСОБА_3, встановлення факту прийняття спадщини позивачем після смерті батька ОСОБА_2, а також визнання за позивачем права власності на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, факт прийняття спадщини позивачем після смерті його батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, є за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48,3 кв.м, житловою площею 25,2 кв.м. - літера «А», з надвірними спорудами: сарай - літера «Б», вбиральня - літера «В», цистерна - «І», огорожа - «№ 1».

Керуючись ст.ст. 10,11, 60,130,174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 527, 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, ст.ст. 316, 317, 319, 328, 392 Цивільного кодексу України, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті його батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті його батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48,3 кв.м, житловою площею 25,2 кв.м. - літера «А», з надвірними спорудами: сарай - літера «Б», вбиральня - літера «В», цистерна - «І», огорожа - «№ 1».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Р.Б.Калінюк