Справа № 2-38/2010
Провадження № без номера провадження
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2010 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ХИМЕНКО І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 (далі заявник, позивач, ОСОБА_1Ю.) до ОСОБА_3 (далі відповідач, ОСОБА_3І.) про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2009 р. у Новомиргородський районний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Заявник вказала, що із серпня 2007 р. сторони перебувають у шлюбі, під час якого 06.12.2007 р. народився син ОЛЕКСАНДР та 29.11.2008 р. придбали домоволодіння по провул. Дзержинського, 2 у с. Турія, Новомиргородського району Кіровоградської області загальною вартістю 111.354 грн.

Оскільки з вересня 2009 р. вони припинили спільне проживання через неналежну поведінку відповідача та після розірвання шлюбу неспроможні поділити спільне майно подружжя у добровільному порядку, на підставі ст. ст. 69-70, 104-105, 110 СК України, ст. ст. 355, 368-369, 372 ЦК України просить суд:

розірвати шлюб;

поділити спільно придбане майно порівну, виділивши позивачці ? частину спірного домоволодіння без визначення частки у натурі на загальну суму 55.677 грн.;

стягнути із відповідача на користь заявника судові витрати у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали власні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у суді визнав позов повністю.

Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому розяснені.

Заслухавши пояснення сторін та безпосередньо дослідивши докази в справі: показання свідків, ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких підстав.

Згідно вимогам чинного на час надбання спільного майна законодавства:

СК України:

ч. 1 ст. 69 Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

ч. 1 ст. 70 У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної

власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними,

якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним

договором.

ЦК України:

ч. 3 ст. 368 майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом;

ч. 1 ст. 370 співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності;

ч. 2 ст. 372 у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Як витікає із пояснень сторін та наданих документів, вони із серпня 2007 р. перебувають у шлюбі, під час якого 06.12.2007 р. народився син ОЛЕКСАНДР та 29.11.2008 р. придбали домоволодіння по провул. Дзержинського, 2 у с. Турія, Новомиргородського району Кіровоградської області загальною вартістю 111.354 грн.

За правилами ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В судовому засіданні безспірно зясовано, що сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки із вересня 2009 р. через неналежну поведінку відповідача.

Згідно свідоцтву про укладення шлюбу 04.08.2007 р. між ними було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, внаслідок якого у 06.12.2007 р. народилася дитина.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд безспірно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Суд вважає викладені мотиви розлучення дійсними, що відповідають фактичним взаєминам подружжя. Шлюб потрібно розірвати, оскільки судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, захисту інтересів неповнолітніх дітей або одного з подружжя, які б не суперечили моральним засадам суспільства, немає.

Оскільки сторони досягли згоди щодо запропонованої заявником вартості часток кожної із сторін у спільному майні подружжя, які повністю узгоджуються з наданими письмовими доказами дійсної (ринкової) вартості цього майна, суд погоджується з такою оцінкою і вважає її обєктивною.

За правилами ч. 2 ст. 372 ЦК України, ч. 1 ст. 70 СК України суд прийшов до висновку, що у даному випадку частки майна дружини та чоловіка повинні бути рівними.

Окрім пояснення сторін, вище згадані обставини підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвами про укладення шлюбу та народження дитини, договором купівлі-продажу спірного домоволодіння, будинковою книгою, технічним паспортом на індивідуальний житловий будинок та іншими матеріалами справи.

Тому позов підлягає незаперечному задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, ст. ст. 79-80, 88, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України суд міркує за необхідне стягнути з відповідача на користь заявника судові витрати по сплаті судового збору у сумі 565,27 грн., на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., проведення дослідження у розмірі 353,65 грн., а всього на загальну суму 1.038 грн. 92 коп.

Окрім цього, потрібно стягнути витрати в справі, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу, тільки з відповідача, оскільки на утриманні позивача залишається неповнолітня дитина.

На підставі ст. ст. 364, 368, 370, 372 ЦК України, ст. ст. 57-63, 68-71, 73, 105 ч. 1, 110-1, 112, 114 ч. 2 СК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу і поділ майна подружжя задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та МАРКОВИЧ (родинне прізвище СЕРГАТА) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області 04 серпня 2007 року та зроблено запис за № 64, розірвати.

Вказаний шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

При реєстрації розірвання шлюбу та видачі відповідного свідоцтва стягнути з відповідача 17 (сімнадцять) гривень державного мита на користь держави. Позивача від сплати зазначеного мита звільнити.

Визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя майно на загальну суму 111.354 (сто одинадцять тисяч триста пятдесят чотири) гривні, яке складається із домоволодіння, що розташоване по провулку Дзержинського, 2 у с. Турія, Новомиргородського району Кіровоградської області.

Провести розподіл зазначеного майна між сторонами з урахуванням вартості та рівної частки кожного з подружжя в спільному майні таким чином:

Виділити у власність ОСОБА_1 ? (одну другу) частину домоволодіння по провулку Дзержинського, 2 у с. Турія, Новомиргородського району Кіровоградської області вартістю 55.677 (пятдесят пять тисяч шістсот сімдесят сім) гривень, яке належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями від 29.11.2008 р., тоді ж посвідченого приватним нотаріусом Новомиргородського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_5 і зареєстрованого у реєстрі за № 2030, без визначення частки в натурі.

Виділити ? частину домоволодіння по провулку Дзержинського, 2 у с. Турія, Новомиргородського району Кіровоградської області у власність ОСОБА_3, яке належить йому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями від 29.11.2008 р., тоді ж посвідченого приватним нотаріусом Новомиргородського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_5 і зареєстрованого у реєстрі за № 2030, без визначення частки в натурі.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь заявника ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 565,27 грн., на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., проведення дослідження у розмірі 353,65 грн., а всього на загальну суму 1.038 (одна тисяча тридцять вісім) гривень 92 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко