Справа № 2-509/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2010 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Мартинової О.М.

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо- транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що 5 жовтня 2008 року о 22 год. 05 хв. на пр. Тракторобудівників сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_5, який керував автомобілем НОМЕР_1, що належить позивачу на праві приватної власності, та ОСОБА_3, який управляв автомобілем НОМЕР_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.11.2008 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП України. Посилається на те, що під час вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав наступних пошкоджень, а саме: деформацію заднього бамперу, заднього ліхтаря, заднього правого крила, задньої лівої та передньої дівері, капота. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у добровільному порядку заходів по відшкодуванню збитків заподіяних пошкодженням автомобіля не здійснювали. Посилається на те, що за посередництвом свого чоловіка ОСОБА_6, який керуючись ст. 61 СК України здійснив оплату наданих послуг, змушена звернутися до товарної біржі «Радар» за визначенням розміру збитків заподіяних їй пошкодженням автомобілем при ДТП. Відповідно калькуляції складеної ТБ «Радар» вартість ремонту автомобіля після ДТП становить 7772,30 грн. Вартість послуг ТБ «Радар» з оцінки ремонту автомобіля після ДТП становить 550 грн. Посилається на те, що їй спричинено в результаті дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000 грн., оскільки зазнала душевних страждань як від пошкодження під час ДТП її автомобіля, так і від протиправної поведінки відповідача ОСОБА_3, його бездіяльності щодо вжиття будь-яких заходів з приводу організації ремонту автомобіля. Вказує на те, що пошкодження автомобіля фактично позбавило її та членів родини можливості користуватися транспортним засобом, порушило уклад її життя та сімї. У звязку з поведінкою відповідача ОСОБА_3 позивач втратила спокійний сон, погіршився стан здоровя, вона відчуває душевні страждання. Просить стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 7772,30 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди пошкодженням автомобілем, 550 грн. на відшкодування витрат на оплату послуг по оцінці завданих збитків пошкодженням автомобіля, 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також стягнути судові витрати.

Під час судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги, долучила до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 та просила суд стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно матеріальну шкоду у розмірі 7222,30 грн., витрати за оплату послуг по оцінці завданих збитків пошкодженням автомобіля у розмірі 550 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також судові витрати по справі.

Присутні у судовому засідання позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 підтримали позовну заяву та просили суд її задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, не заперечував факт дорожньо-транспортної пригоди та його вину у її вчиненні, однак з розміром матеріальної шкоди вказаної позивачем не згоден, вважає його надмірно великим. Вказує, що розмір матеріальної шкоди складає не більше 5000 грн., щодо моральної шкоди та витрат за оплату послуг по оцінці завданих збитків пошкодженням автомобіля заперечує у повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_8 проти позову заперечував, вважав розмір матеріальної та моральної шкоди не доведеним, позов безпідставним та необґрунтованим, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, однак надав суду заяву у якої заперечував проти позову та просив розглядати справу у його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами по справі 05.10.2008 року о 22 годині 05 хвилин по проспекту Тракторобудівників у м.Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_3, який керував автомобілем «BA3-21703», та ОСОБА_5, який керував автомобілем «ВАЗ 2103».

Автомобіль BA3-2103, державний номерний знак НОМЕР_3, належить на праві власності ОСОБА_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ХАС № 563639).

Автомобіль «BA3-21073», державний номерний знак НОМЕР_4, належить ОСОБА_4, з наданням права користування ОСОБА_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АХС 132163).

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.11.2008 року було встановлено наявність у діях водія ОСОБА_3 порушення п.п. 2.9, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 грн.

Вищезазначена постанова суду у передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення порядку оскаржена або опротестована не була, що не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Виходячи з положень ст.61 ЦПК України, яка передбачає постанову суду у справі про адміністративне правопорушення як підставу звільнення від доказування, суд вважає встановленим, що шкоду майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 05.10.2008 року завдано з вини відповідача ОСОБА_3

Відповідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 має відшкодувати позивачу шкоду, завдану йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи позивача та його представника, щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з власника автомобіля «BA3-21073» ОСОБА_4, не знайшли свого законодавчого підтвердження, спростовуються ст.ст. 1187, 1188 ЦК України та задоволенню не підлягають.

Згідно звіту дослідження спеціаліста - автотоварознавця № 503/2008 від 22.11.2008 року, розмір матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля BA3-2103, державний номерний знак НОМЕР_5 складає 7222,30 гривень.

Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, визначений у звіті спеціаліста - автотоварознавця виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля, яка у тому числі складається з вартості ремонтно-відновлювальних робіт, вартості необхідних для ремонту матеріалів, вартості складових, які підлягають заміні під час ремонті, коефіцієнту фізичного зносу.

Звіт спеціаліста - автотоварознавця суд вважає законним та обґрунтованим, оскільки ґрунтується на технічному огляді автомобіля, проведенні необхідних розрахунків та на підставі спеціальної літератури та нормативних актів.

Таким чином, при встановленні розміру завданої позивачу матеріальної шкоди - 7222,30 гривень суд виходить зі звіту висновку спеціаліста - автотоварознавця.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх доводів щодо неправильності визначення спеціалістом - автотоварознавцем розміру матеріальної шкоди. Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представник відповідачів ОСОБА_8 клопотання про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи не заявляли.

Позовні вимоги в частині відшкодування витрат позивача по оплаті послуг по оцінці завданих збитків пошкодженням автомобіля у розмірі 550 грн. підлягають задоволенню, оскільки є фактичними витратами позивача, повязаними з завданою позивачу матеріальної шкодою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Витрати позивача по оплаті послуг по оцінці завданих збитків пошкодженням автомобіля у розмірі 550 гривень підтверджуються квитанцією № 5831/з657 від 13.11.2008 року, протоколом погодження договірної вартості виконаних робіт, актом прийомки - видачі робіт від 30.10.2008 р.

Посилання представника відповідача на те, що оплата послуги по оцінці завданих збитків пошкодженням автомобіля фактично здійсненна чоловіком позивач - ОСОБА_7 (свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 199832, актовий запис № 925), у звязку з чим, на його погляд, не підлягають задоволенню вимоги позивача в цій частині, не знайшли свого підтвердження та спростовуються поясненнями ОСОБА_7, який вказав що дійсно сплачував послуги по проведенню оцінки пошкодження автомобіля замість дружини ОСОБА_9, яка фактично понесла затрати на її проведення та самостійних вимог ОСОБА_7 до відповідачів не має.

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 2000 гривень виходячи з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_3, було значно пошкоджено майно позивача - належний їй автомобіль НОМЕР_6.

Таким чином суд вважає, що з вини відповідача ОСОБА_3 позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку з пошкодженням його майна, змінився нормальний життєвий уклад позивача в результаті позбавлення позивача можливості користуватися транспортним засобом.

При визначенні судом розміру відшкодування завданої позивачу моральної тпкоди суд виходить з вимог розумності та справедливості та враховує обставини, викладені вище. Розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди суд оцінює в сумі 2000 гривень.

Позивачем сплачені витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 252 гривень (квитанція № 102КП41 від 25.07.2009 р.) у розмірі встановленому вимогами діючого законодавства на час подання позовної заяви до суду, та судовий збір у розмірі 134,22 грн. (квитанція № 102КП42 від 25.07.2009 р.).

Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Судовий збір суд стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог - так задовольняючи вимого в частині стягнення матеріальної шкоди, суд стягує судовий збір з відповідача ОСОБА_3 у розмірі (7222,30+550): 100=77,72 грн., задовольняючи частково вимоги по стягненню моральної шкоди, суд стягує судовий збір з відповідача у розмірі (8,5 грн.: 100 %)х40% = 3,4 грн.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. N 1258 - суд стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (252 грн. :100%)х76,51%=192,80 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 61, 79, 86, 88, 224, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7222,30 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 550 грн. - витрати по оплаті проведення дослідження спеціаліста - автотоварознавця.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 273,92 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги або шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана - після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: