РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-1348/10

01 липня 2010 року

Новоград-Волинський іиіськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Михайловської А.В.

при секретарі Ковальовій З.С.

сторони по справі:

позивачка - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у місті Новоград- Волинський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку,

встановив:

ОСОБА_1 - позивачка по справі, звернулась до суду з позовом та просила постановити рішення суду яким стягнути з ОСОБА_2 - відповідача по справі, на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі !4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та на своє утримання 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду. В межах суми платежу за один місяць допустити рішення суду до негайного виконання.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та винести рішення на попередньому судовому засіданні. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення та винесення рішення на попередньому судовому засіданні.

Вислухавши позивачку та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при призначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2007 року по квітень 2009 року, затим припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо один від одного. Під час спільного проживання 27.02.2009 року у них народився син ОСОБА_3, батьком якого у свідоцтві про його народження (а.с.2) зазначений відповідач, проти чого він не заперечує. Відповідно до копії довідки з місця проживання позивачки, син ОСОБА_3 проживає з нею (а.с.4).

Згідно копії довідки № 507 від 27.05.2010 року відповідач працює на ДП «Новоград-Волинське досвідне лісомисливське господарство» (а.с.5), згідно довідки № 285 від 01.07.2010 року в Новоград-Волинському міськрад ТМО (а.с.Ю).

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати утримання на неповнолітнього сина ОСОБА_3, як-то передбачено ст.ст. 180, 182 та 184 СК України, а тому суд визнає позов у цій частині обґрунтованим та задовольняє його, при цьому враховує стан здоров'я відповідача, його матеріальний становище, інші обставини справи та стягує аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з дня подачі заяви до суду, як-то передбачено ст. 185 СК України.

Разом з тим суд відмовляє у задоволенні позову у частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку так, як відповідно до ч. 2 ст. 21 СК України проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя і лише дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, як-то передбачено ч. 2 ст. 84 СК України.

Крім того суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та допускає рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. З, 57, 208, 212 - 215, 79, 88, 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України та постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за № 3, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.05.2010 року.

Відмовити у задоволенні позову у частині стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів з моменту його оголошення.

Головуюча: