Справа № 2-624/10
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2010 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі

головуючої судді Панасенко О.П при секретарі Назаренко A.B.

з участю прокурора Чубко М.М., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганці справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Марганецької міської ради про визнання права користування житловим приміщенням,

Встановив:

В лютому 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за лею і неповнолітніми дітьми права користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вона тривалий час була у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4, з 2005 року жила в його квартирі, народила від нього сина. 08 грудня 2007 року ОСОБА_4 раптово помер. Відповідач не визнає за нею і дітьми право користування квартирою, посилаючись на відсутність реєстрації.

В судовому засіданні позивач пояснила, що вона була у шлюбі з іншим чоловіком, і коли народила дитину, не сказала чоловікові, хто отець, дитина була записана не на ОСОБА_5 в 2005 році вона остаточно покинула чоловіка і з дітьми переїхала жити в квартиру ОСОБА_4 , жила з ним однією сім'єю, разом виховувала дітей. Вона розірвала шлюб і мала намір побратися з ОСОБА_5, ате він раптово захворів і помер, вона поховала його. Але після смерті ОСОБА_4ГІ. до квартири зявилися громадяни, які повідомили, що квартиру надали ним, тому що господар помер. Вона зверталася до виконкому, але там не визнають її право на житло.

Представник позивача ОСОБА_6 підтримала позовні вимоги.

Прокурор Чубко М.М. просила задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав і пояснив, що позивач не зареєстрована в квартирі, якщо б ОСОБА_4 вважав її членом сімї, він би зареєстрував позивача.

Судом досліджені докази, надані сторонами, допитані свідки.

Суд приходить до наступного:

ОСОБА_4 був єдиним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_2. 8 грудня 2007 року ОСОБА_4 помер у віці 23 років.

ОСОБА_1 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з неповнолітніми дітьми, що підтверджується довідкою квартального, але за цією довідкою вона з дітьми з моменту реєстрації за місцем реєстрації не проживає.

В судовому засіданні встановлено, що в квартиру в листопаді 2005 року вселилися позивач, її донька від першого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та їхній син з ОСОБА_4 - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, який на момент вселення носив приз віще ОСОБА_7. З наймачем вони вели спільне господарство.

Факт проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 підтверджується : актами про проживання від 21.05.2008 року та 10.02,2010 року, довідкою дитячої поліклініки про те, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться під наглядом дільничного педіатра з листопада 2005 року в квартирі АДРЕСА_2.

У суді були допитані свідки, які підтвердили, що позивач з дітьми проживала однією сім'єю з ОСОБА_4ГІ.

Так, свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона бувала у ОСОБА_4 у квартирі, діти звали ОСОБА_4 батьком, вони разом робили покупки, ремонтували дачу.

ОСОБА_11 пояснив, що працював з ОСОБА_4. той говорив, що живе з ОСОБА_12, вони жили разом до смерті ОСОБА_4.

ОСОБА_13 пояснила, шо позивач з дітьми вселилася в квартиру приблизно в 2005 році, вони вели спільне господарство з ОСОБА_4. той казав, що коли буде розірвано шлюб ОСОБА_6, вони підуть до РАГСу. він також казав, шо ОСОБА_9 його син.

В березні 2007 року ОСОБА_14 звернувся до позивача з позовом про розірванння шлюбу. Адреса ОСОБА_1 зазначена вул..Паркова-24-l.

ОСОБА_15 в серпні 2007 року звертався в суд з позовом про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житлом в його будинку по вулю зоря,50. тому що в 2005 році вони переїхала жити до свого коханця.

Виконання обовязків по оплаті за квартиру також взяла на себе позивач, що підтверджується відповідними квитанціями.

Позивач пояснила, що деякі затримки по оплаті останнім часом викликані тим, що виконком передав спірну квартиру новому наймачу ОСОБА_16

В суді встановлено, що рішення про визнання спірної квартири службовим житлом про надання квартирі ОСОБА_16 відмінено рішенням від 27 травня 2008 року № 320.

За ст. 65 Житлового кодекс) України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням.

Згідно роз'яснення Пленума Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопаду 1996 року 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою дтя визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Суд вважає прийнятними пояснення позивача, що вони мали намір жити, вони поступово вирішували питання про розірвання її шлюбу, її реєстрації, і ніхто не чекав, що у солодову віці ОСОБА_4 раптово помре.

Відсутність реєстрації не може бути підставою для відмови в позові.

Суд на підставі ст..64 ч.2 ЖК України може віднести позивача до членів сімї наймача квартири. Наймач квартири скористалася правами, наданими ч.І ст.65 ЖК про вселення членів сімї в квартиру. Тому на підставі ч.2 зазначеної статті позивач з дітьми набули право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. 10,60 209, 212, 214 ЦПК України, суд, - ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_17 право користування житловим приміщенням - квартирою № 17 з будинку № 24 по вул.Парковій в м.Марганці з реєстрацією них в зазначеній квартирі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів після його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження з такому ж порядку.