Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
Справа №2-1356/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2010 року Калуський міськрайонний суд Івано-

Франківської області

в складі:

головуючої - судді БЕРДАН Н.Б.

секретаря Пукіш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м.Калуші про визнання дій неправомірними та зобов'язання проведення перерахунку недоплаченої щомісячної соціальної державної допомоги ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить визнати

неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в м. Калуші щодо

відмови у перерахунку та виплаті пенсії, відповідно до Закону України

„Про соціальний захист дітей війни" та зобов'язати їх нарахувати та

виплатити невиплачену щомісячну державну допомогу за 2007-2008 роки.

Свої вимоги мотивує тим, що він є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України

„Про соціальний захист дітей війни" має право на щомісячну доплату до

пенсії в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком. Проте така

доплата не здійснювалася із посиланням на зупинення у 2007 - 2008

роках Законами України про державний бюджет на відповідний рік ст.6

Закону України „Про соціальний захист дітей війни". Вважає відмову

відповідача неправомірною, виходячи із того, що рішенням Конституційного

суду України від 09 липня 2007 року по справі №б - рп/2007 визнано

такими, що не відповідають Конституції України окремі положення

Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік" щодо зупинення

дії ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни". Відповідно до

ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування" мінімальна пенсія за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Виходячи із встановлених Законами України про державні бюджети за відповідні роки розмірів прожиткового мінімуму за відповідні періоди, позивач вважає, що йому недоплачено за 2007-2008 роки 1902,30 грн. пенсії.

У судове засідання позивач не з"явився, однак подав суду заяву, де просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з"явився, просить справу слухати у їхній відсутності, позов не визнають про що зазначили своєму запереченні.

Суд, дослідивши матеріали справи , вважає, що заявлені вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач має статус дитини війни відповідно до ст.1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" .

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування „ від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Вказана норма діє з 1.01.2006 року. А у відповідності до ст.. 7 вищезгаданого Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії здійснює управління , яке є відповідачем у даній справі.

Згідно вимог Ст. 110 Закону України „Про державний бюджет на 2006 рік" виплати , передбачені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" у 2006 році проводяться поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Тобто вказаним Законом України було визначено умови реалізації права на отримання дітьми війни підвищення пенсії на тридцять відсотків мінімальної пенсії за віком.

П.12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року зупинено на 2007 рік дію ст.6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни" № 2195 з урахуванням ст.. 111 цього Закону в якій встановлено , що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії відповідно до ст.. б вищезгаданого Закону № 2195 виплачується особам, які є інвалідами ( крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року по справі №1 - 29/2007 були визнані неконституційними положення Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік", зокрема п.12 ст. 71 яким зупинено на 2007 рік дію ст.. б Закону №2195 , з урахуванням ст.111 цього Закону. У відповідності до цього рішення ст.. 6 Закону №2195 про підвищення пенсії дітям війни на 30% підлягає виконанню. В п.5 Рішення , Конституційний Суд України додатково зазначив, що його рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв"язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік „ , що визнані неконституційними.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення ст.. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни" й часу прийняття цього рішення у позивача відновилось право на підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, тобто з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року , а тому не проведення такого підвищення у цей період зі сторони відповідача є протиправним.

П. 41 розділу II Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI від 28.12.2007 року ( далі Закон № 107-У1) встановлено, що дітям війни ( крім тих на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

22.05.2008 року Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 були визнані такими що не відповідають Конституції ( є неконституційними), деякі положення Закону N9 107Л/1, зокрема п.41 розділу II . Тобто права на отримання 30% підвищення у позивача відновилось з 22.05.2008 року.

Крім того, відповідно до вище зазначених законів, відповідачу не було підстав з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року та з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року нараховувати та сплачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачену ст.б Закону України „Про соціальний захист дітей війни". В силу вищезазначеного, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог відповідача, які стосуються визнання дій Управління Пенсійного фонду в м. Калуші протиправними та зобов"язання здійснити перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період 01.01.2007 року по 09.07.2007 року та за період 01.01.2008 року по 22.05.2008року.

Враховуючи, що Управлінням Пенсійного фонду України в м.Калуші не виплачено у встановленому Законом порядку ОСОБА_1 надбавки до пенсії, суд вбачає підстави для визнання відмови у виплаті 30 % підвищення до пенсії позивача протиправною, а також приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. А тому слід зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м.Калуші здійснити перерахунок та виплатити позивачеві підвищення пенсії відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" за вищевказаний період у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком , з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

На підставі вищенаведеного, ст. ст. 22, 64, 124, 152 Конституції України, ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. 1,3, 6,8 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", рішень Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N96 -рп/2007 та від 22 травня 2008 року №10 - рп/2008, керуючись ст. ст . 208, 210,213-215 ЦПК України, суд -

РІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м.КалушІ щодо невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до вимог ст.. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м.Калуші здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці , яка була виплачена у цей період, В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського Апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧА :