Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-1578/10
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

27.09.2010 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Горбенко С.А.

при секретарі Артюх Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

29.06.2010р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поділ спільного з відповідачкою майна, що було придбано під час їх спільного проживання, виділивши йому: комплект меблі (диван та два кресла), вартістю 1900 грн., холодильник, вартістю 4900 грн., пральну машинку, вартістю 3550 грн., на загальну суму 7200 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15 липня 2006 року у відділі РАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, який було розірвано 07.09.2009 р. Під час спільного проживання ними було придбано наступне майно: двоспальне ліжко, вартістю 1400 грн.; меблева стінка, вартістю 2100 грн.; комплект меблі (диван та два крісла), вартістю 1900 грн.; холодильник, вартістю 4900 грн.; прихожа, вартістю 1300 грн.; газова плита, вартістю 1500 грн.; пральна машинка, вартістю 3550 грн.; кухонний куток, вартістю 1500 грн.; кухня, вартістю 1600 грн. Однак відповідачка не бажає добровільно поділити спільне майно. Тому просить позов задовольнити на підставі ст. ст. 60, 70 СК України.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі.

Відповідачка та її представник позов визнали частково та пояснили, що під час спільного проживання ними було придбано тільки меблеву стінку, вартістю 2100 грн., та двоспальне ліжко, вартістю 1300 грн., проти поділу якого вона не заперечує.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено: сторони зареєстрували шлюб 15.07.2006 року у відділі РАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 250 (а.с. 8). Даний шлюб було розірвано 07.09.2009 р. рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області (а.с. 6), вказаний факт підтверджують обидві сторони.

Ствердження позивача про те, що все майно, вказане ним в позові, є спільною власністю подружжя, спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Так, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили суду, що холодильник «Норд», яким користувалися сторони під час спільного проживання, був придбаний ними та подарований відповідачці у 2005 р., як придане, і ще до весілля перевезений у квартиру відповідачки. Холодильника «Самсунг» ніколи сторони не придбавали та його у них ніколи не було. Доказів тому, що в період шлюбу сторони придбали холодильник «Самсунг» позивач суду не надав.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили в суді пояснення відповідачки про те, що кухня та куточок до кухні подаровані відповідачці батьками на день народження у 2006 р.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив, що батьки відповідачці заказували кухню, купувати приходили всі разом батько та сторони -, хто розраховувався не памятає.

Доказів тому, що кухня та куточок придбані на спільні кошти подружжя позивач суду не надав, тому суд вважає, що кухня та куточок підлягають виключенню із спільного майна подружжя.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також підтвердили пояснення відповідачки про те, що газову плиту сторони ніколи не купували, користувалися тою газовою плитою, яка була встановлена при купівлі квартири.

Доказів тому, що газову плиту придбано на спільні кошти та під час спільного проживання позивач суду не надав, тому суд вважає, що її слід виключити із спільного майна подружжя.

Також в судовому засіданні знайшло підтвердження те, що мякий куточок (диван та два крісла) дарувався батьками відповідачці до весілля у 2006 р. Цей факту підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Пояснення цих свідків співпадають з поясненнями відповідачки.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що був свідком, коли сторони та батько відповідачки на базарі купували мякий куточок, але хто платив гроші і точної дати не памятає.

Позивач не надав суду доказів тому, що мякий куточок був придбаний на спільні кошти подружжя, тому підлягає виключенню із спільного майна подружжя.

В той же час пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що прихожа була придбана на кошти, які відповідачка отримала при народженні дитини, суперечать поясненням відповідачки, яка стверджувала в суді, що прихожа була придбана її батьками у 2006 р. до весілля. Тому суд вважає, що прихожа є спільним майном подружжя і підлягає розподілу.

Суперечні пояснення суду дали свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відповідачка стосовно пральної машинки.

Так, свідок ОСОБА_3 пояснила, що пральну машинку батьки подарували відповідачці на день народження у 2009 р. Свідок ОСОБА_4 стверджувала, що подарунок був зроблений у 2008 р. Сама ж відповідачка стверджувала, що батьки придбали пральну машинку у 2008 р. для її сімї.

В той же час свідок ОСОБА_6 пояснював, що пральну машинку він купував у м. Кіровограді та подарував брату для його сімї. Цей факт підтвердив в суді також свідок ОСОБА_7, який допомагав доставляти в квартиру пральну машинку.

Тому суд вважає, що пральна машинка є спільним майном подружжя, тому підлягає поділу.

Сідок ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтвердили пояснення сторін про те, що ліжко та меблева стінка є спільним майном подружжя.

Викладене свідчить, що в судовому засіданні встановлено, що під час спільного проживання подружжя ОСОБА_6 придбало наступне майно: меблеву стінку, вартістю 2100 грн.; прихожу, вартістю 1300 грн.; пральну машинку, вартістю 3550 грн.; двоспальне ліжко, вартістю 1400 грн., всього на суму 8350 грн.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку

Згідно ст. 70 СК України у раз поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Таким чином, доля кожного із подружжя складає ? на суму 4175 грн.

При поділі майна вважаю можливим передати позивачу наступне майно: меблеву стінку, вартістю 2100 грн., та прихожу, вартістю 1300 грн., на суму 3400 грн.; відповідачці передати: двоспальне ліжко, вартістю 1400 грн., та пральну машинку, вартістю 3550 грн., всього на суму 4950 грн.

Вартість майна, виділеного відповідачці, на 775 грн. перевищує її долю в спільному майні. Тому позивач має право га грошову компенсацію від відповідачки на вищевказану суму.

Крім того, згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 202, 203 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на загальну суму 8350 грн., визнавши за кожним право власності на ? частку, на суму 4175 грн.

Виділити у власність ОСОБА_1: меблеву стінку, вартістю 2100 грн., та прихожу, вартістю 1300 грн., всього на суму 3400 грн.; виділити у власність ОСОБА_2: пральну машинку, вартістю 3550 грн., ліжко, вартістю 1400 грн., всього на суму 4950 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю вартості майна в розмірі 775 (сімсот сімдесят пять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: