Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

іменем України

7 липня 2010 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі мЖитомира на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 7 жовтня 2009 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м.Житомира про визнання неправомірними дій та стягнення коштів, передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни,

встановив:

У липні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом. Просила визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати їй в повному обсязі надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, за період з 01.01.2006 року по 01.01.2009 року та стягнути з відповідача зазначену надбавку за спірний період.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 7 жовтня 2009 року позов задоволено частково. Визнані неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Корольовському районі м.Житомира в частині визначення ОСОБА_3 розміру підвищення до пенсії за ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 1 червня 2008 року по 31.12.2008 року та стягнуто з управління Пенсійного Фонду України в Корольовському районі м.Житомира на користь позивачки підвищення до пенсії за ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за вказаний період в сумі 923 грн. 67 коп. В задоволенні решти вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м.Житомира порушує питання про скасування зазначеної постанови. Апелянт посилається на те, що кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, що до Пенсійного фонду не надходили кошти для проведення зазначених виплат у стягнутому судом розмірі, що Законом України „Про соціальний захист дітей війни не визначений розмір мінімальної пенсії за віком, з якого обчислюється підвищення, що він не є розпорядником цих коштів і до участі у справі не притягнуто ОСОБА_4 Міністрів України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як зазначено у ч.І ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (в редакції до 01.01.2008 року та після 22.05.2008 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне

страхування (далі - Закону) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі

прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розміри прожиткового мінімуму на одну особу в 2008 році встановлені ст.58 Закону „Про

Державний бюджет України на 2008 рік .

Положення ч.З ст.28 Закону не є перешкодою для застосування мінімального

розміру пенсії за віком для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з

мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановленого іншого,

крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Частиною 1 ст.8 Закону України „Про пенсійне забезпечення передбачено, що

виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Позивачка є пенсіонеркою, має статус дитини війни, підвищення пенсії отримала в

розмірі меншому, ніж передбачено законом. Тому суд першої інстанції дійшов

правильного висновку про обгрунтованість вимог позивачки за період з 1.06.2008 року по

31.12.2008 року і правильно визначив розмір недоплаченої їй пенсії.

Відповідно до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого

постановою ОСОБА_4 Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261 та з урахуванням

Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у

містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002

року №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах,

районах у містах забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату

пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, а отже, є відповідачами у

спорах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій. З огляду на викладене не

заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо необхідності притягнення до

участі у справі в якості відповідача ОСОБА_4 Міністрів України.

Повноваження суду в частині способу відновлення порушених прав узгоджуються

з положеннями ст.162 КАС України.

Оскаржувану постанову ухвалено судом із дотриманням норм матеріального та

процесуального права. Підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги

висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Корольовському

районі м.Житомира відхилити.

Постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 7 жовтня 2009 року

Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в

касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з

дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: