Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-5579-2010 р. Головуючий у 1-й інстанції Адаменко І.М.
Категорія 57 Доповідач Кіселик С.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2010 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді Кіселика С.А.

Суддів Франко В.А, ОСОБА_1

при секретарі Липі А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області про визнання неправомірними дій, що ущемляють права, стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни, інших виплат, повязаних з її недоплатою.

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області, в якому просила зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області нарахувати їй соціальну допомогу, як дитині війни, за 2007-2009 роки в сумі 7641 грн. 30 коп. та 2693 грн. 65 коп. компенсації за порушення строків виплати.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2010 року, з застосуванням вимог ст.ст. 99, 100 КАС України, позов задоволено частково. Суд визнав незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 щомісячної соціальної допомоги, відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Зобовязав Управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області нарахувати і виплатити пенсію ОСОБА_2., з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». В задоволенні інших позовних вимог судом було відмовлено. В апеляційний скарзі Управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції встановив, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року та має статус «Дитини війни», що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Згідно ст. 6 ЗУ № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

З врахуванням встановлених обставин справи та з посиланням на ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 №6-рп та від 22.05.2008 року №10-рп, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для часткового задоволення позову, а апеляційну скаргу вважає необґрунтованою виходячи з наступного. Доводи апеляційної скарги щодо відмови в позові з підстав відсутності бюджетних асигнувань на виплату соціальної надбавки дітям війни не можуть бути прийняті до уваги, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів яке базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Право на отримання державної соціальної допомоги позивач має, а визначення джерел, з яких будуть здійснюватися такі виплати віднесено до компетенції органів законодавчої та виконавчої влади. Відсутність такого визначення не є перешкодою для захисту порушеного права позивача.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області відхилити. Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :