Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Галича Ю.М.,

при секретарі: Яременко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права на спадщину, тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1, посилаючись на те, що як видно із погосподарських книг ОСОБА_2 сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки та довідки житловий будинок №67 по вулиці Комсомольській в селі Юрківка Ставищенського району Київської області, 1958 року побудови відносився до майна колгоспного двору.

На час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року в ньому проживала та не втратила право на частку в його майні ОСОБА_4, набула права власності на житловий будинок як майно колгоспного двору.

07 квітня 2000 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла (так в документі): «житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, яка надана мені в користування передану в приватну власність площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства земельна ділянка передана в постійне користування площею 0,35 га» ОСОБА_1.

13 вересня 2004 року ОСОБА_4 у ОСОБА_2 сільській раді склала заповіт, яким заповіла (так в документі) «право на земельну частку (пай) КПГ»Дружба» с.Юрківка Ставищенського району Киїхвської області відповідачу ОСОБА_3.

03 травня 2010 року померла ОСОБА_4, спадщину після смерті якої прийняв він та відповідач ОСОБА_3.

Дітьми спадкодавиці є ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

ОСОБА_5 подала до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 права на спадкування за законом не мають, оскільки спадкування здійснюється за заповітом, заяв про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці не подавали.

ОСОБА_2 сільська рада свідоцтва про право власності на імя померлої не видала, що позбавляє його можливості оформити свої спадкові права в Ставищанській районній державній нотаріальній конторі.

Окрім того, заповіт, яким йому спадкодавиця заповіла земельну ділянку біля будинку є незрозумілим, оскільки на час посвідчення заповіту існував державний акт на земельну ділянку біля хати, а тому він потребує тлумачення.

Вважає, що волею спадкодавця було надати відповідачу право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,487 га розташовану на території села Юрківка ОСОБА_2 сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення обслуговування житлового будинку - 0,25 га ведення особистого підсобного господарства - 0,237 га, передану в приватну власність рішенням 4 сесії 22 скликання ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на бланку серія ІІІ-КВ №067084, зареєстрованого 20 лютого 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №000162.

Вважає, що ОСОБА_4 за життя набула права власності на житловий будинок №67 по вулиці Комсомольська в селі Юрківка Ставищенського району Київської області і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 03 травня 2010 року внаслідок смерті останньої.

Позивач просить визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за заповітом після смерті 03 травня 2010 року ОСОБА_4 на житловий будинок №67 по вулиці Комсомольській в селі Юрківка Ставищенського району Київської області, загальною площею 59,0 кв. метри, житловою площею 32,7 кв. метри, вартістю 35166 гривень.

Дати наступне тлумачення заповіту складеного 07 квітня 2000 року ОСОБА_4 та посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_8 за реєстром №16 :

положення заповіту «земельну ділянку, яка надана мені в користування передану в приватну власність площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства земельна ділянка передана в постійне користування площею 0,35 га» слід розуміти так, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,487 га розташовану на території села Юрківка ОСОБА_2 сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення обслуговування житлового будинку - 0,25 га ведення особистого підсобного господарства - 0,237 га, передану в приватну власність рішенням 4 сесії 22 скликання ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на бланку серія ІІІ-КВ №067084, зареєстрованого 20 лютого 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №000162.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримала позов, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві похзивач.

Представник відповідача ОСОБА_8 та відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, зробивши про це усну заяву.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, усну заяву представника відповідача та відповідача про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 331 Цивільного Кодексу України (2003 року) якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість передбачена статтею 182 ЦК України. Пункт 1 частини 1 статті 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень також передбачає обов'язкову державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, зокрема права власності на нерухоме майно.

В той же час у відповідності з частиною 5 статті 3 вказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Згідно зі статтею 25 Цивільного Кодексу України (16.01.2003 року) здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи є зокрема і її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати. Однією із підстав припинення права власності відповідно до статті 346 ЦК України є смерть власника.

У відповідності зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При видачі свідоцтва про право на спадщину згідно абз. 4 п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності.

Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Первинна видача свідоцтв про право власності на імя померлих власників вказаним Тимчасовим положенням не передбачена.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 за життя набула права власності на роки житловий будинок № 67 по вулиці Комсомольській в селі Юрківка Ставищенського району Київської області, як на частку в майні колгоспного двору, а тому це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 3 травня 2010 року внаслідок смерті останньої, в задоволенні позовної вимоги про тлумачення заповіту слід відмовити, оскільки судом встановлено, що в заповіті (а.с. 9) вказано, що "житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, яка надана мені в користування передану в приватну власність площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства земельна ділянка передана в постійне користування площею 0,35 га. заповідаю ОСОБА_1" і воно є зрозумілим, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 сільська рада до предявлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок не оспорювала цього права, а тому відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на відповідача не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 182, 392, 1220, 1223 ч. 2, 1261, 1268, 1270 Цивільного Кодексу України, ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", п. 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882, абзацу 4 п. 216 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 169, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину за заповітом після смерті 03 травня 2010 року ОСОБА_4 на житловий будинок №67 по вулиці Комсомольській в селі Юрківка Ставищенського району Київської області, загальною площею 59,0 кв. метри, житловою площею 32,7 кв. метри, вартістю 35166 (тридцять п"ять тисяч сто шістдесят шість) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Звільнити від сплати судового збору ОСОБА_2 сільську раду на підставі ст. 88 ЦПК України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю.М. Галич