Житомирський районний суд Житомирської області
- *' Справа № 2-709/10
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2011 року

Житомирський районний суд Житомирської області у складі: головуючої - судді Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Левченко С.О., представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) про перегляд заочного рішення ухваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням цього ж суду від 20.10.2010 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконними дії Банку про підвищення в односторонньому порядку умов кредитного договору ZRJ0AE00000016 від 06.11.2006 щодо підвищення процентної ставки.

Зобов»язано Банк відновити відсоткову ставку в розмірі 14,4% річних відповідно до умов кредитного договору ZRJ0AE00000016 від 06.11.2006 укладеного з позивачем.

Зобов»язано Банк зарахувати отриману відповідачем суму різниці по відсотках від одностороннього збільшення щомісячного платежу за кредитом в сумі 6123 грн.

74 коп. в рахунок погашення заборгованості позивача за основною сумою кредиту.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача ЗО грн. судових витрат та 61 грн. 24 коп. судового збору в дохід держави.

Ухвалою суду від 08.12.2010 Банку поновлено строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Заява мотивована тим, що за умовами спірного договору, Банк має право в односторонньому порядку підвищувати розмір процентної ставки за користуванням кредитом, у випадках зміні облікової ставки НБУ; зміні курсу долара США до гривні більш ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання договору, саме за таких обставин, були збільшені ставки по кредиту. Позивача про це письмово повідомлялося. Представник Банку вважає, що ст. 1056-1 ЦК України спірні правовідносини не регулює. Причиною неявки в судове засідання представника Банку була раптова відпустка останнього. Просив скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

У запереченнях представник позивача зазначила, що відповідач, доказів про поважність причини неявки в судове засідання на 20.10.2010 своєчасно не надав, хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи. Долучив наказ лише до заяви про перегляд заочного рішення. Банк не надав суду жодних доказів, які б мали істотне значення для вирішення даного спору. Письмових повідомлень з приводу підвищення відсоткової ставки позивач не отримувала, згодуне надавала. Просила заяву відповідача залишити без задоволення, справу розглянути за її відсутності.

Статтею 232 ЦПК України визначені підстави за яких заочне рішення скасовується, а саме: якщо відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам цієї статті відповідач суду таких доказів не надав.

Перебування представника Банку ОСОБА_2 у відпустці не може бути визнано поважною причиною, оскільки за заявою останнього розгляд справи відкладався, судова повістка була отримана 08.10.2010. Отже у Банку було достатньо часу для забезпечення участі іншого представника в судовому засіданні. (а.с.36,44,45)

З матеріалів справи вбачається, що 06.11.2006 між сторонами укладено кредитний договір 2Ю0АЕ00000016, за умовами якого позивач отримала споживчий кредит в сумі 56 560 грн. із сплатою відсотків 14,04% річних (1,17% в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підвищив в односторонньому порядку без письмової згоди позивача процентну ставку з 01.11.2008 до 17,04%, а з 01.02.2009 до 27,48% річних. Банк не навів математичної залежності між запропонованими розміром ставки не обґрунтував її збільшення.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зі змісту ст.ст.536,1054 ЦК України вбачається, що необхідною умовою кредитного договору є розмір процентної ставки, тобто це є істотною умовою, щодо якої сторони повинні дійти згоди в належній формі.

Крім того, 14.01.2009 набрав чинності Закон України №800-6 від 25.12.2008 «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» (далі - Закон).

Згідно із ч.2 ст. З Закону видно, що кредитно-фінансовим установам за укладеними договорами забороняється збільшувати процентну ставну за кредитами, отриманими фізичними та юридичними особами на придбання або будівництво житла. Така ставка може бути змінена лише за згодою сторін.

З урахуванням наведеного, керуючись: Законом України №800-6 від 25.12.2008 «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», ст.ст. 536,638,1054 ЦК України, ст.ст. 231, 232 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ;

Заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд заочного рішення уваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1

ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів залишити без задоволення.

На заочне рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області протягом 10 днів з дня проголошення ухвали про залишення заяви про і^ерегляд заочного рішення без задоволення через цей суд.

ОСОБА_4