№ 2-1437/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2010 року м. Дніпродзержинськ .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Єременко А.А. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,

В С Т А Н О В И В

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою , у якій просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики у сумі 14300 гривень , оскільки за договором позики від 26 лютого 2010 року дав у борг відповідачці 14300 гривень на строк до 26 березня 2010 року . Свої зобовязання відповідачка не виконала , борг не повернула . Добровільно сплатити борг не бажає .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримав повністю та пояснив , що 26 лютого 2010 року ОСОБА_2 взяла у нього в борг кошти в сумі 14300 гривень строком на 1 місяць . Передав їй гроші у присутності свідків , ОСОБА_2 написала розписку про отримання грошей і пообіцяла повернути їх до 26 березня 2010 року , але кошти не повернула .

Представник позивача ОСОБА_3 заявлений позов підтримав повністю і пояснив , що гроші в сумі 14300 гривень передавалися у його кабінеті.

Відповідачка ОСОБА_2 заявлений позов не визнала і пояснила , що не було факту передачі коштів . У неї була недостача на роботі і повинна була її відшкодовувати , тому написала розписку позивачеві .

Суд , вислухавши пояснення осіб , які беруть участь у справі , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що згідно з договором позики від 26 лютого 2010 року позивач ОСОБА_1 дав у борг відповідачці ОСОБА_2 14300 гривень на строк до 26 березня 2010 року . Відповідачка борг у зазначений термін не повернула .

Суд критично оцінює доводи відповідачки ОСОБА_2 про те , що вона не брала у борг у ОСОБА_1 гроші , оскільки це протирічить її розписці , оригінал якої знаходиться у матеріалах справи та досліджений у судовому засіданні . Крім того , свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт того , що гроші у сумі 14300 гривень ОСОБА_2 передавалися , що вона писала розписку без тиску на неї . У суду немає приводу недовіряти цим показанням , тому що вони підтверджені письмовими доказами розпискою . Сама ОСОБА_2 стверджувала , що у неї на роботі виникла недостача , на погашення якої потрібні були кошти . Інших доказів відповідачка ОСОБА_2 суду не надала . Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість за договором позики 14300 гривень .

При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено повністю, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачки .

Керуючись ст. 526 , 625 , 1046 , 1049 ЦК України 2003 року , ст. 8 , 15 , 60 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики 14300 гривень , судові витрати 173 гривні .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 90 гривень .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області . Заяву про апеляційне оскарження може бути подано в строк 10 днів з дня оголошення рішення . Апеляційна скарга подається в строк 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження .

Суддя С.А. Скиба