АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № Справа № 22ц-2451/10 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого Ремеза В.А.

Суддів Прозорової М.Л., Чубукова О.П.

при секретарі Керімовій Л.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 грудня 2009р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.12.2009р. ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення суми 34508грн. за договором позики відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, який було укладено 15.07.1999р., і на підтвердження своїх вимог про укладення з відповідачкою договору позики надав розписку ОСОБА_3 про отримання у борг коштів в сумі 34508грн.

Відповідно до вимог ст. 374 ЦК України (в редакції 1963р.), за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність (в оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості, а згідно положень ст. 375 вказаного Кодексу, договір позики на суму понад п'ятдесят карбованців повинен бути укладений у письмовій формі.

Розглядаючи справу суд першої інстанції встановив, що розписка від 15.07.1999р., на яку посилається позивач, як на доказ отримання ОСОБА_4 особисто від нього у борг коштів в сумі 34508грн., не може бути доказом укладення між сторонами договору позики, оскільки з тексту розписки вбачається, що ОСОБА_3 отримала від ПП "Малті Голз" в особі директора ОСОБА_2 суму 34508грн. на заготівку чорних металів, та при розірванні договору зобов'язується повернути суму в бухгалтерію ПП "Малті Голз", і крім цього, з висновку судово-почеркознавчої експертизи №163 від 05.04.2004р., вбачається, що підпис в зазначеній розписці виконаний не відповідачкою ОСОБА_3, а тому встановивши в ході розгляду справи на підставі наданих сторонами доказів зазначені обставини, суд правильно прийшов до висновку про відмову позивачу в задоволені позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення боргу, оскільки позивач не надав доказів про укладення між ним та відповідачкою договору позики та отримання останньою від нього коштів у борг, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 про невідповідність висновків суду обставинам справи і що судом при розгляді справи були порушені норми процесуального права, безпідставні, та зводяться лише до переоцінки доказів по справі, та непогодженням з їх оцінкою, тоді як колегія суддів вважає, що суд розглядаючи справу оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, а тому переоцінці в апеляційному порядку вони не підлягають.

Таким чином рішення суду слід залишити без зміни а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 грудня 2009р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців, з моменту проголошення.

Судді: