Справа №2-1911/10 21.12.2010 21.12.2010 21.12.2010
Провадження №22ц-8477/10
Справа № 22ц-8477/10 Головуючий у 1-й інстанції Тихонова Н.В.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Колосовського С.Ю., Яворської Ж.М.,

при секретарі Величковській В.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на заочне рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22 червня 2010 року

за позовом

Публічного акціонерного товариства „Фінанси та Кредит (далі ПАТ „Фінанси та Кредит) до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року ПАТ «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 13 лютого 2008 року між ВАТ „Фінанси та Кредит(нині ПАТ „Фінанси та Кредит) та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 32-fg-2008 , відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 15 000 грн. на строк до 12 лютого 2011 року з оплатою по процентній ставці 0.0001 % річних. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором, 13 лютого 2008 року між Банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки.

Відповідач ОСОБА_3 порушив умови кредитного договору, щодо строків погашення заборгованості за кредитним договором, в звязку з чим станом на 09 грудня 2009 року виникла заборгованість , яка складає 18431 грн.55 коп.

Посилаючись на порушення договірних зобовязань та солідарний обовязок боржника та поручителя, Банк просив стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно заборгованість у розмірі 18431 грн.55 коп. та судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2010 р. позов задоволено.

Постановлено: стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно 18431 грн.55 коп. заборгованості за кредитним договором та по 152 грн.50 коп. судових витрат з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповно зясування обставин справи, які мають значення по справі, а саме те, що даний кредитний договір він не підписував та на порушення судом норм процесуального права щодо неповідомлення його про дату та час розгляду справи, просив скасувати рішення суду та передати справу на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що13 лютого 2008 року між ПАТ „Фінанси та Кредит та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 32-fg-2008, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 15 000 грн. на строк до 12 лютого 2011 року з оплатою по процентній ставці 0.0001 % річних з відкриттям на його імя позичкового рахунку №9401.

Відповідно до розділу 6 цього договору за прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів, позичальник сплачує Банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення; штраф у розмірі 10% від загальної суми у випадку порушення вимог п.5.3. договору.(а.с.11-16)

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором, 13 лютого 2008 року між Банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки (а.с.18-20).

Відповідно до п.2.1, 2.2 даного договору, у випадку невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обємі, що і позичальник, в тому числі по основному богу, сплаті щомісячних процентів та підвищених процентів, сплату комісійної винагороди, сплати неустойки за основним боргом та процентами, а також по відшкодуванню всіх збитків.

Між тим відповідач свої зобовязання належним чином за договором не виконував. Станом на 9 грудня 2009 року заборгованість становить 18431 грн.55 коп., в тому числі: 10662 грн.88 коп. - заборгованість за кредитом, 1594 грн. - прострочена комісія, 525 грн. - нарахована комісія, 5649 грн.67 коп. пені.

Зазначені обставини є підставою для вимоги банком стягнення суми кредитних коштів, нарахованих процентів, інших платежів передбачених договором.

Встановивши викладені обставини, суд дійшов вірного висновку про те, що відповідач порушив взяті на себе зобовязання і у відповідності до ст.ст. 526, 589, 590, 611, 615, 1050, 1054 ЦК України прийшов до висновку про задоволення вимог позивача.

Відповідач ОСОБА_3 не надав доказів на підтвердження відсутності підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як в позові Банку, так і в рішенні суду номер кредитного договору, укладеного 13 лютого 2008 року між сторонами зазначено № v -56-fg-2007.

В апеляційній скарзі апелянт, не заперечуючи факту укладання кредитного договору з позивачем 13 лютого 2008 року, отримання за цим договором коштів у сумі 15000 грн., між тим зазначав, що він не укладав з позивачем кредитний договір № v -56-fg-2007, але укладав кредитний договір № 32-fg-2008.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечував у судовому засіданні представник позивача, при зверненні до суду з даним позовом ними було допущено описку, іншого договору з відповідачами не укладалося.

Зазначені в скарзі обставини, не є підставою для скасування рішення суду. Допущена судом описка в рішенні суду в частині зазначення номеру кредитного договору укладеного між сторонами, може бути усунута судом в порядку передбаченому ст. 219 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог ст.169 ЦПК України, не є підставою для скасування рішення суду відповідно до норм розділу 5 глави 1 ЦПК України ( в редакції Закону України №2453-У1 від 07.07.2010 р.).

З врахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції по суті.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Головуючий

Судді