Справа № 22-7672 Головуючий у І-й інстанції-Мікула О.І.
Категорія: 23 Доповідач в апел. інстанції-Каблак П.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області

у складі: головуючого Каблака П.І.

суддів Кота І.Н., Крайник Н.П.

з участю секретаря Луньо К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 21.07.2010 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_1 30 000 грн. заборгованості по договірному зобовязанню та судові витрати.

Представник відповідача в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач спочатку свої позовні вимоги обґрунтовував халатністю відповідача, який залишив в орендованій автомашині, яка була викрадена невідомою особою з гаражу, реєстраційні документи, що стало підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. В подальшому позивач уточнив вимоги про відповідальність відповідача за невиконання зобовязання, однак суд належним чином не зясував чи були порушені відповідачем істотні умови договору та не врахував відсутність вини відповідача у заподіянні позивачу збитків.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

В грудні 2007 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди на підставі статей 14,22,803 ЦК України, посилаючись на те, що 03.05.2006 року між сторонами укладено Договір оренди транспортного засобу з правом викупу, власник автомобіля (позивач) придбав такий за кредитні кошти, автомобіль знаходився в заставі, був застрахований, використовувався відповідачем в якості таксі та був викрадений з гаража відповідача у зв'язку з чим порушено кримінальну справу. Незаконне заволодіння транспортним засобом є страховим випадком, однак, згідно договору страхування, виплата страхового відшкодування не здійснюється, якщо допущено халатність страхувальником, зокрема, в разі залишення в салоні автомобіля реєстраційних документів на нього. Оскільки автомобіль викрадено разом з документами, так як відповідач залишив їх в автомобілі, то страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування, а відповідно до п.4.1.20 Договору оренди в такому разі орендар зобовязаний нести витрати, повязані з відновленням автомобіля.

В процесі розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги про те, що такими є спонукання до виконання договірного зобовязання (а.с.50).

Задовольняючи позов, суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач залишив реєстраційні документи на автомобіль в автомобілі і страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування, то відповідач, внаслідок його цих винних дій та зберігання автомобіля не на платній стоянці, як передбачено Договором оренди, а в гаражі, повинен нести відповідальність за відновлення автомобіля.

Проте, колегія суддів не зовсім погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст.803 ЦК України наймач зобовязаний відшкодувати збитки, завдані у зв'язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини.

Таким чином, відповідальність за правовідносинами договору найму (оренди) транспортного засобу включає в складі правопорушення вину.

Договір страхування транспортного засобу укладено між страховиком (ТДВ СК «Альфа-Гарант», який є третьою особою по справі) та страхувальником (позивачем), згідно п.3.1, 3.1.11 Додатку №2 до Договору (умови страхування) до страхових випадків не відносяться і виплата страхового відшкодування не здійснюється внаслідок халатності страхувальника, зокрема, залишення у салоні ТЗ ключа або реєстраційних документів від автомобіля (а.с.18,19).

Страховою компанією відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування з підстав залишення салоні автомобіля реєстраційних документів (а.с.30).

Проте, відповідач не є страхувальником, до даного Договору страхування не має відношення, оскільки не є стороною в такому та не був ознайомлений з ним позивачем, тому не може нести відповідальності, передбаченої цим Договором.

Посилання позивача на п.4.1.20 Договору оренди про сплату орендарем витрат, повязаних з відновленням автомобіля, у разі не сплати страхового відшкодування страховою компанією (а.с.10), є безпідставні. Таку відповідальність відповідач повинен нести в разі наявності його вини в пошкодженні автомобіля та відмови страхової компанії у виплаті страхового відшкодування.

Щодо доводів позивача про відповідальність відповідача за невиконання п.4.1.17 Договору оренди про необхідність зберігання автомобіля в неробочий час на платній стоянці, то такі не заслуговують на увагу, а судом не обґрунтовані, оскільки місце стоянки повинно бути погоджено позивачем про що складається Акт погодження в письмовій формі (а.с.10). Однак, такого місця стоянки позивачем не було погоджено та Акту не складено, не дивлячись на те, що пройшло майже рік часу з дня укладення Договору оренди.

Таким чином, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового відповідно до п.2,3 ч.1 ст.309 ЦПК України у зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та невідповідністю висновків суду обставинам справи, щодо заподіяння збитків позивачу з вини відповідача.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.2.3, 314 ч.2, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

апеляційну скаргу задоволити.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 21 липня 2010 року скасувати з ухваленням нового, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 з участю третьої особи ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення коштів.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржене протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Каблак П.І.

Судді: Кіт І.Н.

ОСОБА_4