Лановецький районний суд Тернопільської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2010 року Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого РАДОСЮКА А. В.

при секретарі ЯБЛОНСЬКІЙ М. М.

з участю позивача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ланівці справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ДП Тернопільської регіональної філії Центру державного земельного кадастру про визнання права власності та зобовязання вчинити юридичну дію, -

встановив:

До Лановецького районного суду звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 з позовом до ДП Тернопільської регіональної філії Центру державного земельного кадастру про визнання права власності та зобовязання вчинити юридичну дію, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 21 листопада 2008 року їм належить по ? частині земельної ділянки для ведення товарного сільського господарства загальною площею 2,08 га, що знаходиться на території Лановецької міської ради Тернопільської області і яка належала їх покійній матері ОСОБА_4. В звязку з оформленням права на спадщину за законом на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 21 листопада 2008 року в рівних частинах по ? частині зазначеної земельної ділянки, відмовою четвертою спадкоємиці ОСОБА_5 від оформлення документів на своє імя, а також у звязку з тим, що оригінал державного акта залишився в архіві Лановецької державної нотаріальної контори і не може бути представлений ними в ліцензовану землевпорядну організацію для оформлення державних актів на своє імя, тому Тернопільською регіональною філією Центру державного земельного кадастру було усно відмовлено їм в виготовленні (переоформленні) та реєстрації державного акта, а отже слід визнати за ними право власності на земельні ділянки, набуті ними згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 листопада 2008 року в рівних частках по ? частині та зобовязати ДП Тернопільську регіональну філію Центру державного земельного кадастру виготовити та зареєструвати державні акти (окремо кожному позивачу) на вказані земельні ділянки.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги і просили суд позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує і просить суд його задовольнити.

Представник відповідача Тернопільської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивачів, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому суд виходив із наступного.

Так, судом встановлено, що 23 січня 2002 року Лановецькою міською радою видано ОСОБА_4 Державний акт серії Р2 № 689102 на право власності на земельну ділянку площею 2,08 га (дві земельні ділянки 1,84 і 0,24 га) на території Лановецької міської ради Тернопільської області (а.с.13).

ОСОБА_4 померла 7 березня 2008 року в с.Волиця Лановецького району Тернопільської області, згідно свідоцтва про смерть серії 1-ИД №065962, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції 13 березня 2008 року (а.с.14).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 21 листопада 2008 року ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом по ? частині належної померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №689102 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,08 га, що знаходиться на території Лановецької міської ради Тернопільської області (а.с.4, 7, 10).

Згідно з витягами з технічної документації про грошову нормативну оцінку земельної ділянки від 02 вересня 2010 року№1267 та №1268 вартість земельних ділянок площею 0,24 га та 1, 84 га, що розташовані на території Лановецької міської ради Тернопільської області і належать покійній ОСОБА_4 становить 34688, 91 грн. (а.с. 24, 25).

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом по ? частині належної померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №689102 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,08 га, що знаходиться на території Лановецької міської ради Тернопільської області.

Підстави набуття права власності на землю, права та обовязки землевласників регламентовані статтями Земельного кодексу України, відповідно до якого громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатно передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок; прийняття спадщини; виділення в натурі та інше.

Відповідно до ст.33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Згідно ст.88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до п.»б» ч.2 ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно ч.6 ст.126 Земельного кодексу України при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про відчуження земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбулося відчуження. Орган, який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, робить відмітку про реєстрацію прав на земельну ділянку на підставі документа про її відчуження, складеного та посвідченого в порядку, встановленому законом, протягом 14 календарних днів з дня подання до цього органу зазначеного документа. Забороняється вимагати для здійснення відмітки та державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, застосування інших, передбачених законом способів.

Згідно п.4 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2009 року №439 власник земельної ділянки подає для здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку такі документи: а) державний акт з відміткою нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку; б) цивільно-правовий договір про відчуження земельної ділянки у разі набуття права власності на земельну ділянку за таким договором або свідоцтво про право на спадщину. Забороняється вимагати для здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку документи, не передбачені цим пунктом.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як пояснили в судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вони зверталися до Тернопільської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» для виготовлення та реєстрації державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, однак їм було усно відмовлено в цьому в звязку з тим, що четверта спадкоємиця ОСОБА_5 відмовилася від оформлення документів на своє імя, а також у звязку з тим, що оригінал державного акта залишився в архіві Лановецької державної нотаріальної контори і не може бути представлений ними в ліцензовану землевпорядну організацію для оформлення державних актів на своє імя.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Проаналізувавши докази, надані сторонами і ті, що здобуті у судовому засіданні, суд вважає, що матеріалами справи повністю доведено, те, що позивачі як спадкоємці за законом набули право власності на ? частину земельної ділянки кожна, а також факт відмови Тернопільської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» у виготовленні та реєстрації державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 88, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 328, 1225 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 174, 209, 212-215, 292 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме по ? частині земельних ділянок № 239 загальною площею 2,08 га (дві земельні ділянки 1,84 рілля і 0,24 га кормові угіддя) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лановецької міської ради Тернопільської області, що належали ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №689102, виданого 23 січня 2002 року Лановецькою міською радою.

Зобовязати Тернопільську регіональну філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» виготовити та зареєструвати окремо ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 21 листопада 2008 року.

Дане рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А. В. РАДОСЮК