Справа №2-748/10 16.11.2010 16.11.2010 16.11.2010
Провадження №22ц-8467/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-8467/10 Головуючий у 1-й інстанції Тихонова Н.В.
Категорія 37 Доповідач апеляційного суду Яворська Ж.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Колосовського С.Ю., Яворської Ж.М.,

при секретарі - Кулик О.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 вересня 2010 року

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадщину,

В С Т А Н О В И Л А

У квітня 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6,1993 р.н. про визнання права власності на спадщину після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка зазначала, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що вона є спадкоємцем першої черги та на час відкриття спадщини була непрацездатною особою інвалідом 11 групи, просила визнати за нею право власності на 1/5 частку вищевказаного житлового будинку.

Позивачка неодноразово уточнювала свої вимоги. Остаточно просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку житлового будинку по АДРЕСА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на 2/6 частки житлового будинку по АДРЕСА_2, на ? частку предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку та антикварних речей 23 найменування загальною вартістю 98325 грн.

До участі в справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_6 - онука спадкодавця, який є спадкоємцем за заповітом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 вересня 2010 р. позов задоволено частково. Постановлено: визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/9 частки житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1; виділено у власність позивачки напольну гасову лампу та розподілено судові витрати : з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь позивачки стягнуто по 147 грн.90 коп. з кожного судових витрат за розгляд справи; з них же на користь держави по 47 грн. з кожного судових витрат. В задоволені решти вимог - визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок по АДРЕСА_1 та визнання права власності на ? частку предметів домашньої обстановки і вжитку відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом норма матеріального та процесуального права.

Відповідачі заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, відповідачів, їх представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 січня 1950 р.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку ОСОБА_2, 1951 р.н. та сина ОСОБА_3,1962 р.н.

25 липня 1996 р. ОСОБА_7 склав заповіт, згідно якого належний йому житловий будинок по АДРЕСА_2, який належав йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 березня 1991р., заповідав онукові ОСОБА_6.(а.с.76, 110)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Спадкоємцями першої черги після його смерті, в силу ст. 529 ЦК УРСР є дружина, син та дочка. Крім того, дружина та дочка мають право на обов'язкову частку на спадщину, що відкрилася за заповітом.

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в строки, встановлені діючим на час відкриття спадщини законодавством, звернулися дружина - ОСОБА_4, дочка - ОСОБА_2 та законний представник неповнолітнього ОСОБА_6- ОСОБА_8 Було заведено спадкову справу.(а.с.42-51)

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно: житловий будинок по АДРЕСА_2, предмети звичайної домашньої обстановки та антикваріат, а саме: спальний гарнітур 17250 грн., гостинний гарнітур - 25325 грн., антикварний камін - 5600 грн., книжкові полиці-12 шт. - 2400 грн., японський сервіз - 3320- грн.., цукерниця „Кобальт" - 160 грн., чайний сервіз - 600 грн., дитяча енциклопедія 12 т.-600 грн., бібліотека із 300 книг - 600 грн., платтяна шафа - 400 грн., трюмо - 250 грн., тумбочки - 250 грн., круглий стіл (розсувний) - 300 грн., круглий стіл - 200 грн., дубові стільці (6 шт.)- 1200 грн., крісло - 500 грн., люстра „медуза" - 75 грн., терези, ваги - 500 грн.; картина 200 грн., дзеркала ( 2 шт.) - 800 грн., килими (7 шт.) - 5100 грн., піаніно „Одеса" - 400 грн., порцеляновий папуга - 25 грн., антикварні столові прибори - 1920 грн., Велика Радянська енциклопедія 30 т.- 1500 грн., сервант - 10000 грн., підсервантник - 2500 грн., м'який куточок - 6000 грн., порцелянове блюдо - 300 грн., цукерниця - 200 грн., бронзова лампа -4800 грн., порцелянова курка - 200 грн., дерев'яна тарілка „В'єтнам"- 150 грн., порцелянові таріки (Японія) - 150 грн., настанні прикраса „Рога лося "- 100 грн., порцелянова статуетка „Морська Володарка" - 200 грн., загальною вартістю 98325 грн.

Задовольняючи вимоги частково, суд вважав, що до складу спадщину входить вищезазначене майно.

Відповідно до ст.535 ЦК УРСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкоємця( в тому числі усиновлені), а також непрацездатна дружина, батьки ( усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом ( обов'язкова частка).

Відповідно до абз.2 п.7 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 24 червня 1983 р.„Про практику розгляду судоми України справ про спадщину ", при визначенні розміру обов'язкової частки у спадщині слід виходити із числа всіх спадкоємців за законом, які б спадкувати, якщо б порядок спадкування не було змінено спадкодавцем. За такого, враховуючи трьох спадкоємців за законом - ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, наявність заповіту на ОСОБА_6, суд вірно вважав, що ОСОБА_2 успадкувала лише 2/9 частки спадкового житлового будинку.

Посилання апелянта на те, що їй повинна належати більша частка, оскільки вона допомагала батькові здійснювати догляд за особами, які заповідали йому цей будинок ніякого правового значення для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно після смерті її батька не має, оскільки за законом не впливає на розмір її частки.

Як вбачається із матеріалів справи, кахельний камін 1950-1960 р, напольна гасова лампа, фарфорова шкатулка „Куриця", фарфорова статуетка "Володарка Морська", „Господарка мідної гори", відповідно до експертного мистецькознавчого висновку Миколаївського краєзнавчого музею, є антикваріатом, так як створені більше 50 років тому та мають історичну, культурну та частково художню цінність.( а.с.64)

Відповідно до висновку судової-товарознавчої експертизи №4068 від 25 серпня 2010 р. вартість вищевказаного антикваріату з врахуванням комплексного зносу становить 13300грн.

Тому, суд вірно з врахуванням частки та вартості майна, а також думки інших спадкоємців виділив ОСОБА_2 у власність напільну гасову лампу, вартістю 4800 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частку предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку, суд виходив з того, що остання не проживала з батьком у житловому будинку АДРЕСА_1, вселилася до нього лише після смерті, тому не має підстав вважати її такою вона прийняла спадщину, оскільки за змістом ст.533 ЦК УРСР, предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку переходять до спадкоємців за законом, якщо вони проживали спільно зі спадкоємцем до його смерті не менше одного року, а позивачка з батьком не проживала у спірному будинку по АДРЕСА_1 більше ніж рік до його смерті.

Посилання апелянта на те, що вона проживала з батьком один день, а саме приїхала за проханням матері надати їй допомогу і цього ж дня батько помер, а отже має право на предмети звичайної домашньої обстановки ніякого правового значення не має.

З урахуванням викладеного рішення суду в частині поділу спадкового майна, а саме визнання за ОСОБА_2 права власності на 2/9 частки житлового будинку АДРЕСА_2, визнання права власності на напільну гасову лампу та відмову у задоволенні вимог про визнання за нею права власності на ? частку предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку є законним, підстав для його скасування не має.

Доводи апелянта в скарзі на те, що судом не враховано вартість каміну, яка складає 800-900 доларів США, відповідно до висновку експерта антикварної лавки, не можуть бути прийняті судом, оскільки за висновком судової товарознавчої експертизи визначено його вартість, а експерт антикварної лавки не є тією особою, висновок якого суд повинен приймати до уваги при вирішенні спірних питання щодо поділу майна.

Посилання апелянта в скарзі та те, що для проведення експертизи не було надано 6ть дубових стільців -1500 грн., японський сервіз -5280 грн.,(24 шт. тарілок просила виділити їй), крісло - 500 грн., антикварні столові прибори -2220 грн., 7 паласів -5100 грн., 6 золотих обручок -6000 грн. та інші цінні речі, що, на її думку, не є предметами загального вжитку, а відносяться до предметів розкоші, також не заслуговують на уваги, оскільки позивачкою не надано доказів того, що це та інше цінне майно не є предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку. Більш того, відповідно до матеріалів справи це майно постійно використовувалося сімєю спадкодавця.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, суд виходив з того, що право власності на спірний будинок не зареєстровано, а до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець та вважав ОСОБА_3 таким, що не прийняв спадщину.

Між тим, з такими висновками суду погодитися не можна.

Як вбачається із копії будинкової книги та пояснень даних у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживав та після смерті спадкодавця залишився проживати в будинку АДРЕСА_1, а тому відповідно до вимог ст.549 ч.1 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину.

Як вбачається із довідки МБТІ № 6069 від 29.09.2010 р., в зв'язку з поновленням запису, з'ясовано, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору забудови від 08.10.1958 р. Будинок введено в експлуатацію за актом прийняття в експлуатацію 31.08.1960 р.

Згідно вимог ст.22КпШС, майно нажите подружжям за час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя. За такого, спадкодавцеві ОСОБА_7 належала ? частка цього будинку.

Враховуючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прийняли спадщину відповідно до вимог ст.549 ч.1 , а ОСОБА_3 є таким, що фактично прийняв спадщину, то за позичкою слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Оскільки висновок суду в цій частині не відповідає вимогам матеріального закону, то відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позивачки.

Рішення в частині розподілу судових витрат належить змінити.

Оскільки права ОСОБА_2 на спадщину не оспорюється та за її ініціативою було призначено судову -товарознавчу експертизу, то в поверненні сплачених за нею коштів за проведення експертизи слід відмовити.

Згідно з ст.88 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір по 25 грн.50 коп. з кожного, а з ОСОБА_2 на користь держави витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 90 грн.

Керуючись статтями 303, 308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 вересня 2010 року в частині відмови в задоволенні позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 скасувати і цій частині ухвалити нове рішення про часткове задоволення цих вимог.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір по 25 грн.50 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 90 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено на протязі двадцяти днів в касаційному порядку.

Головуючий

Судді