Кузнецовський міський суд Рівненської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2010 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
з участю позивачаОСОБА_3,
представника відповідачаОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до акціонерного товариства відкритого типу „Енерговисотспецбуд про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

встановив:

В суд звернувся ОСОБА_3 з позовом АТВТ «Енерговисотспецбуд» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 10118,12 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 31700,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_3 працював на даному підприємстві до 27.10.08 р. і був звільнений за угодою сторін. В день звільнення позивачу не було виплачено заборговану заробітну плату в сумі 10118,12 грн., що і стало підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та просив суд стягнути з АТВТ «Енерговисотспецбуд» заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Позивач пояснив, що на час звільнення відповідач заборгував виплату заробітної плати і у добровільному порядку не виплатив при його звільненні з роботи. Позивач з моменту звільнення з підприємства ніде не працює та перебуває у скрутному матеріальному становищі. ОСОБА_3 пояснив також, що розмір заборгованості по заробітній платі в сумі 10118,12 грн. йому в усному порядку повідомили в бухгалтерії підприємства, а розрахунок компенсації у звязку із затримкою її виплати він виконував самостійно і просить суд стягнути 31700,00 грн. компенсації.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги позовної заяви визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі в сумі 10113,43 грн. До цієї суми, як пояснив представник відповідача, включено всю суму розрахункових коштів, з урахуванням компенсації за невикористану відпустку. Заперечення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні представник відповідача обґрунтовував тим, що починаючи з жовтня 2008 року підприємством не виплачувалась заробітна плата працівникам у звязку з відсутністю надходжень на рахунки підприємства, з березня 2009 року органами державної виконавчої служби арештовано рахунки відповідача у звязку з виконанням судових рішень, боржником у яких є АТВТ „Енерговисотспецбуд, а тому вважає, що вини відповідача у затримці розрахунку при звільненні працівника немає.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Підставами для такого висновку суду є наступне.

З дослідженої в судовому засіданні копії трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_3 працював у АТВТ „Енерговисотспецбуд на посаді будівельного майстра з 26.10.07 р. по 27.10.08 р., коли був звільнений з роботи на підставі ст.36 п.1 КЗпП України за угодою сторін відповідно до наказу № 88/к від 27.10.08 р.

Відповідно до довідки № 212 від 21.04.10 р., заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем станом на 01 квітня 2010 року складає 10113,46 грн. і позивачем не оспорюється.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

За таких обставин суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_5 заборгованості по заробітній платі в сумі 10113,43 грн.

Судом досліджено постанови державного виконавця відділу ДВС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області ОСОБА_6 від 26.03.09 р. та від 12.02.10 р., а також довідку відділу ДВС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області №1095 від 23.03.10 р., з яких вбачається, що з 26.03.09 р. на всі рахунки відповідача накладено арешт у звязку з виконанням судових рішень, боржником у яких є відповідач.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.99 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Суд вважає неспроможними посилання представника відповідача на відсутність вини відповідача у несвоєчасному розрахунку з позивачем, так як доказів накладення арешту на рахунки відповідача на момент звільнення ОСОБА_3 матеріали справи не містять. Крім того, одним із принципів підприємницької діяльності, як передбачено ст.44 ГК України, є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Судом встановлено і учасниками процесу не оспорюється, що вини ОСОБА_3 у несвоєчасній виплаті йому заробітної плати відповідачем немає.

За таких обставин суд вбачає правові підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

При вирішенні питання про загальний розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню, суд враховує, що ОСОБА_3 працював за п'ятиденним робочим тижнем., і його середньоденний заробіток згідно з довідкою № 125 від 12.04.10 р. складає 70,68 грн.

Як встановлено судом, затримка розрахунку при звільненні триває з 28 жовтня 2008 року і по цей час. Отже, загальна сума компенсації складає: 70,68 грн./день * 370 днів = 26151,60 грн.

На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212, 215, 367 ЦПК України, ст.ст.116, 117 КЗпП України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства відкритого типу „Енерговисотспецбуд на користь ОСОБА_3 10113 (десять тисяч сто тринадцять) грн. 43 коп. заборгованості по заробітній платі.

Стягнути з акціонерного товариства відкритого типу „Енерговисотспецбуд на користь ОСОБА_3 26151 (двадцять шість тисяч сто пятдесят одну) грн. 60 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Стягнути з акціонерного товариства відкритого типу „Енерговисотспецбуд в дохід держави 362 (триста шістдесят дві) грн. 65 коп. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляція. Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження рішення та апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд.

Головуючий :