Справа №: 2-625/10
"29" січня 2010 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.
при секретарі Спіциній О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ЗАТ " Енерговугілля"
про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за втрату частини заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -
позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - заборгованості по заробітній платі в сумі 9816,24 грн., компенсації за втрату частини заробітної плати в сумі 1627,18 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 15 717,39 грн., виходячи з середньоденної заробітної плати 74,49 грн. та 3 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Позов мотивує тим, що вона працювала на підприємстві відповідача, їй нараховували, але своєчасно не виплачували заробітну плату. За період з березня 2005 року по грудень 2008 року виникла заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 9816,24грн. При звільненні розрахунок з нею не провели. Крім того вказує, що має право на компенсацію за втрату частини заробітної плати, яку відповідач повинен сплатити їй в сумі 1627,18 грн..
Відповідно до ст. 117 КЗпП України їй повинен бути виплачений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.
До того ж, несвоєчасна виплата заробітної плати призвела до моральних страждань і вимагала від неї додаткових зусиль для організації її життя, а тому вказує, що їй спричинена моральна шкода, яку оцінила в 3000 грн.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав вказаних в позові, зазначивши, що 11.12.2008 року звільнена, їй нараховували, але не виплачують заробітну плату. На сьогодні сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати складає 9816,24грн.. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні просить стягнути в тому розмірі, що вказаний в позовній заяві, тобто в сумі 15 717,39 грн..
Представник відповідача на розгляд справи не явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення, відповідно до ст., ст.224 - 226 ЦПК України
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст. 115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів, при звільненні працівника підприємство повинно провести з ним розрахунок в день його звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Позивач звільнена з роботи 11.12.2008 року, у передбачені законодавством строки відповідач з нею не розрахувався. Заборгованість по зарплаті складає 9816,24 грн., що підтверджується довідкою та наданими в судовому засіданні поясненнями позивача. З моменту звільнення позивача, розрахунки з нею не проводились, а тому суд стягує на користь позивача всю суму заборгованої їй заробітної плати.
На підставі вимог п.2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року № 1427, в редакції від 21.02.2001 року № 159 працівникам у разі затримки на один і більше місяців виплати грошових доходів проводяться компенсаційні виплати, що згідно розрахунку наданому позивачкою складають 1627,18 грн., а тому суд стягує її на користь позивача.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У цьому разі перебіг 3-х місячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку, відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. зі змінами та доповненнями. Таким чином, законом чітко визначено, які виплати і за яких умов можуть враховуватись при покладені матеріальної відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, та строк звернення до суду, а тому позивач має право на отримання сум компенсації відповідно до ст.117 КЗпП.
Також суд вважає, що є вина підприємства в тому, що несвоєчасно була виплачена заробітна плата, так як представник відповідача не надав доказів та не довів того , що вини його підприємства немає, на розгляд справи не явився.
Середньомісячна заробітна плата позивача складала 1601,55 грн., а середньоденна 74,49 грн., згідно довідки, звільнена позивач 11.12.2008 р., просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку з нею за той період та в тій сумі, що вказано в позовній заяві, не збільшуючи її. А тому суд стягує на користь позивача 15 717,39грн..
(Розрахунок: 74,49 грн. х 211 днів. = 15 717,39 грн.) .
Стосовно вимоги про стягнення моральної шкоди на користь позивача, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, хоч відповідач порушив законне право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, яке гарантоване їй ст.43 Конституції України, ст., ст.1, 24 Закону України "Про оплату праці" та ст.115 КЗпП України.
В обґрунтування своєї вимоги позивач пояснила в чому полягає спричинена їй моральна шкода, надала частково докази в підтвердження цього, але позивачем пропущений, передбачений ст.233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду за вирішенням питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням законодавства про працю, підстав для поновлення строку звернення до суду суд не вбачає, а тому в позовних вимогах в цій частині необхідно відмовити.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, так як спірні правовідносини виникли з трудових правовідносин, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 417,61 грн. виходячи з розміру задоволених майнових вимог та 120 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Керуючись ст., ст. 115, 116, 117, 233, 237-1 КЗпП України, ст., ст.1, 24, 34 Закону України "Про оплату праці", ст., ст. 11, 60, 209, 212 - 215, 218, 224 226, 228, п.2 ст.367 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ЗАТ " Енерговугілля" на користь ОСОБА_1 9816(девять тисяч вісімсот шістнадцять) грн.24 коп. заборгованої заробітної плати, 1627(одну тисячу шістсот двадцять сім)грн.18коп. компенсації за втрату частини заробітної плати, 15 717( п'ятнадцять тисяч сімсот сімнадцять)грн.39 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а всього 27 160(двадцять сім тисяч сто шістдесят)грн.81коп. та 271,60грн. судового збору на користь держави і 120 грн. за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення в частині стягнення заробітку в межах місячного платежу в сумі 1601,55грн. допустити до негайного виконання.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, або оскаржується в порядку встановленому ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: