Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Суддя : Юзьвяк Б.Г.,

при секретарі : Свирида М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубенської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання частково незаконними рішення Дубенської міської ради №229 від 29 червня 1999 року та державних актів на право власності на земельну ділянку від 02 червня.2005 року і від 10 вересня 2003 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач посилається на те, що йому належить на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться по вул..Хмільна, 5 в м.Дубно Рівненської області, на що вказує свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Вказане будинковолодіння знаходиться на земельній ділянці площею 0,045 га., яка передана позивачу за рішенням Дубенської міської ради №392 від 08 лютого 2000 року. По межах своєї земельної ділянки позивач встановив огорожу. Поряд із земельною ділянкою позивача знаходяться земельні ділянки відповідачів по справі, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 Коли позивач почав оформляти документи для приватизації своєї земельної ділянки, то було встановлено, що фактично площа його земельної ділянки становить не 0,045 га, а 0,0415 га. Виявилось, що частина його земельної ділянки, а саме 0,0023 га., передана у приватну власність сусідів, відповідачів по справі ОСОБА_2, та ОСОБА_3 Власниками земельної ділянки вони стали ще в 1999 році згідно рішення Дубенської міської ради №229 від 29.06.1999 року. На підставі зазначеного рішення ОСОБА_2 був виданий державний акт на земельну ділянку площею 0,0323 га, а ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0333 га. Таким чином за рахунок земельної ділянки позивача земельна ділянка ОСОБА_2 збільшилась на 0,0010 га., а земельна ділянка ОСОБА_3 збільшилась на 0,0013 га., що підтверджується планом земельних ділянок, виготовленим ПП «Ленд-Сервіс». Оскільки зазначене рішення про передачу відповідачам земельної ділянки у приватну власність та державні акти на право приватної власності на землю порушують права позивача, він просить визнати їх частково незаконними, в межах надання земельних ділянок що зменшили його земельну ділянку., та зобовязати відповідачів ОСОБА_2, та ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в користуванні належною йому земельною ділянкою.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що огорожу поставив ще в 1996 році і меж ділянки не змінював. Коли зараз хотів виготовити державний акт на право приватної власності на землю, то виявилось, що цього зробити неможливо через невідповідність фактичних розмірів земельної ділянки розмірам тієї земельної ділянки що йому надавалась за рішенням Дубенської міської ради від 08.02.2000 року. Так за рішенням йому надавалось 0,045 га, а фактично є 0,0415 га. Це сталось з тих причин, що при виготовленні державних актів проектними організаціями для відповідачів ОСОБА_2, та ОСОБА_3 допущено помилки і в документах виявилась невелика косина. Таким чином огорожа відповідача, яка стоїть ще з 1996 року виявилось, що знаходиться частково на земельних ділянках відповідачів. Тому позивач просить визнати частково незаконними рішення Дубенської міської ради про передачу у приватну власність земельних ділянок в межах 0,0010 га для ОСОБА_2, та 0,0013 га для ОСОБА_3, та відповідно частково незаконними державні акти про право приватної власності на землю в цих межах, оскільки за рахунок земельної ділянки позивача збільшено земельні ділянки відповідачів.

Представник Дубенської міської ради позову не визнав. Пояснив, що рішення Дубенської міської ради від 29 червня 1999 року на його думку є законним. Так за цим рішенням відповідачам ОСОБА_2, та ОСОБА_3 виділено у приватну власність по 0,03 га землі для обслуговування будинку. Земельні ділянки виділені згідно їх заяв, та документів, що подавались. Вже потім при виготовленні державних актів на право приватної власності на землю, проектні організації допустили помилки і держані акти для відповідачів були виготовлені не на 0,03 га., а на більші земельні ділянки, для ОСОБА_2 0.0323 га, а для ОСОБА_3 0,0333 га. А тепер таким чином у позивача при виготовлені державного акту немає розмірів земельної ділянки, що йому надавалась за рішенням ради і частково його огорожа розташовується на земельних ділянках відповідачів. Тобто на думку відповідача, достатньо визнання частково недійсними державних актів, які видані з порушенням, не у відповідності до рішення міської ради.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав, та пояснив, що дійсно ОСОБА_1 поставив муровану огорожу ще в 1996 році, межі ділянок не порушував. Так вийшло що помилились земельні організації і тепер по документів огорожа ОСОБА_1 розташована на земельній ділянці ОСОБА_3, хоча вони не мають між собою спору, просто потрібно привести до порядку документи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не зявилась, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення сторін, свідка, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він працює в ПП «Ленд- Сервіс», що займається виготовленням проектної документації на земельні ділянки. Поводив обмір земельних ділянок ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 При обмірі ділянок було виявлено, що земельна ділянка ОСОБА_1 зменшилась через збільшення земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Це відбулося через помилки проектних організацій, що займались виготовленням документів при видачі державних актів на право приватної власності на землю. Так по рішенню Дубенської міської ради ОСОБА_2 і ОСОБА_3було виділено в приватну власність по 0,03 га землі. На той час вказувались розміри земельної ділянки до другого знака після коми. Тому проектні організації і вказали після обмірів фактичного користування земельні ділянки, у ОСОБА_2 0,0323 га, що на 0,0023 га. більше як надано рішенням ради, а у ОСОБА_3 0,0333, га., що на 0,0033 га більше як надано рішенням ради. Але після виготовлення актів на право приватної власності на земельну ділянку виявилось, що тепер зменшилась земельна ділянка сусіда ОСОБА_1 і його огорожа виявилась на території земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3, хоча огорожа стоїть ще з 1996 року і межі ділянок не мінялись.

План земельних ділянок сторін вказує на фактичні межі земельних ділянок та межі, які мають бути з врахуванням виданих державних актів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За заявами сторін по рішенню Дубенської міської ради сторонам виділялись земельні ділянки в слідуючих розмірах ОСОБА_1 - 0, 045 га, ОСОБА_2 0,03 га, ОСОБА_3 0,03 га.. Отже немає підстав для визнання частково недійсним рішення Дубенської міської ради № 229 від 29 червня 1999 року про виділення у приватну власність земельних ділянок для ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки ці рішення прав позивача не порушують.

За змістом ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Разом з тим при виділенні відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у приватну власність за рішенням Дубенської міської ради земельних ділянок розміром 0,03 га., державні акти на право приватної власності на земельні ділянки видані на земельні ділянки більших розмірів, що і стало причиною порушенням прав позивача ОСОБА_1 через зменшення його земельної ділянки.

Тому вимоги щодо визнання частково недійсними держаних актів на право приватної власності на землю відповідачів є обґрунтованими.

І щодо вимог по зобовязанню відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкод в користуванні належною йому земельною ділянкою, то в судовому засіданні не встановлено, що такі перешкоди чиняться, оскільки сам позивач пояснював що горожа знаходиться на попередньому місці, ніхто її не переносив і лише документально є розбіжності в розмірах земельних ділянок.

Керуючись ст.ст.10,60, 209,212 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Дубенської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання частково незаконними рішення Дубенської міської ради №229 від 29 червня 1999 року та державних актів на право власності на земельну ділянку від 02 червня.2005 року і від 10 вересня 2003 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження

земельною ділянкою, задоволити частково.

Визнати частково незаконними державні акти на право приватної власності на земельні ділянки:

державний акт серія РВ №033253 виданий на імя ОСОБА_3, земельна ділянка по вул.Хмільна, 7 в м.Дубно Рівненської області в частині передачі в приватну в приватну власність земельної ділянки в межах 0,0013 га;

державний акт серія ЯА №2059652 виданий на імя ОСОБА_2, земельна ділянка по вул.Хмільна, 7 в м.Дубно Рівненської області в частині передачі в приватну в приватну власність земельної ділянки в межах 0,0010 га;

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з поданням в 10-денний з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: