АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27 (4) ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3, ОСОБА_4

при секретарі: - ОСОБА_5

за участю: позивача - ОСОБА_6

та його представника ОСОБА_7

відповідача - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення боргу -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2009 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_8 на його користь суму боргу в розмірі 14 829 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 жовтня 2009 року відмовлено в позовних вимогах ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення боргу .

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки справа розглянута за відсутності позивача. Крім того, відмовляючи в задоволенні позову, суд посилався на те, що боргові розписки вже були предметом судового розгляду та рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з відповідача на користь позивача стягнуто борг в сумі 17 534 грн., однак вважає, що суд не зясував, що позивач звернувся до суду про стягнення грошових коштів за іншими борговими розписками.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_8 неодноразово на протязі 2007 року брала в борг гроші у позивача, які зобовязувалась повернути в зазначений час, що вбачається з боргових розписок.

У відповідності до положень ст.1047 ЦК України за договором позики, який був укладений представленими позивачем письмовими розписками, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

На думку колегії суддів, суд дійшов помилкового висновку про те , що позивач надав боргові розписки в підтвердження позову, які були предметом судового розгляду та ухвалено рішення, яке набрало законної сили та в порушення вимог п.2.ч.1 ст. 205 ЦПУ України ухвалив нове рішення про відмову в задоволенні позову в той час, як мав постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач надав оригінали боргових розписок, які були предметом судового розгляду та ухвалено рішення від 26.12.2008 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, а також надав оригінали боргових розписок, як доказ укладання договорів позики між ним та відповідачкою ,які є предметом спору по даній справі.

Колегія суддів вважає, що позивачем надано беззаперечні докази того, що 14 березня 2007 року відповідачка взяла в борг у позивача 12000 гривень, які зобовязалася повернути до14 березня 2009 року, 10 травня 2007 року взяла в борг 600 гривень, які зобовязалася повернути 14 березня 2009 року, 18 серпня 2007 року взяла в борг 2260 гривень, які зобовязалася повернути до 14 березня 2009 року.

Доводи відповідачки про те, що боргові розписки надані позивачем дублюють боргові розписки написані нею раніше позивачу, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки позивачем надані всі оригінали розписки а також тому, що грошові суму у них різняться і зазначена дата повернення грошових коштів інша.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає скасуванню відповідно до п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачки необхідно стягнути судові витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень, в дохід держави судовий збір у розмірі 148 гривень 20 коп.

Керуючись ст.,ст.303,307, п. 3 ч.1 ст.309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 жовтня 2009 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення боргу задовольнити. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 за договором позики 14 820 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. Стягнути з ОСОБА_8 Валеріїни в дохід держави судовий збір у сумі 148 грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: