КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-424/2010
Провадження № 424
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2010 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Шелестіній О.А.

За участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ КБ «ПриватБанк» про зобов»язання відповідача припинити дії, що порушують умови кредитного договору , а також здійснити перерахунок нарахованих процентів за ним та про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суд з позовом про зобов»язання відповідача припинити дії, що порушують умови кредитного договору , а також здійснити перерахунок нарахованих процентів за ним та про відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що 02.02.2006 року між сторонами укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позивач отримала кошти в розмірі 48 000 грн. Позивач отримала кошти та відповідно до умов договору повинна сплачувати відсотки у розмірі 1% на місяць від суми залишку заборгованості за кредитом у період з 14 по 21 число кожного місяця. Без згоди позивача, відповідач збільшив процентну ставку з 01.02.2009р. до 22,3 %, що є порушенням умов кредитного договору. Такі дії спричинили позивачу моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях , хвилювання щодо можливості втрати житла . Моральну шкоду оцінює в 1 500 грн.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просила позов задовольнити, зобов»язати відповідача припинити дії,які порушують умови кредитного договору, а саме припинити нарахування належних їй до сплати відсотків за договором у розмірі 22,3 % річних, одночасно зобов»язавши здійснити перерахунок нарахованих відсотків за кредитним договором у розмірі 12 % річних за весь час дії договору. Стягнути моральну шкоду в розмірі 1 500 грн.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнала та пояснила, що договором передбачено зміну відсоткової ставки . У даному випадку у зв»язку зі зміною облікової ставки НБУ , зміни курсу долара до гривні , а тому зміна процентної ставки відбулася не в наслідок волевиявлення однієї із сторін. Банк діяв відповідно до умов укладеного договору, в рамках чинного законодавства . Збільшення процентної ставки відбулося згідно умов договору, а право банку щодо збільшення ставки було реалізовано до набрання чинності Закону, який забороняв збільшувати процентну ставку. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 02 лютого 2006 року між сторонами укладений кредитний договір № PLQ0GK00000023 , відповідно до умов якого , позивачу виданий кредит у розмірі 48 000 грн. на строк до 02.02.2026 року . Процентна ставка за користування кредитом встановлена 12 % на рік на суму залишку заборгованості, що не заперечувалось сторонами по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

25.12.2008 року на адресу позивача направлено лист від відповідача про збільшення відсотковї ставки з 01 лютого 2009 року до 22,73% на рік .

Пунктом 2.3.1 вказаного договору передбачено право Банку збільшувати розмір процентної стави за користування Кредитом, при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного Договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ).

Банком виконані умови кредитного договору, своєчасно листом від 25.12.2008 року повідомлено про збільшення відсоткової ставки та запропоновано погашення кредиту у повному обсязі до 01.02.2009 року з сплатою процентної ставки за користування кредитом, яка була визначена договором. Позивач не заперечує факту отримання такого листа, але у зазначений банком строк не прийняла умови запропоновані банком щодо погашення кредиту.

Статті 15, 16 ЦК України передбачають, що кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має права звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачу було роз»яснено її право щодо уточнення чи доповнення позовних вимог в частині визнання підвищення процентної ставки за користування кредитом неправомірним.

Позивач не скористалася наданими їй ст. 31 ЦПК України правами, а суд не має права вийти за межі позовних вимог.

Кредитним договором не передбачена відповідальність у вигляді стягнення моральної шкоди.

Окрім того суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а тому підстав для стягнення моральної шкоди суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 638 ЦК України, ст. ст. 10,11,15,16, 131, 209, 212, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня його проголошення та подачі апеляції у 20-денний термін після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий Ж.В.Кузіна