№ 2-1561/10
30 липня 2010 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області
головуючій судді Подобєд О.К.
при секретарі Севастьяновій Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. ДДніпродзержинську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Публічне акціонерне товариство «Індустріально-експортний банк» (надалі Позивач) звернулось у квітні 2010 року в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська із позовом до ОСОБА_1 (надалі Відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь банку борг за кредитним договором №175/721103 від 26.06.2008р. у розмірі 6443,48 грн. та відшкодувати судові витрати на оплату державного мита в розмірі 64,43 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн. Обґрунтовує позовні вимоги наявністю не виконаних відповідачем зобовязань зі своєчасного та повного повернення запозичених коштів, сплати процентів, комісійної винагороди та нарахованих штрафних санкцій за прострочку платежів.
Представник Позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав у повному обсязі. Пояснив, що Відповідач безпідставно ухиляється від виконання умов кредитного договору №175/721103 від 26.06.2008 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 6443,48 грн., яку просить стягнути з Відповідача в примусовому порядку.
Відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, проте не зявився в судове засідання, заперечень на позов, будь-яких клопотань та документів не надав. Позивачем було надані докази про виклик відповідача до суду шляхом подання оголошення до друкованих засобів масової інформації газети «Вісті приднепров'я» № 48 від 13.07.2010 г. у звязку із чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в судовому засіданні за відсутності Відповідача та за наявними в цій справі доказами із прийняттям заочного рішення.
Дослідивши матеріали судової справи, заслухавши пояснення представника Позивача, суд вважає позов обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено що, між Акціонерним товариством «Індустріально - експортний банк», правонаступником якого внаслідок реорганізації на даний час є Публічне акціонерне товариство «Індустріально-експортний банк» («Банк») та ОСОБА_1 («Позичальник») був укладений кредитний договір №175/721103 від 26.06.2007 року.
Відповідно до пункту 1.1. вказаного кредитного договору Позивач зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 4000,00 грн. строком на 24 місяці з 26.06.2008 року до 25.06.2010 року (включно), а Відповідач взяв на себе обов'язок повернути кредит щомісячно до 15 числа місяця наступного за розрахунковим, згідно з графіком погашення суми кредиту (Додаток №1 до цього Договору, який є невідємною частиною цього Договору).
Згідно з умовами п. 3.1 вказаного кредитного договору Позивачем було видано Відповідачу суму 4000,00 грн., а Відповідачем були отримані ці грошові кошти готівкою, що підтверджується заявою Відповідача на видачу готівки №22 від 26.06.2008 року.
Таким чином, Позивач виконав свої зобов'язання за вказаним кредитним договором у повному обсязі.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до умов вказаного кредитного договору (п.п. 1.2.1, 1.2.2, 3.3, 3.5, 4.2.3, 4.2.4) Відповідач зобов'язаний повернути Позивачу в повному обсязі кредит, сплатити нараховані проценти за фактичний час його використання, комісію за обслуговування кредитної заборгованості та можливі штрафні санкції, в порядку та у випадках визначених цим Договором.
Як вбачається із умов вказаного кредитного договору та графіку погашення суми кредиту, строк повернення кредитних коштів на час розгляду судом цієї судової справи вважається таким, що настав.
В пункті 6.1 умов вказаного кредитного договору сторони встановили, що у разі прострочення строку сплати винагороди згідно з п. 1.2 цього договору та/або погашення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за цим договором за кожний день прострочення платежу.
Позивач звернувся до Відповідача із вимогою від 28.01.2010 року за № 24/4-228 про погашення заборгованості перед банком, яка була залишена Відповідачем без задоволення.
На час розгляду цієї справи доказів погашення наданого Позивачем кредиту Відповідачем суду також не надано.
Отже, Відповідач порушив умови вказаного кредитного договору щодо повернення одержаного кредиту, сплати відсотків, комісії та пені у встановлені договором терміни, у звязку з чим, станом на 09.04.2010 року у Відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 6443,48 грн., у тому числі: 493,00 грн. - заборгованість по кредиту; 3004,78 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 88,55 грн. - заборгованість по відсотках; 1159,03 грн. прострочена заборгованість по відсотках; 69,04 грн. - заборгованість по комісії; 901,93 грн. - прострочена заборгованість по комісії; 727,15 грн. прострочена заборгованість зі сплати пені, що підтверджується розрахунком Позивача, який наявний в матеріалах судової справи.
Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися у відповідності до вимог договору та чинного законодавства у встановленні строки, одностороння відмова від зобов'язань не допускається.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо.
Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
В силу приписів ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у встановлений договором або законом спосіб, зокрема шляхом примусового виконання обовязку в натурі.
На підставі викладеного позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача грошових коштів у сумі 6443,48 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором - є обґрунтованими та законними, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати у справі покладаються на Відповідача, згідно ст. ст. 79, 81 Цивільного процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 546, 549, 550-552, 610-612, 626, 629, 631, 1048-1050, 1052, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст.1-11, 15, 18, 57-60, 62, 64, 79, 81, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя О.К. Подобєд