Справа № 22ц-4153 /2010р. Головуючий у 1 інст. Курилець А.Р.
Категорія 57 Доповідач: Петричка П.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року серпня 30 дня колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Петричка П.Ф.

Суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

При секретарі: Глинському O.A.

З участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 0.3., представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної організації та Центрального правління Українського товариства сліпих, треті особи - „ПП „НТА - незалежне телевізійне агентство, ОСОБА_2 Збігнєвни, про визнання недійсною постанови, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову.

Привівши ряд норм процесуального законодавства, в апеляційній скарзі позивач вказав, що постанова УТОСу разом з інструкцією обмежує в правах інвалідів без додаткового каліцтва, є дискримінаційними. Суд односторонньо розглянув справу, не врахував відсутності доказів відмови від супроводу в санаторій, врахував сфальсифікований протокол щодо узгодження питання поїздки в санаторій позивача з супроводжуючим.

Просив скасувати рішення суду і ухвалити нове і задоволити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача в підтримання скарги, заперечення представника відповідача, позицію представника третьої особи, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Розглядаючи спір, ухвалюючи рішення і відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд підставно і обґрунтовано виходив із відсутності підстав втручатись у внутріорганізаційну діяльність громадської організації якою є Українське товариство сліпих (УТОС), відповідно до його Статуту, затвердженого XII зїздом УТОС 23.05.1991р. із змінами і доповненнями внесеними XIII зїздом 22.05.1996р. та ХУ зїздом 24.05.2006р., зареєстрованого Міністерством юстиції України 17.08.2006р., та ревізувати оскаржувану позивачем постанову N25 - 14 від 15.04.2009 р. ухвалену І Президією Центрального правління УТОС, відповідно до її статутної діяльності.

Суд вірно взяв до уваги, що всупереч Інструкції Центрального правління І Українського товариства сліпих від 20.05.ю1999р. „Про порядок обліку, зберігання, і розподілу та видачі путівок до санаторно - курортних та інших лікувально - 1 оздоровчих установ за рахунок бюджетних асигнувань в Українському товаристві сліпих позивач не подав передбачених Інструкцією документів щодо потреби і необхідності видачі путівки для супроводжуючих із числа членів сімї, а саме І дружини.

Відповідно до п. 2.2. згаданої Інструкції інваліди 1 - ої групи по зору при І направлені на санаторно - курортне лікування до санаторію, будинку відпочинку і І бази відпочинку забезпечуються путівкою і на супровідну особу, в разі наявності І відповідного висновку лікувально - профілактичного закладу про необхідність І супровідника На путівці робиться помітка „супровідник. Супровідник назначається рішенням правління первинної організації із числа інвалідів II - ої групи і зрячих ' працівників, які потребують лікування.

Документами підтверджено що питання надання позивачеві путівки до 1 санаторію належно обговорене правлінням первинної організації УТОС.

Дружина позивача не є працівником і не є членом УТОС.

Позивач не спростував доводів представника відповідача, що попри доволі І обмеженій кількості отримуваних первинним організаціями УТОС путівок для оздоровлення, позивач скористався ними пять разів в останні роки і йому були відомі умови і порядок видачі путівок.

Обґрунтованим є також висновок суду про відсутність підстав для задоволення вимоги про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Рішення суду ґрунтується на повно всебічно і обєктивно зясованих і обставинах, відповідає вимогам ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212 - 215 ЦПК України, Закону України „Про соціальну захищеність інвалідів в Україні, доводи апеляційної скарги його не спростовують, тому підстав для скасування рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303 - 305, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 квітня 2010 року залишити без змін. скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної інстанції.

Головуючий

Судді: