Справа № 2-386/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Якубіної В.Б.

при секретарі Тарадюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі філії «Запорізьке регіональне управління» Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним договору строкового кредиту, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ «ПриватБанк» в особі філії ЗРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 08.02.2007 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ZPXRRX02550037 за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 505 грн. 67 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 07.02.2008 р. Згідно з умовами договору відповідач ОСОБА_1 взяв на себе зобовязання здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування в порядку та строки згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків. Відповідач ОСОБА_1 не виконує умови укладеного кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 853 грн. 33 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5 505 грн. 60 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 12 926 грн. 59 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 891 грн. 96 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 6 726 грн. 64 коп., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна ставка) у розмірі 1 302 грн. 54 коп. та судові витрати.

В ході розгляду зазначеної справи відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі філії ЗРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним договору строкового кредиту, зазначивши, що він не укладав з банком кредитний договір № ZPXRRX02550037 від 08.02.2007 року, зокрема, про це свідчить і той факт, що людина, яка уклала кредитний договір від 08.02.2007 року надала його паспорт з умисно вклеєною (чужою) фотокарткою. 04.02.2007 р. у нього було викрадено паспорт, з даного приводу він звернувся до Комунарського РВ ЗГУ ГУМВС України в Запорізькій області, яким 17.02.2007 р. було відмовлено у порушенні кримінальної справи за даним фактом на підставі п. 2 ст. 6 УПК України. У зазначеній постанові зазначається, що 04.02.2007 р. у ОСОБА_1 вже було вкрадено паспорт. Тобто 08.02.2007 р. на момент укладання кредитної угоди № ZPXRRX02550037 він не володів своїм паспортом, про що оповістив міліцію. Згідно п. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом не дійсним. Проаналізувавши всі вищезазначені обставини ОСОБА_1 приходить до висновку, що невідома особа, видаючи себе за ОСОБА_1, умисно, з корисних мотивів, ввела у оману працівників банку, шляхом повідомлення відомостей, що не відповідають дійсності та замовчування обставин, що мають істотне значення - уклала угоду, яка суперечить волевиявленню ОСОБА_1 і внаслідок цього порушує його права. У статті 230 ЦК України зазначається, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Посилаючись на зазначені обставини просить суд визнати недійсним кредитний договір № ZPXRRX02550037 укладеного 08.02.2007 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати на сплату державного мита у розмірі 278 грн. 53 коп., витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., витрати, повязані з оплатою адвоката у розмірі 1500 грн.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 22.06.2010 року уточнив зустрічні позовні вимоги, просить суд визнати недійсним договір строкового кредиту № ZPXRRX02550037 укладеного 08.02.2007 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_1, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати на сплату державного мита у розмірі 278 грн. 53 коп., витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., витрати, повязані з оплатою адвоката у розмірі 1500 грн., витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 1 095 грн., витрати на сплату послуг (комісії) банку у сумі 10 грн. 95 коп.

Ухвалою суду від 22.06.2010 року за заявою представника позивача, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, зазначена позовна заява залишена без розгляду, провадження за зустрічним позовом продовжено.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» зустрічний позов визнав частково, заперечував проти задоволення вимоги стягнення з банку на користь ОСОБА_1 витрат на сплату державного мита у розмірі 278 грн. 53 коп., витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., витрат, повязаних з оплатою адвоката у розмірі 1500 грн., витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 1 095 грн., витрат на сплату послуг (комісії) банку у сумі 10 грн. 95 коп.

Відповідач, представник відповідача у судовому засіданні просять суд задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 08.02.2007 р. фізичній особі на ім`я ОСОБА_1 відповідно кредитного договору № ZPXRRX02550037 було видано кредит у розмірі 5 505 грн. 67 коп. З моменту оформлення кредиту погашення не проводилися.

По факту отриманого кредиту ОСОБА_1 пояснив, що вказаний кредит він не оформлював, 04.02.2007 р. у нього було викрадено паспорт, за яким було оформлено кредит. З даного приводу він звернувся до Комунарського РВ ЗГУ ГУМВС України в Запорізькій області.

Постановою Комунарського РВ ЗГУ ГУМВС України в Запорізькій області від 17.02.2007 р. ОСОБА_1 було відмовлено у порушенні кримінальної справи за даним фактом на підставі п. 2 ст. 6 УПК України. У постанові зазначається, що 04.02.2007 р. у ОСОБА_1 вже було вкрадено паспорт.

Згідно постанови Жовтневого РВ ЗГУ ГУМВС України в Запорізькій області від 03.09.2009 року порушена кримінальна справа за фактом шахрайства у відношенні ПАТ КБ «ПриватБанк» та використання підробленого документу по ознакам ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно висновку експерту НІЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області № 39/хл від 22.04.2010 року «підпис, розташований у графі «Підпис заяви позичальника № ZPXRRX02550037, заповненої 08.02.2007 року на отримання кредиту у ЗАТ КБ «ПриваБанк» у сумі 5 506 грн. 06 коп. від імені ОСОБА_1, виконана не ОСОБА_1, а іншою особою».

Згідно п. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учаснику правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно п. 5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З огляду на те, що ОСОБА_1 договір не підписував і кредитних коштів за цим договором не отримував, договір підписано невстановленою особою, цією ж особою отриманні і кредитні кошти. Вказаний договір не відповідає внутрішній волі відповідача за первісним позовом і він не бажає настання будь-яких правових насідків, що випливають з цього договору

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу.

Аналізуючи у сукупності надані по справі докази, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 кредитний договір № ZPXRRX02550037 від 02.08.2007 р. не підписував і кредитних коштів за цим договором не отримував, зазначений договір було укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» та невідомою собою від імені ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами справи.

Тому, на підставі викладеного, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги відповідача за зустрічним позовом є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, ст. ст. 203, 215 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі філії «Запорізьке регіональне управління» Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним договору строкового кредиту - задовольнити.

Визнати недійсним договір строкового кредиту № ZPXRRX02550037 від 02.08.2007 р., укладеного Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та невідомою особою від імені ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на сплату державного мита у розмірі 278 грн. 53 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., витрати, повязані з оплатою адвоката у розмірі 1500 грн., витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 1 095 грн., витрати на сплату послуг (комісії) банку у сумі 10 грн. 95 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.Б. Якубіна