Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2-7105/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2010р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Омарбековій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПАТ КБ „ПриватБанк до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

14.10.2009р. ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 12.03.2008р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № ZPXWGI, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 247450,00 грн., з терміном повернення до 12.08.2035р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків у розмірі 15,00% на рік за користування кредитом. На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором № ZPXWGI від 12.01.2008р., з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» укладено договір поруки № 467 від 12.01.2009р., на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн. Зі свого боку, позивач виконав передбачені договором про іпотечний кредит умови та передав відповідачу грошові кошти в розмірі 247450,00 грн., проте відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобовязання у звязку з чим, у нього виникла заборгованість перед банком. Станом на 06.07.2009р. відповідач мав заборгованість у розмірі 257602,25 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 246751,78 грн., по процентам за користування кредитом у розмірі 10728,80 грн.; крім того, відповідачу було нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 121,67 грн. За умовами договору про іпотечний кредит № ZPXWGI, встановлено обов'язки позичальника по сплаті відсотків за користування кредитом та погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, в строки та порядку відповідно до умов договору.

Представник позивача ОСОБА_2 (яка діє на підставі доручення від 09.09.2009р.), в наданій суду 20.10.2010р. заяві просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості перед банком в розмірі 257602,25 грн., та судові витрати в доход держави. З відповідачів ТОВ «УФА «Верус» та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнути солідарно 200грн., та розглядати справу з винесенням рішення за її відсутності. Крім того, в заяві від 20.10.2010р. представник позивача просила вжити часткове скасування заходів забезпечення позову, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.10.2009р. в частині накладення арешту на нерухоме майно за адресою: 69000, АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, оскільки між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 досягнута домовленість про добровільну реалізацію частини арештованого майна.

Представник відповідача - ТОВ «УФА«Верус» - ОСОБА_3, (який діє на підставі довіреності від 15.12.2009р.) в судове засідання не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. Своєю заявою від 20.10.2010р. позовні вимоги в межах стягнення солідарно з ТОВ «УФА «Верус» та відповідача 200 грн., визнав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 - в попереднє в судове засідання 25.03.2010р. не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка відповідача від 16.02.2010р., наявна в матеріалах справи, про причини неявки суд не сповістив.

В судове засідання 20.10.2010р. відповідач також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, судова повістка була вручена дружині відповідача, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення, про причини неявки відповідач суд не сповістив.

За таких обставин, суд вважає, що на підставі ч. 4 ст. 74, ч.3 ст. 76, ч.2 ст. 77 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи за відсутністю відповідача на підставі наявних в справі доказів.

Отже, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін.

З урахуванням того, що одним із відповідачів, а саме, ТОВ «УФА «Верус, по справі висловлена думка щодо визнання позовних вимог, суд вважає за можливе винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, заявами сторін про підтримання позову, його визнання, розгляд справи за відсутністю сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.03.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № ZPXWGI, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 247450,00 грн., з терміном повернення до 12.08.2035р. та зі сплатою згідно графіку погашення щомісячно та відсотків у розмірі 15,00%, а відповідно до умов додаткової угоди до договору від 22.01.2010 р., 25,08 % річних за користування кредитом.

Відповідно до умов договору про іпотечний кредит позичальник ОСОБА_1, повинен був в порядку та строки, встановленими договором повертати кредитні кошти рівними частинами, що складаються із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Враховуючи те, що ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх обовязків за договором, станом на 06.07.2009р. відповідач мав заборгованість у розмірі 257602,25 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом у розмірі 246751,78 грн., по процентам за користування кредитом у розмірі 10728,80 грн.; пені за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 121,67 грн.

Як вбачається з наданої ПАТ КБ «Приватбанк» суду довідки, на день винесення рішення, тобто на 20.10.2010р., заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» не зменшилася, а навпаки зросла та складає 269182 грн. 78 коп., в тому числі є прострочена заборгованість по сплаті кредиту 752,14 грн. та відсоткам 18502,34 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Згідно ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

З урахуванням викладеного, дослідивши письмові матеріали справи, з огляду на те, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобовязань за договором про іпотечний кредит, має суму простроченої заборгованості, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк підлягає заборгованість за договором про іпотечний кредит № ZPXWGI від 12.03.2008р. станом на 06.07.2009р. в розмірі 257602 грн. 25коп., оскільки уточнень (збільшення суми) позовних вимог на день винесення рішення від позивача до суду не надходило.

В розрахунках ціни позову ( судових витрат) суд також буде враховувати первісну ціну позову, оскільки банк позовні вимоги не уточнював.

На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором про іпотечний кредит № ZPXWGI з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» укладено договір поруки № 467 від 12.01.2009р. на виконання обов'язків за кредитним договором тільки у загальному розмірі 200грн.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Але, приймаючи до уваги ті обставини, що договір поруки № 467 від 12.01.2009р., яким передбачено стягнення суми 200 грн. солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», не є трьохстороннім договором, суд вважає, що в задоволені частини позовних вимог, яка стосується стягнення з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та ОСОБА_1 солідарно 200грн. на користь ПАТ КБ „ПриватБанк слід відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд вважає за можливе задовольнити клопотання представника позивача, викладене в заяві від 20.10.2010р. та частково скасувати заходи забезпечення позовних вимог, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.10.2009р., а саме в частині накладення заборони на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна за адресою: 69000, АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_1

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що для позивача ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.10.2009р. була відстрочена сплата цих витрат, а даним рішенням позовні вимоги задоволено частково, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1700 грн. (1% від ціни позову, але не більше ніж 1700 грн.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн., відмовивши у стягненні судових витрат з ТОВ „УФА „Верус, оскільки даним рішенням в задоволені позовних вимог до цього відповідача відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74-77, 88, 154, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по договору про іпотечний кредит № ZPXWGI від 12.03.2008р. станом на 06.07.2009р. в розмірі 257602 грн. 25коп. (двісті пятдесят сім тисяч шістсот дві грн. 92 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

В задоволені іншої частини позовних вимог ПАТ КБ „Приватбанк відмовити.

Заходи забезпечення позову, прийняті ухвалою судді Ткаченко Н. В. від 14.10.2009р. в частині накладення заборони на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна за адресою: 69000, АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 скасувати, а в іншій частині ухвалу від 14.10.2009р. залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Ткаченко Н.В.