РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2010 року

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді - Ковей Л.В.

При секретарі - Денисенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Волноваха адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі про визнання незаконною відмови та зобов'язання зробити перерахунок додаткової пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області про визнання не законною відмову, зобов'язання провести перерахунок пенсії.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив , що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, отримує пенсію . Відповідно до ст. 49, 51 Закону України № 231-У від 05.10.2006 року про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який набрав чинності 31.10.2006 року, додаткова пенсія учасникам 2 категорії встановлюється у розмірі - 30 % мінімальної пенсії за віком. Згідно п. 19 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та Закону України „Про державний бюджет" мінімальна пенсія за віком відповідає розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян. Оскільки пенсія виплачувалася позивачу в меншому розмірі, ніж передбачено законодавством України, він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок, але йому було відмовлено. Просив визнати таку відмову не законною, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії з 22.05.2008 року.

У судове засідання позивач не з'явився , надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заперечення у яких зазначив, що пенсія позивачу призначена згідно законодавства, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач віднесений до другої категорії як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, шо підтверджується посвідченням серії А № 338284 від 06.02. 1998 року є непрацездатним, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках складає 25%, що вбачається з довідки МСЕК та експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії на засіданні № 161 від 27.08.2003 року, що є наявними у справі і знаходиться на обліку в УПФУ у Волноваському районі, Донецької області і отримує пенсію за віком з 07.11.2006 року. Пенсія призначена згідно ст.ст. 49 та 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, основна і додаткова, додаткова з 01.11.2009 року складає 15% від прожиткового мінімуму, а саме із суми 573 гривні - 85 гривень 95 копійок.

Позивач 15.04.2010 року вдруге звернувся до УПФУ в Волноваському районі Донецької області із завою про перерахунок додаткової пенсії, виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, оскільки з відповіді № 1176/03 від 17.03.2008 року йому було відмовлено в нарахуванні додаткової пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, що є наявними у справі 28.04.2010 року начальник Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області листом № 1527/Б - 10-01-03 відмовив позивачу у перерахунку зазначеної пенсії з огляду на відсутність підстав такого призначення та правомірність здійснення управлінням розрахунку.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд приходить до висновку, що представник відповідача не доказав правомірність своїх

дій.

31 січня 2004 року набрав чинності Закон України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-4, преамбула якого визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 ст. 4 цього Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаться виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене ст. 8 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розділ 8 вищевказаного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Приписами зазначеної статті встановлено, що з 1 січня 2007 року максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), призначених (перерахованих) у 2006-2007 роках відповідно до цього Закону не може перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на місяць згідно із Законом № 489-5 від 19 грудня 2006 року. Такий саме граничний розмір визначений даною статтею для пенсій, призначених у 2006-2007 році відповідно до Закону України № 3235-15 від 20.12.2005 року.

Проаналізувавши норми даної статті, суд приходить до висновку, що ними визначений загальний граничний (максимальний) розмір пенсій, призначених (перерахованих) за нормами спеціального закону, у 2006-2007 роках, а також граничний розмір пенсій, призначених за спеціальним законом у 2006 році.

Пунктом 2 частини 1 статті 8 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" таке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне утримання) іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України „Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел.

Право вибору пенсійних виплат передбачене статтею 10 наведеного Закону, і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсій: за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника, призначається один з цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка мас право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Абзац перший пункту 13 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що у разі, якщо особа мас право на отримання пенсії, у тому числі відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на яку має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із фондів загальнообов'язкового державного пенсійного страхування відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України..

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України № 231-У від 05.10.2006 року, який набрав чинності з 31.10.2006 року «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки згідно ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах. Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 51 цього Закону здійснюється у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік « затверджено мінімальний розмір пенсії за віком з 1 жовтня 2008 року - 498 гривень.

Пенсії призваних на військові збори військовозобов»язаних, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються із заробітку, який вони одержати за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконаної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо цей розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у і 111 зоні - 5, 11 - 4, і у 1-й зоні - 3. При цьому у всіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Про те, що позивач був признаний на військові збори військовозобов»язаних, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вбачається з ксерокопії військового квитка серії НМ № 940727, що є наявним у справі і проти чого не заперечує і відповідач.

Посилання відповідача на те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом, є непереконливими. Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, пов»язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Посилання відповідача на Закон України «Про державний бюджет на 2008 рік» яким були внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якого додаткова пенсія для ЛНА на ЧАЕС дорівнює 15% прожиткового мінімуму суд не може прийняти, оскільки ці зміні діяли до винесення рішення Конституційним Судом України до 22.05.2008 року і з цього часу визнані неконституційними.

Таким чином, суд вважає що з 22.05.2008 року, тобто з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, відповідно до статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, відповідач має підвищити позивачу додаткову пенсію до 30% з розміру мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008 року, так як конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1,3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23. частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого статтею 8 Конституції України.

Також, згідно ч.1 ст. 2 Закону України „Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду" від 23.12.2006 р., рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Згідно сі. 17 Закону України „Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії відповідача щодо нарахування додаткової пенсії в розмірі 15% прожиткового мінімуму не відповідають вимогам діючого законодавства і порушують права позивача, тому позовна заява підлягає задоволенню.

Оскільки судом встановлено, що позивач подав першу заяву про перерахунок до УПФУ в Волноваському районі Донецької області в березні місяці 2008 року, то такий перерахунок відповідності до вищезазначених вимог Закону має бути проведений з 22.05.2008 року.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито" за № 7-93 від 21.01.1993р., громадяни, віднесені до категорії 1 і 2 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільнені від сплати судового збору.

На підставі статей 19, 22,23, 24, 55 Конституції України, статей 9, 49, 50,51, 54, 59,70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст. 10,27,31,60, 212-215,218 ЦПК України, суд. -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області про визнання не законною відмову в перерахуванні додаткової пенсії та зобов'язання провести перерахунок додаткової пенсії задовольнити.

Визнати не законною відмову Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області щодо перерахунку додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 49, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок додаткової пенсії відповідно до ст. 49, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.05.2008 року із розрахунку 30 % мінімальної пенсії за віком.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 30 липня 2010

року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня складення рішення в повному обсязі до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя