АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-5615/10* Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С.Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів: Дорош А.І. Дарнауха П.М.

при секретарі: Киві А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м.Полтаві на постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 25 вересня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України Ленінського району в м.Полтаві про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни».

Колегія суддів, заслухавши доповідь судці-доповідача апеляційного суду Полтавської області, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ленінського районного суду м.Полтави від 25 вересня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м.Полтаві.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м.Полтаві на користь ОСОБА_2 - 1158грн. 90 коп., недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни в період з 01.01.2008 р. по 30.06.2009 р.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м.Полтаві, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову як необгрунтованого.

Колегія судців, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ст. 309 ч.І п.4 підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обовязку щодо здійснення позивачу

доплати до пенсії, відповідно до норм ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. При цьому, зазначені висновки суду ґрунтувались посиланням на рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Враховуючи, що Управління Пенсійного фонду України як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у чіткій відповідності до вимог ст. 6 згаданого Закону і здійснювати позивачу відповідні нарахування (за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але на порушення вимог зазначеної статті таких нарахувань не проводило, чим фактично і було допущено протиправну бездіяльність, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заявлені про визнання протиправною бездіяльність Управління ПФУ Ленінського району в м. Полтаві.

Крім того, оскільки у 2009 році до часу прийняття рішення положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» мають законну силу та не були змінені чи призупинені, тому з 01.01.2009 року по день звернення до суду позивач має право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, з підвищенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги в зазначеній частині не спростовують висновки суду першої інстанції.

Зокрема, обґрунтування відповідачем правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни, місцевий суд вірно не взяв до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору по даній справі. Проблеми, повязані з наданням бюджетних коштів УПФ України для виконання покладених на нього обовязків у справах подібної категорії, виходять за межі заявлених вимог, тому місцевим судом взагалі не розглядались.

Щодо доводів апеляційної скарги про необгрунтоване застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування колегія суддів зазначає наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Інші посилання , зокрема на те, що після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 Верховною Радою не було прийнято рішення про поновлення відповідних положень закону у попередній редакції та не було встановлено нового порядку нарахування та виплати надбавок, - відхиляються колегією суддів як такі , що не ґрунтуються на законі, оскільки після визнання Конституційним судом України неконституційним Закони та інші правові акти визнаються неконституційними і вони втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, законом не встановлено прийняття Верховною Радою України іще додаткового рішення про відновлення дії закону , дія якого була зупинена іншим законом, який , в свою чергу , був визнаний неконституційним.

Разом з цим , рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Управління Пенсійного Фонду України на користь позивача як особі, що має статус дитини війни, недоплачені щомісячні соціальні виплати з 01.01.2008 р. і по 30.06.2009 р. не ґрунтується на законі, оскільки вказані кошти відповідачем, як органом, якому державою делеговані повноваження по призначенню та виплаті пенсій, нараховані не були.

Крім того, необхідно враховувати, що даний спір виник в сфері соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, тому судовим рішенням

з

повинні відновлюватись права особи шляхом покладення на відповідача обов»язку провести відповідні нарахування (перерахування) належних заявнику сум відповідно до спеціальних законів, а не шляхом стягнення конкретних сум .

Оскільки судове рішення в частині покладення на УПФ України обов»язку виплатити позивачеві кошти як доплату до пенсії постановлено з порушенням норм матеріального права, воно підлягає зміні.

Крім того, колегія суддів звернула увагу на те, що в мотивувальній частині судового рішення зазначено, що позивачу необхідно до нарахувати щомісячну соціальну допомогу з 22.05.2008 р. відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. №10-пр/2008 р. , про те в резолютивній частині судового рішення зазначено про стягнення такого виду допомоги з 01.01.2008 р. У зв»язку з чим, рішення в цій частині також підлягає зміні шляхом зазначення періоду, з якого необхідно покладати обов»язок про здійснення перерахунку з 22.05.2008 року., а не з 01.01.2008 р.

Інші доводи апеляційної скарги на дають підстав для висновку про недотримання судом першої інстанції норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ч.1п.4,314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м.Полтаві задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Полтави від 25 вересня 2009 року в частині покладення обов»язку на Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м.Полтаві сплатити ОСОБА_2 недоплачені суми доплат до пенсії за 2008 р. та 2009 р. - змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови Ленінського районного суду м.Полтави від 25 вересня 2009 року посилання на стягнення з Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві на користь ОСОБА_3 1158 грн. недоплаченої соціальної щомісячної допомоги в період з 01.01.2008 р. по 30.06.2009 р., зобов»язавши Управління Пенсійного Фонду України Ленінського району в м. Полтаві провести ОСОБА_4 як особі, що має статус дитини війни, перерахунок щомісячної соціальної допомогу за період з 223 травня 2008 року по 30 червня 2009 року у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги.