Справа № 2-5022/10
Провадження № 2-5022/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Разумовської О.Г.,

при секретарі Бабаєвій Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків, -

В С Т А Н О В И В:

16. 04. 2010 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Миколаївського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн. та матеріальних збитків у розмірі 1395, 80 грн., а також понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував наступним. Між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку для нарахування та отримання заробітної платні. Відповідачем надано позивачу картку № 993811. 16. 02. 2010 позивач під час перевірки стану рахунку виявила відсутність грошових коштів у розмірі 389, 19 грн. Позивач звернулася до Миколаївського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» з питання безпіставного, на її думку, зняття належних їй грошових коштів з вказаного карткового рахунку, у відповідь на що позивачу було повідомлено, що вона є поручителем фізичної особи за кредитним договором. Кредитних договорів та майнового поручительства за такими позивач в установах відповідача не має. 25. 02. 2010 відповідачем було повторно знято належні позивачці грошові кошти з карткового рахунку у розмірі 1231, 84 грн. За неодноразовими зверненнями до відповідача від 22. 02. 2010, 26. 02. 2010, 02. 03. 2010 позивачу було надано відповідь на звернення від 22. 02. 2010, в якій повідомлялося про обовязок позивача нести відповідальність за існуючим кредитним договором. Безпідставно зняті грошові кошти були повернуті відповідачем 03. 03. 2010 та 04. 03. 2010 як помилково списані. Через протиправні дії відповідача Миколаївського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо безпіставного зняття грошових коштів у позивача погіршилося самопочуття, оскільки вона не мала коштів на проживання та забезпечення сімї, і була змушена позичати грошові кошти у інших фізичних осіб, скаржилася на порушення сну, появу нервових зривів, погіршення на цьому грунті взаємовідносин з членами сімї.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив, просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» завдану моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн., матеріальні збитки відповідно до облікової ставки НБУ у розмірі 4,17 грн., а також понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120,00 грн., па сплату державного мита у розмірі 08, 50 грн., обставини, викладені в позові, підтвердив, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення матеріальних збитків відповідно до облікової ставки НБУ у розмірі 4,17 грн. визнала, позовні вимоги в частині відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 10000, 00 грн. не визнала, вважаючи їх безпідставними та необгрунтованими. Факт зняття грошових коштів з карткового рахунку позивача та повернення їх з підстав помилкового списання з рахунку підтвердила. В задоволенні позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку, згідно з яким позивачу було надано картку № 993811. Позивач ОСОБА_1 відкрила даний рахунок в установі відповідача з метою використання грошових коштів заробітної плати.

Як вбачається з пояснень позивача, будь-яких інших договорів між сторонами укладено не було. Зазначене представником позивача в судовому засіданні не заперечувалося.

16. 02. 2010 та 25. 02. 2010 позивач ОСОБА_1 під час перевірки стану рахунку виявила відсутність грошових коштів у розмірі 389, 19 грн. та 1231, 84 грн. відповідно. Позивач неодноразово зверталася в установи відповідача з проханням про надання пояснень стосовно зняття відповідачем вказаних грошових коштів з рахунку позивача. Листом-відповіддю від 03. 03. 2010 № 30.1.0.0/2-100222/1338 представником відповідача було повідомлено позивача про наявність кредитних зобовязань позивача ОСОБА_1 перед відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому зняття 16. 02. 2010 грошових коштів у сумі 389, 19 грн. обумовлене погашенням заборгованості за користування кредитом. Пояснень стосовно зняття 25. 02. 2010 грошових коштів у розмірі 1231, 84 грн. відповідачем не надано.

Встановлено, що 03. 03. 2010 та 04. 03. 2010 відповідачем було повернуто грошові кошти позивачу у сумі 1231, 84 грн. та 389, 19 грн. відповідно, які відповідно до наданого відповідачем позивачу витягу з особового рахунку зазначено як помилково списані.

В судовому засіданні представником відповідача не заперечувався факт зняття вище вказаних грошових коштів з рахунку позивача, водночас було підтверджена відсутність будь-яких кредитних зобовязань позивача перед відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України обовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до ч. 2 ст. 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом. Встановлено, що відповідні рішення суду та договори (угоди) між сторонами відсутні, що вказує на безпідставність зняття грошових коштів з рахунку позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобовязана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Згідно з ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Пеня є різновидом неустойки як засобу забезпечення виконання зобовязання.

У разі несвоєчасної або неповної оплати відповідач сплачує позивачеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в момент прострочення.

Відповідно до Постанови правління Національного банку України від 10. 08. 2009 N 468 з 12 серпня 2009 року облікову ставку встановлено в розмірі 10,25% річних.

Позивачем з урахуванням облікової ставки Національного банку України визначена сума нанесених відповідачем матеріальних збитків у розмірі 4,17 грн., що відповідачем в судовому засіданні не заперечувалося. Дана сума і підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк».

Згідно з п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням сімейних обставин (наявність дочки на утриманні) та матеріального становища позивача (грошові кошти, списані відповідачем з рахунку позивача були заробітною платнею позивача, про наявність інших джерел прибутку суд даних не має), суд оцінює моральну шкоду, нанесену позивачу безпідставним зняттям та утриманням грошових коштів відповідачем у розмірі 3000, 00 грн. Зазначена сума відшкодування нанесеної моральної шкоди підлягає стягненню з відповідача.

В іншій частині відшкодування нанесеної моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем в судовому засіданні не надано належним чином оформлених доказів, що їх обгрунтовують.

Окрім того, на підставі ст. ст. 88, 89 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн., по сплаті державного мита у розмірі 08, 50 грн., а також в дохід держави державне мито у розмірі 51, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму завданих матеріальних збмитків у розмірі 4, 17 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму у якості відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті державного мита у розмірі 08, 50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в дохід держави державне мито у розмірі 51, 00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через місцевий суд в порядку, визначеному ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська