Справа № 159/3227/15-ц
Провадження № 2/159/912/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 30 червня 2010 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

при секретарі Федчик К.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частки квартири №16 на вулиці Незалежності, 69а, у місті Ковелі після смерті матері ОСОБА_4. Вимоги обґрунтовано тим, що сторонами та їхніми батьками ОСОБА_5 і ОСОБА_4 у 1993 році приватизовано вказану квартиру. Батько помер у 2001 році, а мати 11 червня 2013 року. Сторони прийняли спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживали разом з нею на день її смерті. Оформити спадщину на належну частку вказаної квартири позивач позбавлений можливості через відсутність свідоцтва про право власності на це майно та неможливість отримання дубліката свідоцтва. Відповідач у судовому порядку узаконив право на спадщину на ? квартири.

У судове засідання позивач не зявився, про час та місце якого повідомлений належним чином, направив представника. Представник позивача підтримала заявлений позов та просила визнати за позивачем право власності на ? вказаної квартири. Уточнивши позовні вимоги, вказала, що ? квартири належить позивачу в порядку приватизації державного житлового фонду.

Відповідач позов визнав та пояснив, що не заперечує проти заявлених вимог позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд задовольнив позов у повному обсязі з таких підстав.

Згідно із фотокопією свідоцтва про право власності на житло квартира №16 на вулиці Незалежності, будинок №69а, у місті Ковелі Волинської області надана в порядку безоплатної приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Вид спільної власності у свідоцтві не визначений (а.с.22).

Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Указана квартира передана сторонам і їхнім батькам без визначення виду спільної власності, а тому вона вважається частковою.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 357 ЦК України, за якими частки у праві спільної часткової власності є рівними, кожному із співвласників, в тому числі позивачу, належить по ? частки квартири.

Станом на 23 березня 2015 року ринкова вартість квартири №16 на вул. Незалежності, 69а, у м. Ковелі становить 56726 грн.

Батько сторін ОСОБА_5 помер у 2001 році, а матір ОСОБА_4 11 червня 2013 року, що убачається із наявних у матеріалах справи копій рішення Ковельського міськрайонного суду від 06 березня 2014 року та свідоцтва про смерть від 11 червня 2013 року серії І-ЕГ № 143273.

Належну ОСОБА_5 частку спірної квартири згідно зі свідоцтвом про право на спадщину успадкували сторони та ОСОБА_4 (а.с.22).

Позивач є сином ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25 квітня 1965 року серії V-УР № 0164727, і за змістом ст. 1261 ЦК України є її спадкоємцем першої черги.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї.

Після ОСОБА_6 спадщину прийняли позивач та відповідач. Згідно із довідкою РЖКП-1 м. Ковеля від 26 червня 2013 року вони постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не відмовилися від неї, оскільки за інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилася.

Відомостей про інших спадкоємців ОСОБА_6 матеріали справи не містять, тому із встановлених обставин та наведених норм закону випливає, що спадкоємцями останньої були її діти сторони у справі.

Відповідач ОСОБА_2 згідно з рішенням Ковельського міськрайонного суду від 06 березня 2014 року узаконив право власності на належну йому частку у квартирі №16 на вулиці Незалежності, 69а, в м. Ковелі, та відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна, є власником ? частки вказаної квартири.

Правовстановлюючі документи на вказану квартиру у позивача відсутні, тому відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса позивач позбавлений можливості.

Статтею 16 ЦК України визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

За вказаних обставин та наведених положень закону право власності позивача на ? частки вказаної квартири підлягає визнанню в судовому порядку, з яких ? частки квартири належить позивачу в порядку приватизації державного житлового фонду і ? частки в порядку спадкування після батьків.

Виходячи із характеру спору та за відсутності заперечень відповідача щодо задоволення заявленого позову, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

На підставі ст. ст. 16, 355, 357, 1261, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частки квартири №16 на вулиці Незалежності, будинок №69а, у місті Ковелі Волинської області в порядку приватизації державного житлового фонду та на ? частки цієї квартири в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 11 червня 2013 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_7