Справа №22-ц-3909/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Смирнової Т.В.

суддів - Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Громадська каса» на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 08 липня 2010 року

у справі за позовом Кредитної спілки «Громадська каса» до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми,

встановила:

У жовтні 2009 року КС «Громадська каса» звернулась до суду з зазначеним позовом, який обгрунтовувала тим, що згідно з кредитною угодою №2169 від 04 травня 2007 року відповідач отримав кредит в сумі 77077 грн. під 16,6% річних строком до 03 травня 2008 року на умовах сплати кредиту частками щомісяця. У звязку з тим, що відповідач кредит не повернув, КС «Громадська каса» просила стягнути на його користь заборгованість за договором в сумі 77077 грн., 31303 грн. 40 коп. прострочений борг за стандартною процентною ставкою та 241989 грн. 94 коп. - підвищену процентну ставку.

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 08 липня 2010 року у задоволенні позову КС «Громадська каса» відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі КС «Громадська каса», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зокрема, зазначає, що суд дійшов помилкового висновку щодо левизначення строку повернення кредиту.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно з кредитною угодою №2169 від 04 травня 2007 року ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 77077 грн. (а.с.23, 40-43).

Зазначена угода не містить чіткого строку виконання боржником зобовязання, хоча позивач вказав строк дії договору до 03 травня 2008 року. Позивач свій примірник договору втратив і інших належних та допустимих доказів не надав, тому суд вважав необгрунтованими вимоги про стягнення заборгованості з урахуванням 16,6% річних

Заслухавши пояснення представників позивача, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи,

перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відмовляючи у позовних вимогах, суд першої інстанції посилався на ті обставини, що відсутня попередня вимога кредитної спілки до відповідача та що між сторонами існує спір щодо несплаченої відповідачу заробітної плати.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з висновками суду, оскільки вони зроблені у звязку з неповним зясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи. 04 травня 2007 року між КС «Громадська каса» та ОСОБА_2 була укладена кредитна угода, згідно з якою відповідачу був наданий кредит в сумі 77077 грн. Факт укладення такої угоди не заперечується самим відповідачем, який в суді апеляційної інстанції підтвердив, що дійсно ним були отримані ці кошти. Ця обставина підтверджується і видатковим касовим ордером (а.с.23, 70).

У справі відсутні докази щодо сплати коштів і відповідач також визнає, що борг по кредиту ним не повернуто.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк дії виконання зобовязання не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має прав вимагати його виконання у будь-який час.

З огляду кредитної угоди вбачається, що строк її виконання не визначений Таким чином, кредитна спілка мала право у будь-який час виконання угоди, в том числі і шляхом звернення до суду, а тому з урахуванням викладених обставин КОЛЄІ І ; суддів вважає, що суд безпідставно не стягнув 77077 грн. заборгованості за кредитом, тому рішення суду у цій частині підлягає касуванню, а позов про стягнення 7707" грн. - задоволенню.

При цьому не можна взяти до уваги твердження відповідача про те, ш потрібно провести взаєморозрахунок у звязку з тим, що кредитна спілка має пере ним заборгованість по заробітній платі, оскільки це питання в цій справі зясовувалось, а з цього приводу на розгляді є інша справа у суді першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скар я про стягнення боргу по відсотках за стандартною та підвищеною процентним ставками, оскільки позивач не надав доказів, що кредитною угодою передбачав^ строк дії договору та що п.2.2 обумовлювалась сплата відсотків за користувань* кредитом. Відповідач пояснив, що кредит надавався без сплати відсотків як йому, : і іншим трьом особам - працівникам кредитної спілки, для придбання квартири, том; він заперечує проти доводів, що процентна ставка в розмірі 16,6% була обумовле: договором.

Колегія суддів не може взяти до уваги як доказ виписку із журналу реєстрам кредитних угод, в якому відображена ставка 16,6%, оскільки відповідач не визнає, п. цей розмір ним був зафіксований у журналі. В той же час позивач у суді першої

інстанції не ставив питання щодо проведення експертизи на підтвердження вчинення цих записів особисто відповідачем.

Також колегія суддів не може взяти до уваги і рішення кредитної спілки щодо визначення стандартної та підвищеної процентної ставки та строку споживчого кредиту, оскільки про зміст цього рішення не було відомо відповідачу і, крім того, процентна ставка та строк договору встановлюється не рішенням кредитної спілки, а кредитною угодою.

Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не надав суду свій примірник кредитної угоди, яка б передбачала ті умови, на які вони посилались, мотивуючи це пропажею кредитної справи, в той же час, з копії кредитної угоди, наданої відповідачем, вбачається, що угодою не було передбачено ні строку, ні відсотків.

Всупереч вимогам ст.60 ЦПК України позивач не надав доказів на підтвердження своїх вимог у цій частині.

За цих обставин суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у стягненні боргу по відсотках.

У звязку з частковим задоволенням позову підлягають стягненню на користь позивача судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307 ч.І п.2; 309 ч.І п.п.З, 4; 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Громадська каса» задовольнити частково.

Скасувати рішення Зарічного районного суду м.Суми від 08 липня 2010 року в частині відмови у стягненні заборгованості по кредиту, а позов Кредитної спілки «Громадська каса» задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Громадська каса» заборгованість по кредиту в сумі 77077 грн.

В іншій частині вимог про стягнення боргу за стандартною та підвищеною процентною ставкою рішення суду залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Громадська каса» 770 грн. 07 коп. повернення сплаченого судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий -

Судді -