Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 2-4993/10
РІШЕННЯ

Іменем України

07.12.2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Дубас Т.В.

при секретарі - Паламарчук І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Бобрицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Бобрицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно

Свої вимоги мотивує тим, що 2 квітня 2010 року помер його батько, чоловік відповідачки ОСОБА_2 -ОСОБА_3. Згідно заповіту, посвідченого 17 січня 2001 року секретарем виконкому Забірської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області, він є єдиним спадкоємцем майна і майнових прав померлого батька. ОСОБА_2 від обовязкової частки в спадщині відмовилась на його користь. Після смерті батька залишилось спадкове майно та майнові права, які переходять в порядку спадкування, зокрема, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0537 га за межами населеного пункту Бобрицької сільської ради Києво - Святошинського району Київської області. Він в установлений законом термін прийняв спадщину шляхом подачі заяви до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, де відкрита спадкова справа № 267 за 2010 рік. Постановою державного нотаріуса Києво- Святошинської районної державної нотаріальної контори йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0537 га за межами населеного пункту Бобрицької сільської ради Києво - Святошинського району Київської області. Причиною відмови було те, що він не надав Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Державний акт серії ЯК № 0804420 був виготовлений, але за життя батько його не отримав.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач - ОСОБА_2, з позовом згідна.

Відповідач - Бобрицька сільська рада, наданим листом проти позову не заперечує. Просить слухати справу у відсутність її представника.

Суд заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

2 квітня 2010 року помер батько ОСОБА_1, чоловік відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4. Згідно заповіту, посвідченого 17 січня 2001 року секретарем виконкому Забірської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області, ОСОБА_5, за реєстраційним № 06, він є єдиним спадкоємцем майна і майнових прав померлого батька. ОСОБА_2 від обовязкової частки в спадщині відмовилась на його користь. Після смерті батька залишилось спадкове майно та майнові права, які переходять в порядку. спадкування, зокрема, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0537 га за межами населеного пункту Бобрицької сільської ради Києво - Святошинського району Київської області. Він в установлений законом термін прийняв спадщину шляхом подачі заяви до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, де відкрита спадкова справа № 267 за 2010 рік. Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_6, від 6 жовтня 2010 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0537 га за межами населеного пункту Бобрицької сільської ради Києво - Святошинського району Київської області. Причиною відмови було те, що він не надав Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Державний акт серії ЯК № 0804420 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0038, для ведення особистого селянського господарства площею 0,0537 га, розташовану в Київській області Києво - Святошинському районі Бобрицька сільська рада, за межами населеного пункту, був виготовлений на підставі розпорядження Києво - Святошинської РДА від 24.11.2009 р. № 1974. Але за життя ОСОБА_3 його не отримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно- правових угод.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 11, 16, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, ст. ст. 79, 80, 131, 152, 158 Земельного кодексу України, керуючись ст. ст. 208, 209, 211, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, померлого 2 квітня 2010 року, право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0038, для ведення особистого селянського господарства площею 0,0537 га, розташовану в Київській області Києво - Святошинському районі Бобрицька сільська рада, за межами населеного пункту.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Києво-святошинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя