Справа №22-ц-3420/10 Суддя-доповідач - Смирнова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Смирнової Т.В.,

суддів Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,

третя особа: Відкрите акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»,

про відшкодування майнової та моральної шкоди внаслідок пошкодження майна під час дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 3.11.2007 року близько 21 години, на перехресті вул. ОСОБА_4 з автодорогою Суми-Харків, при здійснення повороту наліво водієм ОСОБА_5 на належному їм автомобілі марки ГАЗ 32213, державний номер НОМЕР_1, водій ОСОБА_3, рухаючись в попутному напрямку на автомобілі «Subaru», державний номер НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості та допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ 32213, внаслідок чого належний позивачам автомобіль отримав механічні ушкодження. Висновком перевірки ДАІ дорожньо-транспортної пригоди у діях ОСОБА_3 виявлені порушення пунктів 12.1, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України. Для відновлення транспортного засобу позивачами витрачено 3400 грн., крім того їм було заподіяно моральну шкоду розмір якої становить 2000 грн., зазначені суми грошей просили стягнути на свою користь.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволені частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 2550 грн. в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1980 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу та 1926 грн. 46 коп. у відшкодування судових витрат, а всього 7456 грн. 46 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просять змінити рішення суду першої інстанції та стягнути на їх користь з ОСОБА_3 повністю матеріальну шкоду в сумі 3400 грн., витрати по сплаті судового збору та ІТЗ, витрати на проведення первісної та додаткової експертиз, витрати на правову допомогу у повному обсязі відповідно до наданих квитанцій та чеків.

При цьому зазначають, що суд проігнорував порушення, які були допущені в даній дорожньо-транспортній пригоді з боку водія ОСОБА_3, вина якого доведена висновком додаткової судової автотехнічної експертизи № 2422 від 4.06.2010.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуально права, неповне зясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Свої вимоги мотивує тим, що здійснюючи обгін транспортного засобу позивачів він не створював загрози дорожньому руху та його дії повністю відповідали приписам Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Зарічного районного суду м. Суми, якою адміністративне провадження відносно нього закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи і доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення апелянтів, підтримавши свої скарги, та заперечуючи проти скарг один одного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відхилити з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що Правила дорожнього руху порушили обидва водії, тому встановивши процент вини у виникненні ДТП для ОСОБА_3 - 75%, а для водія ОСОБА_5 (водія «Газель») 25% суд частково в зазначеному розмірі задовольнив позов.

Колегія суддів вважає, що з висновками судового рішення неможливо погодитись, оскільки їх суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

По справі встановлено, що 03 листопада 2007 року близько 21 год. у м. Охтирка на перехресті вул. ОСОБА_4 та автошляху Суми-Харків зіткнулися два автомобілі «Субару», під керуванням відповідача ОСОБА_3 та «Газель», під керуванням водія ОСОБА_5, пошкоджено було обидва автомобілі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпечної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто за наявності вини.

Таким чином, подавши позов до відповідача ОСОБА_3, згідно ст. 60 ЦПК України позивачі повинні були надати докази його вини у порушенні Правил дорожнього руху та як наслідок вину у спричиненні шкоди.

При цьому слід враховувати, що за ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У порушення вимог зазначених матеріального та процесуального права, а також ст.ст. 212-214 ЦПК України суд безпідставно не взяв до уваги заперечення відповідача, та не врахував висновки постанови Зарічного районного суду м. Суми від 03 грудня 2007 року, якою встановлено про відсутність вини ОСОБА_3 у виникненні зазначеного ДТП, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху України, у звязку з чим адміністративне провадження відносно ОСОБА_3 про притягнення до відповідальності за ст. 124 КУпАП судом закрито за відсутністю складу правопорушення.

За таких обставин висновки судового рішення про вину ОСОБА_3 в дорожньо- транспортній пригоді не відповідають вимогам Закону та, за відсутністю вини у спричиненні шкоди, у суду не було підстав для стягнення з відповідача відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та судових витрат.

За викладених обставин, рішення суду підлягає скасуванню згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з постановленням нового рішення про відмову в позові.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за викладених обставин підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2010 року в даній справі скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді