Жовтневий районний суд Миколаївської області
Справа № 2-444/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 р. Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді - Самчишиной Н.В., при секретарі Торжинській М.В., за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача ПАТ «Кредитпромбанк» - ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю Тронос ЛТД, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів ПАТ «Кредитпромбанк», ТОВ «ГроносЛТД», ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про визнання недійсним іпотечного договору, укладеного 04.10.2007 року між Відкритим Акціонерним Товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу ОСОБА_7 за № 1189.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 зазначив, що 04.10.2007р. між ВАТ «Кредипромбанк» та ТОВ «Гронос ЛТД» було укладено кредитний договір № 02/174/07-КЛТ, відповідно до якого ТОВ «Гронос ЛТД» було надано кредитні кошти в розмірі 2200000. 00 грн, строком до 03.10.2010 року, зі сплатою 19, 5 % річних.

Того ж дня, на виконання договору між позивачем, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з одного боку і ВАТ «Кредитпромбанк» - з іншого укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу ОСОБА_7 за № 1183, яким для забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору, було передано в іпотеку не житлові будівлі по вул. Польовій 3-а, в с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області.

Додатковою угодою № 6 від 02.10.2008 р. до кредитного договору внесено зміни, згідно з якими змінено кредитне зобов'язання, а саме - збільшено проценти з 19,5 до 25 % річних. Додатковою угодою № 7 від 19.12.2008 р. знову збільшена процентна ставка до 30 % річних.

Оскільки до іпотечного договору не було внесено змін щодо основного зобов'язання, тому позивач вважає, що відповідачами було допущено порушення вимог ст.584 ЦК України щодо викладення суті та розміру зобов'язання, а також порушено форму у якій має вчинятися правочин, і зазначені обставини є підставою визнання договору іпотеки недійсним.

Також, позивач зазначив, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого, збільшується обсяг його відповідальності. Позивач вказує, що іпотечний договір суперечить вимогам Цивільного кодексу України, а тому є недійним.

Крім того, договір ставить у нерівне становище учасників цивільного правообігу, так як надає право змінювати зобов'язання двом сторонам відносин, ігноруючи права третьої сторони, яка є відповідальною за їх виконання, що також є порушенням ст.З ЦК України загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, а також конституційних норм про рівність учасників перед законом та обмежень порушень прав щодо використання власності внаслідок неправомірних дій третіх осіб.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив про вищевикладене, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Кредпромбанк» позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно між ПАТ Кредитпромбанк та позивачем, а також ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, що забезпечував виконання кредитного договору, укладеного між Банком та ТОВ Гронос ЛТД. Цри цьому, п.1.2 Кредитного договору передбачено, що зобов'язання Банку щодо надання кредитів за зобов'язання Позичальника щодо повернення кредитів, сплати процентів, а також інші права та обов'язки сторін, передбачені цим договором виникають з моменту укладення додаткових угод про надання кредитів, які є невідємними частинами цього договору. Всі положення ст.18 ЗУ Про іпотеку, щодо істотних умов договору іпотеки у спірному договорі передбачено, а тому підстав для визнання його недійсним немає. Відповідно до ч. 2 ст. 7 і вказаного Закону, якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання кредитів, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Вважає, що посилання позивача на припинення поруки з тих підстав, що без згоди поручителя було внесено зміни у зобов'язання, внаслідок чого збільшено обсяг його відповідальності, є безпідставним, оскільки не може бути застосовано до спірного договору, так як такі способи забезпечення виконання зобовязання як порука та застава (іпотека) зовсім різні та нетотожні поняття.

Представник відповідача ТОВ Гронос ЛТД, відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 0.0. і ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, будучи своєчасно і належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили.

Приватний нотаріус Жовтневого районного нотаріального округу ОСОБА_7 в суд не зявилась, направив на адресу суду лист, згідно якого позов не визнала, повідомив, що діюче законодавство передбачає, що зміни і доповнення до іпотечного договору, які не були нотаріально посвідчені і не внесені до Державного реєстру іпотек є недійсними, а не є наслідком і підставою для визнання початкового договору недійсним.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 04.10.2007р. між ВАТ «Кредипромбанк» та ТОВ «Гронос ЛТД» було укладено кредитний договір № 02/174/07-КЛТ, відповідно до якого Банк зобов'язався відкрити ТОВ «Гронос ЛТД» кредитну лінію в розмірі 2 200 000 грн., з базовою ставкою 19,5 %, та на підставі додаткових угод до кредитного договору, окремими траншами надати останньому кредит у порядку і на умовах визначених договором. При цьому, п. 1.2 Кредитного договору передбачено, що зобов'язання Банку щодо надання кредитів та зобов'язання Позичальника щодо повернення кредитів, сплати процентів, а також інші права та обов'язки сторін, передбачені цим договором, виникають з моменту укладення додаткових угод про надання кредитів, які є невідємними частинами цього договору. П.п. 2.3 п. 2 Кредитного Договору зазначено, що підставою для надання кредитів за цим Договором є Додаткові угоди (а.с.21-23). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців засновником і особою, яка має права вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи сйезчдовіреності ТОВ Гронос ЛТД є відповідач ОСОБА_6 (а.с.50-51).

Того ж дня, на виконання цього договору між ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ВАТ «Кредитпромбанк» укладено іпотечний договір, яким для забезпечення виконання умов зазначеного Кредитного договору, було передано в іпотеку не житлові будівлі по вул. Польовій 3-а" в с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області, заставна вартість складає 3 155 808 грн. (ап.с.17-19).

02 жовтня 200& р. та 19 грудня 2008 р. були винесені додаткові угоди № 6 та № 7, якими Позичальник« - ТОВ Гронос ЛТД було надано кредити окремими траншами і встановлені процентні ставки за цими кредитами, відповідно у розмірі 25 % та 30% річних (а.с.24 -25).П.п.2.6 п.2 Кредитного договору чітко визначено, що процентні ставки встановлюються в Додаткових угодах за кожним кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Щодо договорів іпотеки, то ст. 18 Закону України Про іпотеку передбачені такі істотні умови:

- відомості про іпотекодавця та іпотекодержателя;

- зміст та розмір основного зобовязання, строк і порядок його виконання;

- опис предмета іпотеки, достатній для ідентифікації, та/або його реєстраційні дані;

- посилання на випуск заставної або її відсутність.

Недотримання істотних умов договору як згідно ст. 638 ЦК України, так і ч.2 ст. 18 ЗУ Про іпотеку, можуть бути підставою для визнання такого договору недійсним.

Як вбачається із змісту іпотечного договору, укладеного між позивачем, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ВАТ Кредитпромбанк 04.10.2007 р., всі істотні умови, встановлені для такого виду договорів, у спірному договорі передбачені.

У випадку недотримання інших умов договору, які не відносяться до істотних, сторони можуть внести зміни і доповнення без визнання цього договору недійсним, оскільки вони не є суттєвими.

Порядок та умови внесень змін і доповнень до іпотечного договору передбачені ст. 19 Закону України Про іпотеку і тому можуть бути внесені, здійсненні до спірного договору додатковими угодами, оскільки умови передбачені договором іпотеки, які відносяться до істотних позивачем не оспорюються. Таким чином, встановлення розміру процентів Додатковими угодами, передбачалось у Кредитному договорі і не є зміною його умов.

Ст. 7 Закону України Про іпотеку передбачає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Ст. 11 Закону України Про іпотеку визначає, що у разі порушення боржником основного зобовязання майновий поручитель відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя виключно в межах вартості нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

За таких обставин, позов ОСОБА_3 є необгрунтованим, оскільки суд не вбачає підстав передбачених ст. 203 ЦК України для визнання договору іпотеки недійсним, а відтак визнає вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Посилання позивача на підстави припинення договору іпотеки не можуть розглядатись судом як підстави визнання договору недійсним,' оскільки припинення дії договору та визнання договору недійсним є різними за своєю правовою природою, підставами та наслідками.

Крім того, суд вважає необгрунтованими доводи позивача про припинення договору поруки, а відтак і іпотеки, оскільки судом не встановлено укладення такого договору поруки між сторонами, а застава (іпотека) і порука є різними видами забезпечення виконання зобовязання.

На підставі ст.ст. 81.88 ЦПК України не Підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю Тронос ЛТД, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання договору іпотеки недійсним відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів, якщо не буде подана заява про апеляційне оскарження.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано заяву про апеляційне оскарження до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області і апеляційну скаргу - протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Самчишина