Справа №2-2549/10 01.12.2010
Справа 22ц - 7828 / 10 р. Головуючий 1-ї інстанції : Богатирчук Г.А.
Категорія 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2010 року грудня місяця 1 дня судова колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого: Галущенка О.І.,

суддів : Шолох З.Л.,

ОСОБА_1,

при секретарі : Єфіменко О.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Енергобанк»

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 липня 2010 року за позовом

ПАТ „Енергобанк до ОСОБА_3 та ОСОБА_5

про

стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2008 року ОСОБА_6 „Енергобанк, правонаступником якого є ПАТ «Енергобанк», звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 14 січня 2008 року з відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір на суму 221000 грн. зі сплатою 17 % річних строком до 11 січня 2013 року для придбання автомобіля марки Hyundai Grandeur за договором № Р 104478 від 11 січня 2008 року. В забезпечення зобовязань за вказаним договором кредиту укладено договір застави вказаного автомобіля.

В квітні 2010 року позивачем уточнено позовні вимоги, які були заявлені в тому числі до ОСОБА_5 де, посилаючись на договір поруки укладений з останнім 8 травня 2008 року, ПАТ «Енергобанк» просив стягнути заборгованість за кредитним договором з обох відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 липня 2010 року позовні вимоги задоволено частково. Заборгованість за кредитним договором в сумі 170644 грн. 49 коп. стягнуто з ОСОБА_5, в задоволенні вимог до ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі, ПАТ «Енергобанк» просить вказане рішення суду в частині відмови в задоволенні позову до ОСОБА_3 скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення про солідарну відповідальність відповідачів та стягнення з них заборгованості за кредитом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, між ПАТ "Енергобанк" та ОСОБА_3 14 січня 2008 року було укладено кредитний договір на суму 221000 грн. зі сплатою 17 % річних строком до 11 січня 2013 року. Вказаний кредит було надано для придбання автомобіля Hyundai Grandeur на підставі договору № Р104478 від 11 січня 2008 року (а.с. 7-8).

В забезпечення вказаного договору кредиту того ж дня 14 січня 2008 року укладено договір застави придбаного автомобіля НОМЕР_1, 2007 року (а.с.9-10). Також в забезпечення тих же кредитних зобов'язань ПАТ "Енергобанк" 8 травня 2008 року уклав договір поруки з ОСОБА_5 (а.с. 134).

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином.

На виконання вказаних зобов'язань АБ "Енергобанк" перерахував кредитні кошти по платіжним документам відповідно договору про куплю-продажу автомобіля (а.с. 244, 348, 349). На підставі вказаного договору купівлі-продажу на придбаний автомобіль Hyundai Grandeur було видано технічний паспорт на імя ОСОБА_3 (а.с. 257).

Між тим в порушення наведеної правової норми, та положень п. 3.4 договору кредиту ОСОБА_3 не здійснював регулярні щомісячні платежі, в зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

На підставі акту про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу, затвердженого керівником Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 2 червня 2009 року видано свідоцтво ПАТ "Енергобанк" про придбання майна, а саме заставленого автомобіля Hyundai Grandeur, вартість якого визначена в 126278 грн. (а.с. 153).

Так, відповідно до розрахунків наданих ПАБ "Енергобанк" заборгованість станом на 4 березня 2010 року становить 170644 грн. 49 коп. Вказана сума складається з 150 432 грн. 85 коп. заборгованості за кредитом, 11935 грн. 74 коп. пені по простроченому кредиту, 7435 грн. 68 коп. пені по простроченим відсоткам, 840 грн. 22 коп. пені по простроченій комісії (а.с. 332 - 341).

Вказаний розрахунок проведено з відрахуванням 126278 грн. вартості придбаного заставленого майна. Однак від зазначеної заборгованості слід відрахувати також 3460 грн., які безпідставно позивач зарахував не в рахунок погашення боргу, а в рахунок судових витрат, тоді як останні підлягають розподілу за рішенням суду.

Враховуючи, що ОСОБА_3 були порушені зобовязання за договором кредиту, відповідно до положень ст. 554 ЦК України, поручитель, яким є ОСОБА_7, відповідає перед кредитором солідарно.

При цьому посилання відповідача на неотримання кредиту неможна прийняти до уваги, оскільки позичальником в договорі зазначене саме його прізвище, і договір в цій частині не оскаржено. А відтак і немає юридичного значення, для вирішення даного спору, хто фактично користувався, придбаним на кредитні кошти, автомобілем.

За такого висновок суду про відсутність підстави для стягнення кредитної заборгованості з позичальника ОСОБА_3 не ґрунтується на нормах матеріального права та письмових доказах по справі, тому, згідно з положеннями п. 4 ст. 309 ЦПК України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення.

Виходячи з наведеного позовні вимоги ПАТ "Енергобанк" необхідно задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 167184 грн. 49 коп. заборгованості за договором кредиту в солідарному порядку.

Та відповідно до ст. 88 ЦПК України розподілити судові витрати, стягнувши в рівних частках з кожного відповідача по 850 грн. судового збору та про 15 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 312 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ «Енергобанк» - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 липня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» солідарно 167184 грн. 49 коп. (сто шістдесят сім тисяч сто вісімдесят чотири грн. 49 коп.) заборгованості за договором кредиту і по 865 грн. з кожного судових витрат.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді: