Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 2-119/10/1605
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 лютого 2010 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючої судді - Кривчун Т.О.,

при секретарі - Сапі А.М.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, про визнання права власності на будинок, в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом до Сербинівської сільської ради Гребінківського району, посилаючись на те, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Саївка Гребінківського району померла ОСОБА_5, яка на час відкриття спадщини мала у власності житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами (який складається з: А1- жилий будинок, Б,б-сарай з прибудовою, В-гараж, Г-сарай, г-погріб під сараєм, №1-колодязь) по АДРЕСА_1 та станом на 15.04.1991р. вона та її чоловік, ОСОБА_6 були членами колгоспного двору (головою двору був ОСОБА_6) за вказаною адресою, у зв"язку з чим мали право власності кожний на 1/2 частини даного будинку, а, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6 його дружина ОСОБА_5 успадкувала його частку шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час смерті фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном.

Зазначають, що, на випадок смерті ОСОБА_5 залищила заповіт, яким земельну ділянку площею 5,00га, яка належала їй на праві власності, заповіла ОСОБА_2, а все інше майно заповіла ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Вказують, що після відкриття спадщини, яку вони прийняли шляхом подачі в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини до Гребінківської ДНК, вони звернулися до Гребінківської ДНК щодо оформлення спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадщину, однак їм було відмовлено у цьому у зв»язку з відсутністю правоустановлюючого документа на будинок.

Вважають, що, оскільки вони прийняли спадщину, то, в порядку спадкування за заповітом, набули право власності на спірний будинок.

У зв"язку з цим просять, визнати за кожною з них, в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/2 частини житлового будинку з допоміжними господарськими побудовами по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали повністю, прохаючи їх задовольнити, та, в доповнення пояснили, що дітей у ОСОБА_5 не було, остання та мати позивача ОСОБА_1 були рідними сестрами, таким чином, ОСОБА_5 доводилася ОСОБА_1 рідною тіткою. Чоловік ОСОБА_5- ОСОБА_6-був рідним братбм батька позивача ОСОБА_2 (ОСОБА_7.), таким чином, доводився їй рідним дядьком. Окрім позивачів, інщих родичів у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на даний час не залишилося.

Відповідач у судове засідання не'з"явився, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, у надісланій суду письмовій заяві від 12.02.2010р. прохали розглянути справу у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають, щодо їх задоволення не заперечують.

у судовому засіданні 24.02.2010 року позивачі звернулися до суду з заявою про заочний розгляд справи та постановления заочного рішення.

Ухвалою суду від 24.02.2010 року постановлено розглянути справу заочно.

При цьому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЩІК України.

Відповідно до П.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 ,Д1ро судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (в редакції від 22.12.1995р.), спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

З огляду на наведене, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 мали право власності кожний на 1/2 частину житлового будинку з допоміжними господарськими побудовами по АДРЕСА_1.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, їх представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом установлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, станом на 15.04.1991 року ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_5 були членами колгоспного двору (головою двору був ОСОБА_6.) по АДРЕСА_1, що підтверджується записами в особовому рахунку НОМЕР_1 (номер по земельнокадастровій книзі №6) Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області за 1991-1995 роки (а.с.13). Дітей подружжя не мало.

Згідно СТ.529 ЦК України (в редакції 1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями перщої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до СТ.548 даного Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

До дій, які засвідчують прийняття спадщини спадкоємцем, законодавець відносить в т.ч. фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном, який повинен бути вчинений протягом щести місяців з дня відкриття спадщини (ст.549 ЦК України в редакції 1963р.).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6 (дана обставина підтверджується актовим записом №20 від 11.10.1995р. в Книзі реєстрації актів про смерть Сербинівської сільської ради відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, а.с.Ю) його частку в майні колгоспного двору успадкувала ОСОБА_5, яка прийняла спадщину щляхом спільного постійного проживання разом із спадкодавцем на момент його смерті, і, таким чином, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

У судовому засіданні встановлено та знайщло підтвердження матеріалами справи, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (дана обставина підтверджується актовим записом №7 від 02.03.2010р. у Книзі реєстрації смертей Сербинівської сільської ради відповідно до Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3, а.с.И), за життя, а саме 16.02.2009р. залищила заповіт, яким на випадок смерті, заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку площею 5,00га. ОСОБА_2, а все інще майно - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно Ч.1 СТ.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ст.ст. 1268,1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Судом установлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які на час відкриття спадщини не проживали постійно із спадкодавцем, бажаючи прийняти спадщину, в установлений законом строк, а саме 16.06.2009р. звернулися з заявами про прийняття спадщини за заповітом до Гребінківської державної нотаріальної контори (ДНК), внаслідок чого в Спадковому реєстрі була зареєстрована спадкова справа на померлу ОСОБА_5, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.08.2009р. та Витягами зі Спадкового реєстру (спадкові справи) (заповіти/спадкові договори) від 26.08.2009р. 18.12.2009р. ОСОБА_2 звернулася до

Гребінківської ДІЖ з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину- земельну ділянку площею 5,00га на території Сербинівської сільської ради та цього ж дня одержала вказане Свідоцтво. Разом із тим постановою державного нотаріуса від 18.12.2009р. позивачам, зокрема, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документа на жилий будинок (а.с.4).

Таким чином, пояснення позивачів, їх представника, аналіз наданих доказів переконують суд у тому, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом, набули право власності кожна на 1/2 частину житлового будинку з допоміжними господарськими побудовами по АДРЕСА_1.

За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачем, задоволення пред"явленого позову не суперечить закону, не порушує права і свободи чи інтереси інщих осіб.

Відповідно до Ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог П.5 СТ.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття, незалежно від часу прийняття спадщини.

Відповідно до СТ.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328,1216,1220,1222,1223,1268 ЦК України, ст.ст. 8,11,59-60, ст.ст.209,213-215,218,223,224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на:

1/2 частини житлового будинку з допоміжними господарськими побудовами (який

складається з: А1-1/2 частини жилого будинку, Б,б - 1/2 частини сараю з прибудовою, В-1/2 частини гаража, Г-1/2 частини сараю, г-1/2 частини погребу під сараєм, №1-1/2 частини колодязя) по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом, право власності на:

' 1/2 частини житлового будинку з допоміжними господарськими побудовами (який

складається з: А1-1/2 частини жилого будинку, Б,б - 1/2 частини сараю з прибудовою, В-1/2 частини гаража, Г-1/2 частини сараю, г-1/2 частини погребу під сараєм, №1-1/2 частини колодязя) по АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача по справі. Дана заява може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, а повторне заочне рішення - позивачем та відповідачем до Апеляційного суду Полтавської області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або в порядку Ч.4 СТ.295 ЦПК України.

Суддя Т. О. Кривчун