Апеляційний суд Хмельницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі :головуючого судді Баса О.Г.,

суддів : Карпусь С.А., Кізюн О.Ю.

при секретарі Мороз А.В.

з участю : ОСОБА_1, ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-5789 за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 листопада 2010 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників розгляду, дослідивши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В червні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 23.06.2004 року відповідачі побили її, чим заподіяли легкі тілесні ушкодження. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 29 травня 2008 року кримінальну справу по обвинуваченню відповідачів за ч. 2 ст. 125 КК України закрито у звязку із перебігом строку давності. Внаслідок вчинення злочину їй завдано майнової та моральної шкоди. Тому просила стягнути з відповідачів на її користь 20853 грн. 75 коп. матеріальної шкоди, яка включає витрати на лікування в лікарні та санаторії, пошкодження та викрадення належного їй майна, судові витрати по справі, а також 15000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою суду від 28 серпня 2008 року позови ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди обєднано в одне провадження.

4 листопада 2009 року ОСОБА_5 помер.

Ухвалою суду від 09 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розєднані в самостійні провадження.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03 серпня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 32 грн. 93 коп. майнової шкоди, 500 грн. моральної шкоди та 300 грн. витрат на правову допомогу адвоката. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 500 грн. моральної шкоди та 300 грн. витрат на правову допомогу адвоката. В решті позову відмовлено.

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6 Справа № 22ц- 5789

Доповідач Карпусь С.А. Категорія № 30, 31

Ухвалою цього суду від 04 жовтня 2010 року зазначене рішення скасовано та справу призначено до розгляду.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03 листопада 2010 року позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 32 грн. 93 коп. майнової шкоди, 500 грн. на відшкодування моральної шкоди та 300 грн. на правову допомогу адвоката. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, просить його змінити в частині стягнення розміру матеріальної та моральної шкоди. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Кримінальна справа щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 закрита з нереабілітуючих підстав, а тому, на її думку, їх вина є доведеною і відповідно до положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України суд повинен був зобовязати відповідачів відшкодувати заподіяні їй збитки в повному обсязі. Судом не відшкодовано усіх нею понесених витрат у звязку з розглядом справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував його заперечень щодо позову, не встановив факту заподіяння ним майнової та моральної шкоди позивачці, неправильно застосував ст. 61 ЦПК України і помилково прийшов до висновку, що постанова Хмельницького міськрайонного суду від 29 травня 20008 року, якою було закрито кримінальну справу щодо нього та його дочки, носить преюдиційний характер в частині визначення їх вини в спричиненні майнової та моральної шкоди позивачці.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення.

Відповідно до п.п.2,4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що по факту заподіяння тілесних ушкоджень позивачці ОСОБА_1 було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за звинуваченнями їх у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 29 травня 2008 року зазначену кримінальну справу закрито у зв'язку із закінченням строку давності. Тому, вважаючи вину ОСОБА_2 доведеною, суд дійшов висновку, що на користь позивачки підлягають відшкодування витрати на лікування та моральна шкода.

ОСОБА_6 з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не узгоджуються з матеріалами справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За положеннями ст. ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, при вирішенні даного спору про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дію і негативними наслідками.

Встановлено, що 23 червня 2004 року близько 11 години в с. Олешин Хмельницького району між ОСОБА_5 і ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з іншого боку із-за межі між належними їм земельними ділянками виникла сварка, яка в подальшому переросла в бійку, в ході якої вказані особи отримали тілесні ушкодження. Постановами судді Хмельницького міськрайонного суду від 23 вересня 2004 року за вказаним фактом було порушено кримінальні справи за ст. 125 ч.1 КК України стосовно ОСОБА_2, ОСОБА_4, та за ст. 125 ч.1 КК України відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_1, які обєднано в одне провадження. Згідно висновків судово-медичних експертиз від 12.11.2004 року у ОСОБА_2, від 11.11.2004 року у ОСОБА_4, від 15.11.2004 року у ОСОБА_1 виявлені легкі тілесні ушкодження та від 11.11.2004 року у ОСОБА_5 виявлені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Постановою цього суду від 29 травня 2008 року було закрито кримінальну справу відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в звязку з перебігом строку давності. Постановою начальника СВ Хмельницького РВ УМВСУ в Хмельницькій області від 23 серпня 2008 року було закрито кримінальну справу, порушену відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Наведені обставини підтверджуються матеріалами даної справи та матеріалами кримінальної справи № 18/0956.

Поклавши в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 лише постанову суду про закриття провадження в кримінальній справі щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4, суд першої інстанції помилково виходив з того, що вказана постанова є преюдиціальною, тобто встановлені нею факти не підлягають повторному доказуванню.

Однак такий висновок суперечить положенням ч. 4 ст. 61 ЦПК України, відповідно до яких не підлягають доказуванню факти, встановлені вироком у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 57, 212 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що ОСОБА_2 разом з дочкою ОСОБА_4 23 червня 2004 року нанесли їй побої, пошкодили та викрали належне їй майно, чим заподіяли майнову та моральну шкоду, однак достовірних доказів на підтвердження цих обставин суду не надала.

Згідно наданих позивачкою витягів із історії хвороби, довідок, консультативних висновків, медичної карти, довідок про вартість ліків вона дійсно лікувалась, понесла витрати на придбання ліків, однак з цих документів не вбачається, що тривале лікування знаходиться в причинному звязку з неправомірними діями ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи, останній в судовому засіданні заперечував нанесення тілесних ушкоджень позивачці та пошкодження і знищення її майна, вказуючи, що він сам потерпів від неправомірних дій позивачки та її чоловіка.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 травня 2009 року, що набрало законної сили, ОСОБА_4 визнано недієздатною, її опікуном призначено ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи № 18/0956 (ас.291) в ході проведеного розслідування кримінальної справи по даному факту встановити свідків та очевидців скоєного злочину не представилось можливим, як і не представилось можливим встановити хто був ініціатором бійки ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_4, чи ОСОБА_5 з ОСОБА_1 Будь-яких обєктивних доказів вини зазначених осіб - сторін по справі у нанесенні один одному тілесних ушкоджень органами слідства не встановлено.

Згідно повідомлення прокуратури Хмельницького району від 12.03.2009 року та від 31.03.2009 року матеріали перевірки по факту пошкодження та знищення майна, яке належить позивачці, не збереглися.

Вимоги позивачки про відшкодування відповідачами нанесеної їй останніми матеріальної шкоди у звязку з пошкодженням огорожі, встановленої нею в грудні 2004 року, підтвердження в судовому засіданні не знайшли. Посилання позивачки на складене нею одноособово повідомлення від 16.12.2009 року та довідку Олешинської сільської ради від 20.11.2006 року не можна визнати достатніми та достовірними доказами в підтвердження цих вимог.

За таких обставин, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_7 не підлягають задоволенню у звязку з їх недоведеністю.

Тому рішення суду як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

У відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України у разі відмови в позові понесені позивачкою судові витрати відповідачем не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 307, 313, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 листопада 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна: суддя апеляційного суду С.А.Карпусь