Справа № 2-335/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2010 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ЛинникаВ.Я.

при секретарі Кузнєцовій Л В .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, вона ж в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_5, треті особи Орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про захист права проживання та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, від свого імені та імені своїх неповнолітніх онуків ОСОБА_3, ОСОБА_4, звернулись до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_5, третя особа Орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області, про захист права проживання та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням.

Свій позов позивачі мотивували тим, що відповідач по справі ОСОБА_5 є колишнім чоловіком позивачки ОСОБА_2, батьком позивачки ОСОБА_1, та дід неповнолітніх онуків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, інтереси яких представляє ОСОБА_2.

ОСОБА_2 перебувала з 1978 р. по 2005 р. в шлюбі з відповідачем ОСОБА_5, від якого мають двох дочок ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 1985 р. н., які з дня народження проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час вони проживають у приміщеннях будинку 2-1 площею 6,4 кв.м, 2-2 площею 2,2 кв.м, 2-3 площею 8,8 кв.м, 2-4 площею 1 кв.м, 2-5 площею 10,4 кв.м., 2-6 площею 28,5 кв.м, 2-7 площею 20,6 кв.м, 2-8 площею 3,4 кв.м.

В інших частинах будинку проживають відповідач ОСОБА_5 із сім'єю, та ОСОБА_6.

ОСОБА_5 є власником 23/60 частин будинку № 38 по провулку Садовому у м. Буча Київської області, 1/6 частини - ОСОБА_6, 9/20 частин - ОСОБА_7.

Відповідач приймає реальні міри щодо продажу^ частини будинку, де проживає їх сімя, неодноразово приводив покупців, написав на їх хвіртці та вивішує оголошення про те, що продається частина будинку, де вони проживають, безпричинно влаштовує конфлікти. Всі його дії направлені на незаконне позбавлення їх житла.

Вважали, що згідно вимог ст. 156 Житлового кодексу України вони, як колишні члени сім'ї відповідача, який є власником частини будинку, де вони проживають, мають право користування займаними приміщеннями.

Просили визнати за ними, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та малолітніми дітьми ОСОБА_3 і ОСОБА_4, право проживання і користування приміщеннями 2-1 площею 6,4 кв.м, 2-2 площею 2,2 кв.м, 2-3 площею 8,8 кв.м. 2-4 площею 1 кв.м, 2-5 площею 10,4 кв.м. 2-6 площею 28.5 кв.м. 2-7 площею 20,6 кв.м, 2-8 площею 3,4 кв.м будинку 38 по пров. Садовому у м. Буча; зобовязати ОСОБА_10, не чинити їм перешкод в користуванні вказаними приміщеннями, і метою усунення перешкод в користуванні ними цими приміщеннями накласти заборону (арешт) на відчу ження даних приміщень відповідачем ОСОБА_5

Судом з урахуванням думок учасників розгляду справи до розгляд/ справи було залучено в якості третіх осіб ОСОБА_6. ОСОБА_7, як співвласників будинку, та ОСОБА_8, ОСОБА_9, як мешканців, які проживають у частині будинку разом з позивачами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, вона ж законний представник малолітніх неповнолітніх ОСОБА_3. ОСОБА_4 О . та представник за довіреністю позивача ОСОБА_1 О позов підтримала, підтвердила обставини, наведені в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник в судовому засіданні позов не визнали. Вказували, що позивачі дійсно проживають у приміщеннях будинку № 38 по провулку Садовому у м. Буча Київської області, зазначених в позовній заяві. Ці приміщення складають частину вказаного будинку, яка має окремий вхід, а земельна ділянка, де знаходиться дана частина будинку, має окремий вихід на провул. Садовий. Позивачі мають власні ключі від хвіртки та вхідних дверей до частини будинку, де вони проживають, жодних перешкод в користуванні зайнятими ними приміщеннями будинку, відповідач не створює.

Відповідач дійсно шукав спосіб відчужити свою частину спірного будинку, однак робив це на виконання рішення органу опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області в судовому засіданні вважала, що з метою захисту прав неповнолітніх дітей позов підлягає задоволенню.

Третя особа ОСОБА_7 в судовому засіданні вважала, що в позові слід відмовити, оскільки жодних перешкод в користуванні житлом позивачам не чиняться, навпаки позивачка ОСОБА_2 постійно провокує її на скандали.

Третя особа ОСОБА_9 в судовому засіданні вважав, що позов підлягає задоволенню.

Треті особи ОСОБА_6 і ОСОБА_8 в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників розгляду справи, показання свідків, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2005 р. (а.с. 88) і договору дарування від 25.01.2006 р. (а.с. 82-83) належало 5/6 частин будинку № 38 по провулку Садовому (зараз пров. Січових стрільців, 2 (а.с. 70) у м. Буча Київської області. Інша 1/6 частина будинку належала ОСОБА_6 13.08.2008 р. між ними було укладено договір про порядок володіння та користування житловим будинком з надвірними будівлями, що є спільною частковою власністю (а.с. 84-85), за яким у користування ОСОБА_5 перейшло, в тому числі, приміщення будинку 2-1 площею 6,4 кв.м, 2-2 площею 2,2 кв.м, 2-3 площею

8.8кв.м. 2-4 площею 1 кв.м, 2-5 площею 10,4 кв.м., 2-6 площею 28,5 кв.м. 2-7 площею 20,6 кв.м, 2-8 площею 3,4 кв.м., 3-1 площею 13,80 кв.м., 3-2 площею 1,2 кв.м., 3-3 площею 12,5 кв.м., 3-4 площею 7,0 кв.м., 3-5 площею 23,3 кв.м., 3-6 площею 11,5 кв.м., 3-7 площею 3,9 кв.м.

Позивач ОСОБА_2 з грудня 1978 р. по жовтень 2005 р. перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_5. від якого мають двох дочок ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 1985 р. н.. які з дня народження проживають в зазначеному будинку.

Після розірвання шлюбу позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та їх сімї, до яких входять ОСОБА_9, неповнолітні діти ОСОБА_3, ОСОБА_4, продовжили проживати та користуватися приміщеннями спірного будинку 2-1 площею 6,4 кв.м, 2-2 площею 2,2 кв.м, 2-3 площею

8.8кв.м. 2-4 площею 1 кв.м, 2-5 площею 10,4 кв.м., 2-6 площею 28,5 кв.м, 2-7 площею 20,6 кв.м, 2-8 площею 3,4 кв.м.

Зазначені приміщення відокремлені від інших приміщень будинку, мають окремий вхід в будинок та вихід на провулок із власного хвірткою.

Відповідач не оскаржує проживання позивачів у вказаних приміщеннях будинку.

В інших частинах будинку проживають третя особа ОСОБА_6 і відповідач ОСОБА_5 з сім'єю, до якої входить в тому числі третя особа ОСОБА_7

03.09.2008 р. відповідач за договором дарування (а.с. 107) подарував 9/20 частин зазначеного будинку третій особі ОСОБА_7, до якої в користування перейшли приміщення будинку 3-1 площею 13,80 кв.м., 3-2 площею 1,2 кв.м.. 3-3 площею 12,5 кв.м., 3-4 площею 7,0 кв.м., 3-5 площею 23.3 кв.м., 3-6 площею 11.5 кв м., 3-7 площею 3,9 кв.м.

Судом також встановлено, що між позивачами та дружиною відповідача ОСОБА_7 склалися неприязні відносини, що викликає постійні сварки. Через це за результатами розгляду заяви ОСОБА_8 орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області зробив висновок від 27.11 08 № 20-03/301 (а.с 20), яким зобовязав ОСОБА_5 оформити купівлю-продаж житла з участю представника органу опіки та піклування.

Враховуючи наведене, відповідач розпочав дії з продажу своєї частини будинку № 38 по пров. Садовий у м. Буча Київської області.

Зазначені вище обставини визнаються сторонами по справі, а тому згідно ст. 61 ЦПК України не

о

підлягають доказуванню в суді.

Відносини, що є предметом спору сторін, регулюються нормами Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) та Цивільного кодексу У країни (далі - ЦК України).

Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином, на підставі встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позивачі та їх сімї, в тому числі неповнолітні діти, в інтересах яких подано позов, мають право користуватись займаними ними приміщеннями в будинку № 2 по провулку Січових стрільців, (раніше будинок № 38 по пров. Садовий) у м. Буча Київської області як колишні члени сімї власника будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Однак, позивачами в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано суду доказів про порушення відповідачем їх права на користування житловими приміщеннями, в яких вони проживають.

Замість цього позивачами було надано докази про наявність конфліктів, що виникають у них з дружиною відповідача.

Тому вимоги позивачів щодо зобовязання відповідача не чинити перешкоди в користуванні приміщеннями спірного будинку 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8 не підлягають задоволенню.

Залишились недоведеними наявність неправомірних дій відповідача, направлених на перешкоду в проживанні позивачів в спірному будинку, про які повідомлялось Ірпінський МВ ГУ МВС України в Київській області, про що свідчать постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (а с. 13- 16).

Суд не вважає порушенням права позивачів на користування житловими приміщеннями намагання відповідача відчужити частину будинку, яка йому належить, оскільки відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

До того ж, згідно з вимогами законодавства та висновку органу опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області від 27.11.08 № 20-03/301 (ас. 20) відчуження житла, в якому проживають неповнолітні діти може бути здійснено лише з дозволу органу опіки та піклування в разі забезпечення дітей іншим житлом.

Використовуючи свої права власника, відповідач також має право врізатися у каналізацію будинку, проводити будь-які інші дії щодо свого майна, тому суд вважає посилання позивачів на такі дії відповідача як на перешкоди у користуванні житлом є безпідставними.

Суд також не вважає перешкодами в користуванні житлом залиття приміщень позивачів, дачу обяв про продаж частини будинку чи написання про це на хвіртці, якою користуються позивачі

Суд розяснює позивачам, що в разі пошкодження їх майна відповідачем, вони мають право на звернення до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути і і визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дій яка порушує право. 41 відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов хзку в натурі. 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкоду вання збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди: 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом

Позивачі, ставлячи вимогу про у сунення перешкод в користуванні житлом, просять суд в порядку

З

усунення таких перешкод накласти заборону на відчуження відповідачем приміщень 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8 будинку № 38 по провулку Садовому у м. Буча Київської області, однак такий спосіб захисту цивільних прав не передбачено законом.

Враховуючи наведене, та те, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо зобовязання відповідача не чинити позивачам перешкоди в користуванні житловими приміщеннями, суд відмовляє у задоволенні вимоги про накладення заборони на відчуження житлових приміщень відповідачем.

Суд також відмовляє у задоволенні позову в частині визнання за позивачами права на користування приміщеннями спірного будинку 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, оскільки такий спосіб захисту прав не передбачено законом.

В разі порушення зазначеного права суд може припинити дію, яка порушує таке право, в тому числі шляхом зобовязання порушника не чинити або вчинити певні дії.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що позивач ОСОБА_2 не має право представляти інтереси своїх неповнолітніх онуків, оскільки відповідно до ст. 258 СК України баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

На підставі ст. 156 ЖК УРСР, ст.ст. 15, 16 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК У країни, суд, -

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_1, ОСОБА_2, вона ж в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_11, до ОСОБА_5, треті особи Орган опіки та піклування Бучанської міської ради Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про захист права проживання та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням

Рішення в повному обсязі буде виготовлено до 03.05.2010 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів та наступного подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви

Суддя: