Справа № 2-1529/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2010 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

при секретарях с/з ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю представників адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третіх осіб ОСОБА_10, приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОКП ЛОБ БТІ та ЕО, акціонерного банку «Факторіал Банк» про витребування квартири та скасування державної реєстрації, -

установив:

ОСОБА_5 15.02.2008 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_8 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири на вул.Клепарівській,25а/48 у м.Львові від 06.09.2007року, укладеного між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та посвідченого приват¬ним нотаріусом ОСОБА_11, від 11.10.2007р., укладеного між ОСОБА_7 і ОСОБА_8

І.М., ОСОБА_13 та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_12, визнання недійсними витягів про реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_13 В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_6 з 19.08.1995року. За час перебування у шлюбі вона з відповідачем тривалий час знаходилася на заробітках в СІЛА. За спільні заощадження ними було придбано декілька квартир у м.Львові та м.Києві, в тому числі спірна квартира № 48 на вул.Клепарівській,25а в м.Львові. Після повернення в Україну стосунки з відповідачем погіршилися. За її позовом судом постановлено рішення про розірвання шлюбу та 08.11.2007 року нею отримано свідоцтво про розірвання шлюбу. Ще у серпні 2007 року вона звернулася з позовом про поділ майна подружжя, в тому числі спірної квартири. Однак відповідач та його представник мати ОСОБА_10, знаючи про судовий спір щодо майна подружжя ввели в оману покупців квартири, приватного нотаріуса, повідомивши про те, що відчужувана квартира у спорі не перебуває, на квартиру немає прав у третіх осіб. Покупець ОСОБА_7, брат ОСОБА_6, укладаючи 11.10.2007р. договір купівлі- продажу цієї квартири з ОСОБА_8, ОСОБА_13 також знав про судовий спір та про те, що ця квартира є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6. Про укладений договір вона довідалася у січні 2008р. При укладенні договору на відчуження квартири ніхто її згоди не питав, коштів від продажу квартири не отримувала. Вважає, що оскаржувані договори вчинені внаслідок обману, з грубими порушеннями Сімейного кодексу України. Відтак є всі підстави для визнання їх недійсними

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_5 свої позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини.

В подальшому у судовому засіданні 11.05.2010 року позовні вимоги уточнила та просила витребувати спірну квартиру № 48 на вул.Клепарівській,25-а в м.Львові, оскільки така вибула з її володіння поза волею та захистити таким чином її право на володіння, розпо-рядження і користування даною квартирою від відповідачів ОСОБА_14 та ОСОБА_9

Просила також скасувати державну реєстрацію на спірну квартиру на імя ОСОБА_14 та ОСОБА_9 Заявою про збільшення позовних вимог в порядку ст.31 ЦПК України від

02.09.2010 року додатково просила скасувати державну реєстрацію на квартиру, здійснену 02 жовтня 2007 року на імя ОСОБА_7 Щодо інших позовних вимог, то просила їх не розглядати.

Додатково пояснила, що після повернення з-за кордону до України відносини з чоловіком погіршилися, а тому вона звернулася до суду про розірвання шлюбу та у червні 2007 року подала до Підволочиського районного суду Тернопільської області позов про поділ спільного майна подружжя, де також заявлялася вимога про поділ даної квартири. Про це колишній чоловік знав. Ухвалою судці від 06.07.2007 року повернуто їй позовну заяву про поділ майна і тоді вона звернулася до Шевченківського районного суду м.Львова з аналогічним позовом, а оскільки арешт на квартиру не був нападений, то ОСОБА_6 відчужив їх спільну квартиру без згоди одного з подружжя.

З врахуванням вимог Верховного Суду України просить витребувати квартиру від влас-ників та скасувати державну реєстрацію як на теперішніх власників, так і на ОСОБА_7

Ацвокат ОСОБА_3 позовні вимоги також підтримала та наддала аналогічні пояснення, а також пояснила, що ОСОБА_6 достеменно знав про спір у суді, однак разом з своєю мамою відчужили квартиру: спільне майно подружжя. При цьому обовязково повинна бути нотаріальна згода позивача. Заяву згоду ОСОБА_5 за квітень 2005 року до уваги не слід брати, оскільки такий оригінал постіно зберігався на руках позивача і такою заявою не скористалися під час укладення договору купівлі-продажу.

ОСОБА_6 позовні вимоги заперечив повністю. В наступні судові засідання не з'я-вився, у матеріалах справи мається його письмові заперечення на позов, 15.09.2010 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_6 про розгляд справи у його відсутності, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає, що розгляд справи слід проводити у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_7 повторно у судове засідання не прибув, хоча належ¬ним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, не повідомив суд про причину неявки, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає, що розгляд справи слід про¬водити у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_8, ОСОБА_13 та їх представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позову не визнали, дали пояснення згідно письмових заперечень на позов Вважають, що вони є добросовісними набувачами квартири, повністю виконали умови договору купівлі-продажу квартири від 11.10.2007 року. Спірна квартира є предметом іпотеки оскільки на її придбання був оформлений кредитний договір на загальну суму 40 тис. дол. США, які вони до тепер сплачують. В останнє судове засідання ОСОБА_8 не прибув, хоча належним чином повідомлявся, про що є розписка у матеріалах справи, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає, що розгляд справи слід проводити у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_10 повторно у судове засідання не прибула, хоча належним чином повідомлялася про день та час розгляду справи, не повідомила суд про причину неявки, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає, що розгляд справи слід про-водити у її відсутності.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_11 у судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, не повідомив суд про причину неявки, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає, що розгляд справи слід проводити у його відсутності.

Приватний нотаріус ОСОБА_12 у судове засідання не прибула, хоча належним чином повідомлялася про день та час розгляду справи, не повідомила суд про причину неявки, подала письмові пояснення з приводу договору купівлі-продажу квартири від

11.10.2007 року, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає, що розгляд справи слід проводити у її відсутності.

Представник третьої особи ПАТ «СЕБ Банк», що є правонаступником АТ «Факто- ріал-Банк» у попередньому судовому засіданні проти позову заперечила та просила у позові відмовити. В подальшому подала клопотання про розгляд справи у відсутності представника, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає, що розгляд справи слід проводити у його відсутності.

Представник третьої особи Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день та час розгляду справи, не повідомила суд про причину неявки, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає, що розгляд справи слід проводити у її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін їх представників, показання свідка, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні взаємовідносини сторін, обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Сторони: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 19.08.1995 року уклали шлюб. Від цього шлюбу у них 21.10.2005 року народився син ОСОБА_15.

15.10.2007року Підволочиським районним судом Тернопільської області постанов¬лено рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Рішення не оскаржувалося, набрало законної сили. 08.11.2007р. ОСОБА_5 отримала Свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 15,206).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 27.08.2007року пред'явила позов до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, до якого включено спільно набуте майно, у тому числі і спірна квартира №48 на вул.Клепарівській,25-а у м.Львові.

Дана квартира була придбана 19.02.2002 року ОСОБА_16, який діяв за дорученням ОСОБА_6 (а.с.54 т.1).

Відповідно до ст.22 КпШС України, який діяв на час придбання квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно з ст.65 Сімейного кодексу /України дружина, чоловік розпоряджаються май¬ном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою, Згода другого з подружжя на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

З матеріалів справи (а.с. т.2) вбачається, що позивач, проживаючи разом з відпо¬відачем ОСОБА_6 однією сімєю за кордоном, 22 квітня 2005 року дала згоду своєму чоловікові ОСОБА_6 на продаж набутої ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Дана заява посвідчена консулом Генерального консульства України у м.Нью-Йорк. Цього ж дня було видане доручення від імені ОСОБА_6 на ОСОБА_10 про продаж спірної квартири за ціною і на умовах за її розсудом (а.с.62 т.1).

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2007 року ОСОБА_6, від імені якого діяла його мати ОСОБА_10, продав, а ОСОБА_7, купив квартиру №48 на вул.Клепарівській,25а м.Львові за ціною 212 100 гривень. Договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстрований за № 259 (а.с.52). З врахуванням наведеного, суд вважає, що спірна квартира була відчужена за згодою другого з подружжя. До того ж позивач не надала суду доказів того, що заява від 22 квітня 2005 року, посвідчена консулом Генерального консульства України у м.Нью-Йорк і якою вона дала згоду своєму чоловікові ОСОБА_6 на продаж набутої ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі квартири за адресою: АДРЕСА_2, нею не скасовувалась та не відкликалась.

Показання свідка ОСОБА_17, мами позивача, не спростовують даних обставин, а тому не приймаються судом при ухваленні рішення.

11.10.2007р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_13, ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу квартири №48 на вул. Клепарівській,25-а у м.Львові, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за реєстровим №6417 (а.с.50), за ціною 227250 гривень. Згідно витягів про реєстрацію права власності від 11.10.2007 року дана квартира по Уг частці належить на праві власності ОСОБА_13 та ОСОБА_8 (а.с.48,49).

На придбання даної квартири ОСОБА_8 11.10.2007 року був отриманий банківський кредит в АБ «Факторіал-Банк» у розмірі 40 тис.дол.США (а.с.30-40). Згідно іпотечного договору від 11.10.2007 року (а.с.41-45) кв. № 48 на вул.Клепарівській,25а у м.Львові є предметом іпотеки.

Згідно ст.ЗЗО ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до п.З 4.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

З огляду на наведене суд вважає, що відповідачі ОСОБА_13 і ОСОБА_8 є добросовісними набувачами спірної квартири, а тому ця квартира не може бути у них витребувана.

Згідно 4.1 та 2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» дані до розділу Державного реєстру прав вносяться в разі прийняття рішення про державну реєстрацію прав.

Державна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав.

Оскільки кв. № 48 на вул.Клепарівській,25а у м.Львові придбана добросовісними набувачами, первинний договір купівлі-продажу квартири від 26.09.2007 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не оскаржується, то не підлягають до задоволення і позовні вимоги про визнання нечинною реєстрацію права власності на цю квартиру за ОСОБА_7, ОСОБА_13 та ОСОБА_8, проведену Обласним комуналь¬ним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,169,209,212,214,215 ЦПК України, ст. 330, ч. 1 ст. 388, ЦК України, -

вирішив:

у позові ОСОБА_5 відмовити повністю за безпідставністю.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня ія рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_18