Справа №22ц-865/10 Головуючий у 1-й інстанції: Чорна С.З.
Категорія: 34 Доповідач в апел. інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Петричка П.Ф.

суддів: Цяцяка Р.П., Зверхановської Л.Д.

при секретарі: Глинському О.А.

з участю: позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, їх представника- Фрейди Г.Р., представників: ЛКП „Дністер - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ЛМКП „Львівводоканал ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства „Дністер на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2009 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ЛКП „Дністер, ЛМКП „Львівводоканал, з участю третьої особи ЛМКП „Львівтеплоенерго про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Стягнуто з ЛКП „Дністер на користь ОСОБА_2 37 477 грн. майнової шкоди, 1500 грн. моральної шкоди та 413,27 грн. судових витрат, а всього 39 390,27 грн. Стягнуто з ЛКП „Дністер на користь Львівського НДІ судових експертиз 153,20 грн. затрат за участь експерта у судовому засіданні.

Рішення суду оскаржило ЛКП „Дністер. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним. Підставами цього вказує те, що судом не взято до уваги того, що обовязок по утриманню в справному технічному стані водозапірних кранів, вентилів та іншого сантехнічного обладнання в квартирі покладається на власника житлового приміщення. Мешканці квартири АДРЕСА_1 не зверталися з письмовими заявами про необхідність проведення ремонту чи зміни сантехнічного обладнання. Крім того, при проведені експертизи не взято до уваги те, що квартира позивача заливалася неодноразово сімєю ОСОБА_5, а тому сума, зазначена у висновку експертизи, не відповідає збиткам, нанесеним залиттям, що мало місце 30 вересня 2008 року. Вказує апелянт також на те, що позивачем не надано жодних доказів нанесення йому моральної шкоди ЛКП „Дністер.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що залиття квартири АДРЕСА_2 30.09.2008 року відбулося внаслідок руйнування різьбової частини пробки фільтра водомірного вузла у квартирі №4 цього ж будинку, причиною якого стало динамічне (ударне) зростання тиску у замкнутому обємі, яке може бути проявом такого фізичного явища як гідроудар в системі водопостачання у будинку №11 по вул. Липова Алея,11 у м. Львові. Оскільки підкачування води на верхні поверхи здійснюється насосами, які обслуговуються ЛКП „Дністер, то обовязок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової та моральної шкоди суд поклав саме на ЛКП „Дністер.

З таким висновком місцевого суду колегія суддів погоджується.

Житловий будинок по вул. Липова Алея,11 у м. Львові з 1.02.2008 року знаходиться на балансі ЛКП „Дністер та обслуговується ним, що стверджується актом приймання передачі відомчого житлового фонду у власність територіальної громади м. Львова.

Факт залиття 30.09.2008 року квартири АДРЕСА_2, співвласником якої є ОСОБА_2, підтверджений актом ЛКП „Дністер. Згідно даного акту залиття відбулося внаслідок вирвання фільтра водяного лічильника у квартирі №4 цього ж будинку.

Згідно висновку судової металографічної експертизи №3890 від 4.11.2008 року причиною руйнування різьбової частини пробки фільтра водомірного вузла у квартирі АДРЕСА_3 стало динамічне (ударне) зростання тиску у замкнутому обємі, яке може бути проявом такого фізичного явища як гідроудар в системі водопостачання у даного будинку.

Місцевим судом встановлено, що в будинку №11 по вул. Липова Алея у м. Львові підкачування води на верхні поверхи здійснюється насосами, які обслуговуються балансоутримувачем даного будинку - ЛКП „Дністер.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки ЛКП „Дністер неналежно виконувало свої обовязки, визначені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, то повинне відшкодовувати заподіяну ним шкоду.

ЛКП „Дністер не подано доказів того, що причиною залиття квартири позивача було неналежне утримання сантехнічних приладів, а саме фільтра водяного лічильника, у квартирі АДРЕСА_3 жильцями даної квартири.

Покликання апелянта на те, що мешканці квартири АДРЕСА_1 не зверталися з письмовими заявами про необхідність проведення ремонту чи зміни сантехнічного обладнання, не свідчить про відсутність вини ЛКП „Дністер у заподіянні шкоди ОСОБА_2, а відсутність таких звертань навпаки підтверджує причини руйнування різьбової частини пробки фільтра водомірного вузла у квартирі ОСОБА_5 та вину ЛКП „Дністер у заподіянні шкоди позивачу.

Голослівним є твердження апелянта про те, що при проведені експертизи не взято до уваги того, що сума, зазначена у висновку експертизи, не відповідає збиткам, нанесеним залиттям, що мало місце 30 вересня 2008 року.

В засіданні судової колегії ОСОБА_2 ствердив, що інші випадки залиття його квартири мали місце задовго до 30.09.2008 року, після того ним у квартирі був проведений ремонт, а тому вся шкода, яка визначена експертом, заподіяна саме внаслідок останнього залиття.

Покликання апелянта на те, що позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди діями ЛКП „Дністер є необґрунтованим, так як позивач ствердив, що внаслідок залиття його квартири він терпів моральні страждання, які були викликані тим, що на протязі 4-х днів в його квартирі взагалі не було світла, він змушений був вивозити з квартири все майно, його донька, яка навчалась в 11 класі, змушена була жити в його батьків, оскільки в квартирі не було умов для навчання.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з врахуванням ст.ст. 23,1167 ЦК України, роз»яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди», колегія судів вважає, що висновки суду щодо розміру відшкодування моральної шкоди в повній мірі відповідають обставинам справи, а тому рішення суду в цій частині також не підлягає зміні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, яке відповідає вимогам ст.213 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства „Дністер відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: