Справа № 2-3849/10
Провадження № 2-3849/10
РІШЕННЯ

Іменем України

27.09.2010 року Заводський районний суд м. Миколаєва,

у складі: головуючого судді - Притуляк І.О.,

при секретарі Лівенцевій А.П., Будикіній А.Л.,

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1А

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення та виселення та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2Л звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні належною їй на праві власності ? частиною квартири АДРЕСА_1, шляхом вселення її в квартиру та виселення ОСОБА_4 разом з її дітьми без надання їй іншого жилого приміщення та стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 10000 грн..

В позовній заяві позивач зазначила, що на підставі Рішення Заводського районного суду м.Миколаєва №2-2154 від 16.03.2009 року їй та відповідачу ОСОБА_3 на праві власності належить по ? частині квартири АДРЕСА_1. При цьому ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у користуванні ? частиною квартири, так як змінив замки на вхідних дверях, та не дозволяє їй проживати в квартирі. Також без її дозволу вселив у квартиру ОСОБА_4 з її дітьми.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, підтвердили викладені в заяві обставини. У відповідності до вимог ст..116 ч.3 ЖК України просила виселити ОСОБА_4 з її дітьми без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, пояснивши, що дійсно перешкоджає позивачці проживати у спірній квартирі, так як та порушує умови співжиття, вчиняє сварки та псує речі. При цьому пояснив, що дійсно без дозволу ОСОБА_2 вселив у квартиру свою на теперішній час дружину ОСОБА_4, з нею діти в квартиру не вселялися. В теперішній час в квартирі також проживає їх з відповідачкою спільна донька, ІНФОРМАЦІЯ_1. В подальшому в судове засідання не зявився.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно, належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного

Як встановлено в судовому засіданні позивач та відповідач ОСОБА_3 є співвласниками в рівних долях (по ? частині) квартири АДРЕСА_2 на підставі рішення Заводського районного суду м.Миколаєва №2-2154 від 16.03.2009 року.

Згідно ст..358 ч.1 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Порядок користування спірною квартирою між співвласниками у відповідності до вимог ст..358 ЦК України не визначався.

При цьому, як було встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 дійсно без згоди на те співвласника ОСОБА_2, вселив до спірної кварти свою на той час співмешканку ОСОБА_4

Крім цього, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачці у користуванні належною їй на праві власності частиною квартири, що підтверджується як поясненнями самого відповідача так і дослідженими матеріалами справи, а саме постановами ДІМ Заводського РВ ММУ про відмову в порушенні кримінальних справ по скаргам ОСОБА_2 від 18.02.2009 року та 03.06.2009 року.

Відповідно до ст..155 ЖК України власник не може бути позбавлений права користуватися житловим будинком (квартирою), крім випадків передбачених законом.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що діями відповідачів були порушені права позивачки як власника жилого приміщення, які підлягають поновленню шляхом вселення ОСОБА_2 у спірну квартиру.

Також суд приходить до висновку, що дійсно відповідач ОСОБА_4 була вселена до квартири з порушенням встановленого законом порядку, оскільки співвласник квартири позивач не надала згоди на її вселення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 самоправно зайняла жиле приміщення та у відповідності до ст..116 ч.3 ЖК України підлягає виселенню з квартири АДРЕСА_3 без надання іншого жилого приміщення.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 в частині виселення дітей ОСОБА_4, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст..10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, позивачкою доказів стосовно зазначених вимог суду не надано. Більш того в матеріалах справи відсутні будь-які докази проживання дітей ОСОБА_4 у спірній квартирі.

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст..23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Та може полягати, зокрема у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя , у порушенні права власності, інших цивільних прав…».

З урахуванням встановленого, суд приходить до переконання, що дійсно неправомірними діями саме відповідача ОСОБА_3, як співвласника спірного житла, позивачці було завдано моральної шкоди, яка виразилася у душевних переживаннях повязаних з порушенням її прав власника, крім цього ОСОБА_2 доводилося докладати дотикових зусиль до організації свого звичайного укладу життя, та вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На підставі ст..88 ЦК України з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-8. 10, 11, 213, 214, 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належною їй на праві власності ? частиною квартири АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті держмита по 8,50 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 18,50 грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з моменту винесення. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядку, передбаченими ст..ст.. 294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ: І.О.ПРИТУЛЯК