Справа № 2-4020/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2010 року м. Кілія

23 липня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бошкова М.І.

при секретарі Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

про

визнання права власності на спадщину

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання, в якому вказав, що його батьки при житті володіли на праві приватної власності житловим будинком з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Р.Армії, 14. В 1983 році померла мати позивача, в 2008 році помер батько позивача, який при житті унаслідував спадкові права після смерті матері. Після смерті батька залишилися спадкоємці, одним з яких є позивач. В зв'язку з неможливістю оформити спадкові права інакше, ніж у судовому порядку позивач просить суд визнати за ним, як за єдиним спадкоємцем за законом, який фактично унаслідував права на нерухоме майно, право на спадщину на житловий будинок після смерті ОСОБА_2, та, відповідно, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Р.Армії, 14.

Представник позивач у судовому засіданні підтвердила пред'явлені позовні вимоги.

Судом були встановлені наступні юридичні факти з певними їм правовими відносинами, а саме:

ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження серія І-АВ № 524863 від 22.07.1971 року є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що знаходилися в шлюбних відносинах з 28.02.1958 року.

Як вказано в договорі купівлі-продажу від 10.03.1980 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в м. Вилкове по вул. Р.Армії, 14, що належав продавцям ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві приватної власності. Договір був укладений в письмовій формі, був посвідчений нотаріусом та зареєстрований за № 25. Право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані в РБТІ, про що свідчить відповідна помітка в договорі купівлі-продажу.

ОСОБА_3 померла 09.07.1983 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія

ІІ-ЖД№ 390723 від 15.07.1983 року.

ОСОБА_2 помер 01.01.2008 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД № 129548 від 02.01.2008 року.

В технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» 18.03.2010 року вказано, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Р.Армії, 14 складається з: літ. А - житловий будинок (складається з 1-1 прихожа, 1-2 житлова кімната, 1-3 житлова кімната, 1-4 житлова кімната, 1-5 житлова кімната, 1-6 житлова кімната, 1-7 коридор, 1-8 кухня, 1-9 коридор, 1-Ю санвузол, 1-11 складова), літ. Б - літня кухня, літ. В - вбиральня, літ. Г - альтанка, літ. Д, Е - гараж, літ. Ж, 3 - сарай, № 1-2, І -надвірні споруди та розташований на земельній ділянці площею 1348,0 кв.м..

ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що є іншими спадкоємцями за законом після відкриття спадщини не претендують на спадкове майно, про що свідчать відповідні заяви про відмову від прийняття спадщини, посвідчені секретарем виконкому 23.06.2010 року та зареєстровані в реєстрі під № 301 та № 302.

Згідно з статтею 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право

оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлено ч.З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством є зокрема, його визнання.

У судовому засіданні судом було встановлено, що позивач після смерті своїх батьків, як наслідок фактичного прийняття спадщини та спадкового правонаступництва, успадкував права на зазначене нерухоме майно, так як постійно проживав з останнім спадкоємцем та не відмовлявся від такого прийняття. Інші спадкоємці за законом на спадкове майно не претендують, про що свідчать відповідні заяви. Спадкоємець після прийняття спадщини не звертався до нотаріальної кантори за належним оформленням прав, на даний момент несе всі необхідні витрати, пов'язані з утриманням житлового будинку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, судом не виявлено.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, беручі до уваги досліджені факти правонаступництва, у тому числі й спадкових прав спадкодавців законним спадкоємцям, та у зв'язку з неможливістю оформити спадкові права інакше, ніж у судовому засіданні, суд вважає пред'явлений позов, таким, що є заснованим на законі, не порушує законних прав та інтересів інших осіб, невизнане право підлягає захисту відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, тобто, шляхом визнання такого права, а тому, враховуючі вищенаведене, задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. З, 4, 8, 107, 209, 210, 212-215 ЦПК України та ст. ст. 15, 16, 316, 318, 319, 328, 331 ч.2, 386 та 392, 1261-1268 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Р.Армії, 14 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 01.01.2008 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Р.Армії, 14 на земельній ділянці площею 1348,0 кв.м..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8