ухвала

іменем україни

17 червня 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Богонюка М.Я.

суддів : Приколоти Т.І,ОСОБА_1,

при секретарі Безп»ятко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області (далі Управління ПСЗН) на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 жовтня 2009року,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваною постановою позов ОСОБА_2 задоволено, визнано неправомірними дії відповідача щодо призначення та виплату ОСОБА_2 грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зобовязано Управління ПСЗН провести ОСОБА_2 перерахунок цієї допомоги за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року з урахуванням сум, що отримані нею згідно ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та виплатити компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати щомісячної грошової допомоги.

Вирішено питання судових витрат.

Постанову оскаржило Управління ПСЗН, просить її скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову у звязку із порушенням судом норм матеріального права. Зазначає, що згідно чинного законодавства усі видатки державних органів визначаються законом про Державний бюджет і при здійсненні бюджетного процесу положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, що не суперечать цьому закону. Оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були визначені обсяги фінансування видатків на ці цілі, то відповідач проводив нарахування ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги у відповідних розмірах в межах визначених видатків.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про безпідставність апеляційної скарги і тому її слід відхилити, а постанову суду залишити без змін.

Судом встановлено, що позивачка є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача.

Відповідно до ч. 3 Закону України №2811-XII від 21.11.1992 року «Про державну допомогу сімям з дітьми» (далі Закон №2811-XII)одним із видів державної допомоги сімям з дітьми є допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, розмір якої, згідно ч.1 ст. 15 цього ж Закону, відповідає встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років.

Статтею 62 Закону України від 19.12.2006 року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (далі Закон № 489-V) прожитковий мінімум у 2007 році для дітей віком до шести років встановлено з 1 квітня 463 грн., з 1 жовтня 470 грн.

За матеріалами справи допомога ОСОБА_2 по догляду за дитиною виплачувалась у 2007 році на підставі ст. 56 Закону № 489-V, яка передбачала, що у 2007 році вказана допомога призначається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців (при умові надання довідок про доходи членів сімї), але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), зокрема положення ст. 56 Закону № 489-V.

Отже, застосування відповідачем неконституційних норм зазначеного Закону є протиправним і тому постанова суду першої інстанції, про зобовязання Управління ПСЗН провести нарахування і виплатити ОСОБА_2 належну їй допомогу у визначеному ч. 1 ст. 15 Закону №2811-XII розмірі, є правильною.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для невиконання покладених на відповідача зобовязань, оскільки реалізація особою права що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області відхилити.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 жовтня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: