АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №22-ц-5785/2010 Головуючий 1 інстанції Зуб Г.А.
Категорія: інші Доповідач Бобровський В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2010 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

Суддів Кокоші В.В.,

ОСОБА_1,

При секретарі Андрійко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м.Харкова про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги

по апеляційним скаргам Управління пенсійного фонду України у Київському районі м.Харкова

на постанову Київського районного суду м.Харкова від 5 лютого 2010 року

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м.Харкова про визнання бездіяльності протиправною та покладання обов'язку здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії, посилаючись на те, що вона відноситься до категорії «Діти війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання соціальної допомоги у розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2009 року. Просила зобовязати здійснити перерахунок пенсії та виплати належні суми.

Відповідач у своєму запереченні на позов посилався на те, що органи Пенсійного фонду мають використовувати кошти тільки на виплати, вичерпаний перелік яких визначений діючим законодавством, до яких виплати підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не відносяться.

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 5 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Київському районі м.Харкова. Зобов'язано Управління пенсійного фонду України у Київському районі м.Харкова провести перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за 2007 рік - з 9 липня по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік - з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік - з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління пенсійного фонду ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі УПФУ в Київському районі м.Харкова просять скасувати постанову районного суду від 5 лютого 2010 року, в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія вирішила апеляційну скаргу відхили, постанову залишити без змін з наступного.

Відповідно до ст..6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач є дитиною війни і відповідно до ст..6 цього Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п.12 ч.1 ст.71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» призупинено на 2007 рік дію ст..6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст.. 111 ЗУ «Про державний бюджет України за 2007 рік», якою встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виплачується особам, які є інвалідами, розмірі 50 % від розміру надбавки встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими що не відповідають Конституції України, зокрема положення ст.. 71 ЗУ «Про Державний бюджет на 2007 рік», щодо зупинення дії ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Зазначене рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України. Таким чином з 9 липня 2007 року спірній відносини регулюються відповідно до ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в редакції закону, яка діяла до 01 січня 2007 року.

З таких підстав суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача щомісячно підвищувати пенсію з 9 липня 2007 року є обгрунтованими.

Також судом першої інстанції правильно не були взяті до уваги доводи відповідача неврегульованість механізму реалізації положень ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до п.41 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VІ від 28.12.2007р. ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» викладено в новій редакції, відповідно до якої передбачено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення п.п.41 розділу 2 цього Закону.

Зазначене рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України.

З 1 січня по 22 травня 2008 року підвищення до пенсії позивачу нараховувалось та сплачені на підставі п.41 розділ 2 Закону України № 107-VІ від 28.12.2007р., а з 22 травня по 31 грудня 2008 року на підставі Постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Законодавчими актами дію ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка передбачає підвищення пенсії дітям війни на 30 % мінімальної пенсії за віком на роки не зупинено

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зобовязання здійснити перерахунок та виплати підвищення пенсії щомісячної надбавки у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік - з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Судом першої інстанції обгрунтовано не взято до уваги заперечення відповідача неврегулюваність механізму реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Не спростовують висновків суду доводи апеляційної скарги про відсутність фінансування передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» доплат можуть бути причиною невиконання покладених на управління Пенсійного фонду України оскільки реалізація позивачем права на підвищення пенсії, яке базується на законі, не може бути у залежність від бюджетних асигнувань.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції та обставин справи не спростовують

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України у Київському районі м.Харкова відхилити.

Постанову Київського районного суду м.Харкова від 5 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення але протягом двох місяців може бути оскаржена до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді