ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
справа № 2-1384/10
провадження № Б/н 988
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2010 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Барвицькій М.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.11.2007 р. між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 277/16 (далі - договір), згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 11652,08 доларів США на придбання ТЗ «Деу» строком до 29.11.2012 р. зі сплатою 13 % річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором, між сторонами було укладено договір застави, а також між позивачем та ОСОБА_4 договір поруки.

В порушення умов договору відповідачем ОСОБА_3 своєчасно не сплачуються чергові суми платежу та відсотки за користування кредитом, внаслідок чого, станом на 24.09.2009 р. у нього утворилась заборгованість в сумі 10663,90 доларів США, яку у добровільному порядку відповідач ОСОБА_3 не сплачує, а також вона не сплачується поручителем за кредитним договором, тому позивач звернувся до суду з метою стягнення заборгованості у примусовому порядку солідарно.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та зазначив, що не сплачує заборгованість через скрутний фінансовий стан та на даний час не має змоги її погасити. Крім того, зазначив, що не повідомляв ОСОБА_4 про невиконання ним умов договору.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з поручителя заборгованості не визнали та пояснили, що на час отримання кредиту ОСОБА_3, ОСОБА_4 проживала спільно з ОСОБА_3, тому вона взяла на себе зобовязання згідно договору поруки, однак в подальшому відносини між ними припинились, ОСОБА_4 уклала законний шлюб з іншою особою. Автомобілем на який брався кредит користується тільки ОСОБА_3 та розпоряджається ним на власний розсуд. Крім того, договором поруки передбачено, що позивач був зобовязаний повідомляти про наявність у ОСОБА_3 заборгованості та про те, що ним не сплачуються обовязкові платежі, а також про будь які зміни яки стосуються зобовязань відповідача, однак жодних повідомлень з цього приводу ОСОБА_5 не отримувала, тому вважає, що її зобовязання за договором поруки втратили силу і просить відмовити позивачу в частині стягнення з неї заборгованості.

Вислухавши пояснення представників сторін, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

29.11.2007 р. між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 11652,08 доларів США строком до 29.11.2012 р. зі сплатою 13 % річних /а.с. 6-10/.

29.11.2007 р. між позивачем та ОСОБА_4, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки, згідно якого остання взяла на себе зобовязання солідарно з ОСОБА_3 відповідати за виконання ним своїх зобовязань за договором /а.с. 18/.

Додатком № 1 до договору було встановлено графік погашення заборгованості ОСОБА_3 /а.с. 10/.

15.12.2008 р. між позивачем та ОСОБА_3 було укладено додатковий договір № 1, згідно якого відсоткову ставку за користування кредитними коштами було підвищено до 17,5 % річних /а.с. 13/ та додатком № 1 до додаткового договору № 1 було встановлено новий графік погашення заборгованості /а.с. 14/, який відповідач порушував, а потім взагалі перестав сплачувати чергові платежі, що підтверджується розрахунком заборгованості/а.с. 15/.

Позивачем обовязки за договором було виконано у повному обсязі та надано відповідачу ОСОБА_3 кредит в сумі 11652,08 доларів СІТТА, що підтверджується квитанцією № 434761 та заявою на видачу готівки № 434852 від 29.11.2007 р. /а.с. 19/.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-БК № 116677 від 02.09.2009 р., ОСОБА_4 після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 /а.с. 40/.

Згідно п. 5.2. договору, сторони домовилися, що невиконання або неналежне виконання відповідачем зобовязань по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів, а так само невиконання або неналежного виконання інших зобовязань передбачених договором, є умовами, при настанні яких припиняється кредитування відповідача, а відповідач здійснює дострокове повернення отриманих кредитних коштів позивачу та сплачує позивачу проценти за користування кредитними коштами.

Згідно п. 3.1. договору поруки, у випадку невиконання зобовязань за договором, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідають перед відповідачем як солідарні боржники.

Згідно п. 2.3. договору поруки, позивач зобовязався письмово повідомити поручителя про невиконання відповідачем своїх зобовязань, збільшення зобовязань відповідача за кредитним договором порівняно з днем його укладення, заміну боржника за договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. ,553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення забовязання боржником.

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідо ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_3 систематично порушувались умови договору та зобовязання за кредитним договором, зобовязання відповідачем виконувались неналежним чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 є законними, обґрунтованими і такими, які підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, суд вважає вимоги позивача стосовно стягнення заборгованості з ОСОБА_4 такими, що задоволенню не підлягають, оскільки поручителем не було надано згоди на укладення додаткового договору № 1 після укладення якого збільшилась процентна ставка за користування кредитними коштами, внаслідок чого без згоди поручителя збільшився обсяг її заборгованості, а отже, відповідно до вимог ст. 559 ЦК України, порука припинилась з 15.12.2008 року, у звязку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Крім того з відповідача ОСОБА_3 на підставі ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212 - 218, 224 228 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 509 510, 526, 530, 610-611, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зоологічна, 5 заборгованість по кредиту в розмірі 10663,90 доларів США, що в перерахунку в національну валюту України становить 84671 /вісімдесят чотири тисячі шістсот сімдесят одна/ грн. 37 коп. та судові витрати в розмірі 966 /девятсот шістдесят шість/ грн. 71 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

Головуючий