25.01.10 Справа №2-115
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2010 року Березанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Мадай С.І.

при секретарі - Лотоцькій І.Г.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Березанка цивільну справ за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 РДА Миколаївської області про визнання свідоцтва на приватизацію незаконним та скасування, -

встановив:

ОСОБА_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 РДА Миколаївської області про визнання свідоцтва на приватизацію незаконним та скасувати його, мотивуючи тим, що з 1983 року по теперішній час вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. 07.12.1994 року вищезазначена квартира була ними приватизована і органом приватизації Березанського району, Миколаївської області було видане свідоцтво про право власності на житло. В серпні 2009 р. їм стало відомо, що квартира в якій вони з 1983 року зареєстровані і проживають приватизована тільки на відповідача ОСОБА_4

Просили визнати свідоцтво про право власності на квартиру в АДРЕСА_1, видане 07.12.1994 року органом приватизації Березанського району Миколаївської області незаконним та скасувати його.

У судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 з позовними вимогами позивачів погодився і просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 РДА у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність з позовними вимогами позивачів погодилася і просила їх задовольнити.

Заслухавши пояснення позивачів. ОСОБА_4О, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_4, що підтверджується: свідоцтвом на право власності на житло, виданий 07.12.1994 року ОСОБА_5 районним відділом приватизації, ОСОБА_5 РДА, Миколаївської області; технічним паспортом та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19621667, виданого ОСОБА_5 філією Миколаївського МБТІ.

З довідки ОСОБА_5 селищної ради, Березанського району, Миколаївської області вбачається, що на момент приватизації квартири 07.12.1994 року за адресою: АДРЕСА_3 на житловій площі 74,40 кв.м були зареєстровані і проживали: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 15.05.1985 року по теперішній час; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 15.05.1985 року по теперішній час; син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 з ІНФОРМАЦІЯ_5 по теперішній час; син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 з 02.11.1986 року по теперішній час.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" та Положення про порядок передачі квартир у власність громадянам, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу № 56 від 15 вересня 1992 року, житло шляхом приватизації передається у власність громадян України, які постійно проживають у квартирі або за якими зберігається право на житло.

Згідно ст.8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" відповідний орган приватизації на підставі свого рішення передає займані квартири в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української PCP до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до п.20.21 «Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово- комунальному господарству» від 15 вересня 1992 року № 56, при оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім'ї та займані приміщення. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло.

Довідкою ОСОБА_5 селищної ради підтверджується, що на час приватизації в квартирі АДРЕСА_4 були прописані дружина відповідача та його двоє дітей.

Приватизація відбулась без урахування інтересів дружини відповідача та неповнолітніх дітей.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.З ЦПК України, ст. 21, 41, 52, 55, 124 Конституції України, ст. 71 Житлового кодексу України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56, ст.25 закону України «Про охорону дитинства», у відповідності до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові та порушує права власника за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11,60, 212-215 ЦПК України суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 РДА Миколаївської області про визнання свідоцтва на приватизацію незаконним та скасування, задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво право власності на квартиру АДРЕСА_5, виданого 07.12.1994 року ОСОБА_5 районним відділом приватизації, ОСОБА_5 РДА, Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: