Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 2 - 49
РІШЕННЯ

іменем України

06 жовтня 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючої: Шемети Т. М.

при секретарі Коломієць В.О.

з участю адвоката ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, -

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП та судових витрат, посилаючись на те, що 29 червня 2009 року біля 14 години 45 хвилин в м. Вінниця по вул. І.Бевза в дворі будинку, відповідачка ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу при заїзді в двір, допустила дотичне зіткнення із стоячим автомобілем «Тойота» державний номер НОМЕР_2. який належить позивачу ОСОБА_2, після чого зникла з місця ДТП, чим порушила п. п. 13.1, 2.10 ПДР України. В наслідок ДТП автомобіль який належить позивачу було технічно пошкоджено. Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02 вересня 2009 року відповідачку ОСОБА_3 визнано виною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 124, 122 КУпАП, та позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 (два) роки. Відповідно до висновку авто товарознавчої експертизи НДЕКЦ при ГУМВС України у Вінницькій області №353 від 21 січня 2010 року розмір матеріального збитку завданого позивачу становить 3 305 гривень 10 копійок. Крім того під час розгляду справи позивачем було понесено додаткові витрати, пов'язані із розглядом справи. Зокрема 03 липня 2009 року позивачем витрачено 129 гривень на придбання бензину для поїздки в м. Вінниця для проведення оцінювачем ОСОБА_4 огляду пошкодженого автомобіля, що підтверджується квитанцію № 466963 від 03 липня 2009 року. 07 липня 2009 року ОСОБА_2 витрачено 131 гривню на придбання бензину для поїздки в м. Вінниця для того, щоб забрати звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, що підтверджується фіскальним чеком №469091 від 07 липня 2009 року, крім того 07 липня 2009 року позивачем було сплачено 350 гривень за послуги ФОП ОСОБА_4 по оцінці вартості відновлювального ремонту та втрати товарної вартості належного позивачу автомобіля, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №202 від 07 липня 2009 року. 28 грудня 2009 року ОСОБА_2 витрачено 150 гривень на придбання бензину для проїзду із м. Вінниця до м. Хмільника для огляду пошкодженого автомобіля експертом НДЕКЦ при ГУМВС України у Вінницькій області та послідуючого проведення авто товарознавчої експертизи, що підтверджується чеком №208669 від 28 грудня 2009 року. 12 липня 2010 року позивачем було витрачено 149 гривень 99 копійок на придбання бензину для проїзду із м. Хмільника до м. Вінниця для огляду пошкодженого автомобіля експертом Вінницького відділення КНДІСЕ МЮ України та послідуючого проведення авто товарознавчої експертизи, що

підтверджується чеком №5371 від 12 липня 2010 року. Загальна матеріальна шкода заподіяна позивачу складає 4 235 гривень 03 копійки. Крім того позивачу було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000 гривень, посилаючись на те, що пошкодження автомобіля стало причиною моральних страждань і переживань. Автомобіль являється для нього значною матеріальною цінністю, позивач втратив душевний спокій та рівновагу, відчував дискомфорт та незручності. Пошкодження автомобіля призвело до істотних вимушених змін у його житті, замість того, щоб займатись домашніми турботами, піклуватись про свою сім»ю, він змушений був займатись оформленням документів до суду. В звязку з тривалим невиконанням відповідачкою свого обов'язку по відшкодуванню спричиненої шкоди, проведенням авто товарознавчих експертиз, позивач не мав можливості відремонтувати свій автомобіль, змушений був витрачати кошти та час на додаткові огляди автомобіля, послуги адвоката, що лише поглибило його страждання та переживання.

Відповідач ОСОБА_3 вимоги визнала частково: згодна на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, щодо моральної шкоди, то вона не визнає в цій частині позов та просить врахувати. Що в результаті ДТП автомобіль позивача не був позбавлений можливості рухатися, він міг його експлуатувати, вона також немало переживала, з місця події вона нікуди не зникала, просто вона не помітила як пошкодила авто позивача, вона залишала свій автомобіль неподалік та пішла по справах. Тому в цій частині просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

-Визнано сторонами та не підлягає доказуванню те, що 29 червня 2009 року відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем КІА-С, державний номер НОМЕР_3, по вул.. І.Бевза, 3 в м. Вінниці, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, при в'їзді в двір, допустила бокове зіткнення з стоячим автомобілем Тойота-К, державний номер НОМЕР_4, який належить на праві приватної власності позивачеві ОСОБА_2, в результаті чого автомобіль позивача було пошкоджено.

-висновком експерта № 353 від 21 січня 2010 року ( а.с. 65 - 73) доведено, що розмір матеріального збитку позивачеві складає 3 305 грн. 10 коп..

Таким чином, суд вважає доведеним, що між діями відповідача ОСОБА_3 та спричиненням позивачеві ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди є причинно- наслідковий зв'язок. Отже, з відповідача слід стягнути на користь позивача 3 305 грн. 10 коп. спричиненої матеріальної шкоди.

Показами позивача ОСОБА_2 доведено, що внаслідок ДТП він втратив душевний спокій, рівновагу, відчував дискомфорт та незручності, автомобіль для нього є значною матеріальною цінністю і його пошкодження призвело до істотних змін у його життєвих стосунках, він тривалий час не міг використовувати автомобіль за призначенням, а тому спричинення моральної шкоди внаслідок ДТП є доведеним. Однак позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково. Позов не підлягає повному задоволенню, оскільки, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги суть події, яка стала причиною заподіяння моральної шкоди, характер та ступінь моральних страждань потерпілого, суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначеної позивачем є дещо завищеним та стягненню підлягає моральна шкода в розмірі 1 500 гривень.

Судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, які складаються з судового збору в розмірі 159 грн. 04 коп.(а.с.48. 113), витрат з ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн. (а.с.49), витрат на оплату допомоги адвоката в розмірі 500 гривень (а.с.47), що підтверджується відповідними квитанціями, що знаходяться в матеріалах справи. Оскільки позов в частині стягнення матеріальної шкоди задовольняється повністю, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду слід стягнути з відповідача.

Стосовно витрат позивача на бензин, які він просить стягнути з відповідачки та які він поніс при поїздці в м. Вінницю для проведення оцінки пошкодженого автомобіля оцінювачем ФОП ОСОБА_4 - 129 грн., витрат на бензин для поїздки в м. Вінницю, які він потратив для того щоб забрати звіт про оцінку - 131 грн. ( а.с. 17), витрат на бензин, які він поніс для поїздки в м. Вінницю в звязку з призначенням судом судової авто

товарознавчої експертизи в НДЕКЦ при ГУМВС України у Вінницькій області - 150 грн. (а.с.а.с.116), витрат на бензин, які він поніс для поїздки в м. Вінницю в зв'язку з призначенням за його клопотанням повторної авто товарознавчої експертизи в Вінницькому відділенні КНДІСЕ - 149 грн. 99 коп. ( а.с.116), то вказані витрати не відносяться до судових витрат згідно ст.. 79 ЦПК України та надані позивачем чеки лише підтверджують факт придбання бензину, проте не підтверджують що саме ним було придбано цей бензин та на які цілі, тому в їх стягненні слід відмовити. Суд вважає також за необхідне відмовити в стягненні з відповідачки на користь позивача судових витрат на проведення авто товарознавчої експертизи № 1041 від 15 липня 2010 року ( а.с.106, 116) та витрат на повідомлення відповідачки про проведення огляду автомобіля в зв'язку з проведенням згаданої експертизи в розмірі 19 грн. 94 коп. ( а.с.116), так як вказана експертиза була проведена за ініціативи позивача та не стала підставою для задоволення заявлених ним вимог, не використана судом як доказ, тому вказані витрати не підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 16,23,386,396, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192. 1193 ЦК України, 10.

11, 209, 212, 214 - 215, 224 - 226 ЦПК України , -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3 305 гривень 10 коп. спричиненої матеріальної шкоди, 1 500 гривень спричиненої моральної шкоди, 120 гривень сплачених при зверненні до суду витрат на ІТЗ розгляду справи. 159 гривень 04 коп. сплаченого при зверненні до суду судового збору, 500 гривень витрат, понесених на оплату правової допомоги, а всього 5 584 гривні 14 коп.( п'ять тисяч пятсот вісімдесят чотири гривні 14 коп.)

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення можна оскаржити до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча: