Справа №22-ц-2604/10 Суддя-доповідач - Попруга
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

Головуючого: Рибалки В.Г.

суддів: Попруги С.В., Хвостика С.Г.

з участю секретаря судового засідання - Маюри О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 17 травня 2010 року в цивільній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу по оплаті послуг,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2010 року відмовлено в позові фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу по оплаті

послуг.

В апеляційній скарзі позивачка фактично посилаючись на недоведеність відповідачкою обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Позивачка доводить, що саме за наданою нею інформацією відповідачка ОСОБА_2 придбала квартиру в м. Суми, що підтверджується належними доказами, а докази надані ОСОБА_2 про те, що квартиру вона придбала за інформацією агентства «Еверест» є недостовірними. Суд першої інстанції дав неправильну юридичну оцінку умовам п.4.1 договору від 30 квітня 2009 року. Вищезгадане призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні представник позивачки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, а відповідачка ОСОБА_2 3.11. заперечувала проти них вважала рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції фактично встановлено, що 24 березня 2009 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (агентством нерухомості «Еверест») та ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг по наданню інформації на ринку нерухомості з додатком до нього, згідно якого ОСОБА_2 21 та 29 квітня 2009 року було надано інформацію про те, що с пропозиція про продаж квартири (відповідний договір 12 березня 2009 року укладено з власником квартири та вищезгаданим підприємцем) в АДРЕСА_1.

Відповідно до пунктів 2.1 - З.1., 3.3. договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до моменту повного виконання сторонами усіх своїх зобовязань за цим договором. Моментом повного виконання зобовязань за цим договором зі сторони виконавця є день укладення між замовником і покупцем, наданим виконавцем, договору купівлі-продажу (обміну) об'єкту нерухомості, зазначеного в договорі. Моментом повного виконання зобов'язань за цим договором зі сторони замовника є день здійснення оплати виконавцю за надані послуги. Розмір оплати за надані виконавцем послуги складає 1% від реальної ринкової вартості обєкту нерухомості, який продається (обмінюється) замовником. Оплату за надані послуги, визначену пунктом 3.1. цього договору, замовник вносить виконавцю в день нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу або договору обміну об'єкту нерухомості, що зазначений в пункті 1.1. цього договору.

ЗО квітня 2009 року, між ОСОБА_2 (замовником) та (виконавцем) фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (агентством нерухомості «Арка») було укладено договір про надання інформаційних послуг, за умовами якого позивачка надала відповідачці інформацію щодо запропонованої для продажу вищезгаданої квартири (поряд з інформацією щодо інших квартир).

Відповідно до пунктів 7.2 - 7.4 договору від ЗО квітня 2009 року даний договір не встановлює будь-яких обмежень щодо укладення замовником договорів на надання йому аналогічних послуг іншими господарюючими суб'єктами та на отримання з будь-яких інших законних джерел інформації про контактні реквізити власників об'єктів та про самі об'єкти, які пропонуються на продаж та відповідають загальним вимогам замовника по цьому договору.

Інформація про об'єкти та їх власників, яка на законних підставах отримана замовником до укладення цього договору, якщо, це окремо не зазначено замовником вважається такою, що втрачена замовником. Раніше (до укладення цього договору) законно отримана замовником інформація з інших джерел про повідомлені об'єкти, якщо на час укладення цього договору це не призвело до придбання замовником бажаного об'єкта, та якщо про наявність такої інформації окремо не зазначено замовником, вважається такою, що втрачена замовником.

Сторони також домовились про те, що за надання інформації з бази даних створеної та підтримуваної виконавцем про об'єкти, які пропонуються на продаж та відповідають загальним вимогам замовника та контактні реквізити власників цих ( повідомлених) об'єктів сплачується 1,5°: від ринкової вартості.

Ця сума сплачується лише у випадку укладення договору переходу права власності щодо нерухомості з використання наданої інформації. Оплата проводиться після укладення такого договору з контрагентом, інформацію про якого надав виконавець, в приміщенні нотаріальної контори. Відповідальність за несплату послуг, наданих за цим договором несе особисто замовник. Відповідно до цього договору неустойка сплачується в сумі п'ять тисяч гривень (п.8.2, п. 8.4., п. 10.2 названого договору).

Відповідно до умов договору укладеного 24 березня 2009 року з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (агентством нерухомості «Еверест») ОСОБА_2 19 травня 2009 року придбала за договором купівлі-продажу вищезгадану квартиру у власника ОСОБА_5 При цьому ОСОБА_2 не порушила закону та умов договору укладеного з позивачкою, тому відсутні законні підстави для стягнення з неї несплаченої суми послуг у розмірі 3 465 грн. та неустойки в розмірі 5 000 грн. Протилежного позивачкою не доведено.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишАЄ рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивоване рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України. Ці обставини доведені відповідачкою, в той час, як позивачка на порушення ст. 60 ЦПК України своїх позовних вимог не довела. Колегія суддів не вбачає підстав для переоцінки доказів. Висновки суду про те, що відповідачка не порушила вимог закону та умов договору укладеного з позивачкою, а отже підстави для задоволення відсутні, відповідають встановленим фактам.

Суд дійшов цих висновків з дотримання та правильним застосуванням норм матеріального права, зокрема, ст.ст. З, 6, 13, 14, 203, 526, 614, 903 ЦК України та норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки не підтверджуються належними й допустимими доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Системний аналіз вищезгаданих норм матеріального права, в частинах, що стосуються даного спору, дає підстави для висновку про те, що відповідачка окремо уклавши вищезгадані договори з двома особами, які займаються аналогічним видом діяльності (надають інформаційні послуги на ринку нерухомості), за встановлених обставин, мала право скористатись вільно, на власний розсуд послугами, що надав їй фізична особа - підприємець ОСОБА_4 (агентство нерухомості «Еверест»), Адже договір укладений з цією особою, діяв і після укладення відповідачкою договору з позивачкою.

Не доведено, що відповідачка допустила винні дії, які призвели до порушення зобовязань за договором укладеним з позивачкою. Крім того, колегія суддів вважає, що пункти 7.3, 7.4. договору від 30 квітня 2009 року, не в повній мірі відповідають вимогам закону щододобросовісності і справедливості, створюють передумови для недобросовісної конкуренції, фактично примушують відповідачку до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Тому, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги посилання позивачки на порушення відповідачкою вищезгаданих пунктів договору, з яким тісно повязаний і п.4.1. договору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів також вважає, що відсутні порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 17 травня 2010 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді