Справа №22-ц-2891/10 Суддя-доповідач - Ільченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Смирнової Т.В.

суддів - Ільченко О.Ю., Гагіна М.В.

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ча рішення Зарічного районного суду м.Суми від 29 березня 2010 року

у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та штрафу, звернення стягнення на заставлене майно,

встановила:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми 29 березня 2010 року позов ВАТ Укргазбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ВАТ Укргазбанк» 26560,52 долари США бору та 11799,59 грн. пені за прострочення строку сплати процентів та строків повернення кредиту. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Укргазбанк» 7210 грн. штрафу за порушення обовязку щодо страхування предмету застави. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №278-АКНФ від 05 листопада 2007 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Mitsubishi моделі Lancer 2.0.1, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ВАТ «Укргазбанк» 1730 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначене рішення суду і зупинити провадження у справі.

При цьому вона посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд зобовязаний був зупинити провадження до вирішення справи за її позовом до ВАТ «Укргазбанк» про визнання недійсними окремих положень кредитного договору.

Як встановлено судом першої інстанції, 05 листопада 2007 року між ВАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з яким відповідачці було надано строковий кредит в сумі 28554 долари США зі сплатою 12,5% річних на строк до 04 листопада 2014 року.

На забезпечення виконання кредитного договору 05 листопада 2007 року сторонами укладено договір застави, предметом якого є автомобіль Mitsubishi моделі Lancer 2.0. І, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 Крім того, з ОСОБА_2 укладено договір поруки, згідно з яким він зобовязався нести відповідальність за виконання обовязків за кредитним договором.

Відповідачка умови кредитного договору не виконала, у звязку з чим станом на 23 грудня 2009 року утворилась заборгованість за кредитом та відсотками в сумі 26560,52 долари США, а також пеня в сумі 11799,59 грн.

Заслухавши пояснення представника банку, який просив рішення суду залишити без зміни, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню н. підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що одним з доводів апелянта є те, що відповідно до п.4 ст.201 ЦПК України суд повинен був зупинити провадження у цій справі, оскільки на розгляді в суді є інша справа - за її позовом до ВАТ «Укргазбанк» про визнання недійсними окремих положень кредитного договору.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 25 березня 2010 року подала до суду клопотання про зупинення провадження, яке розглянуто в судовому засіданні 29 березня 2010 року і у зупиненні провадження у даній справі відмовлено (а.с.92, 95-а).

Ні в клопотанні, ні в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не навела ніяких обґрунтувань того, що розгляд цієї справи є неможливим до вирішення іншої справ за її позовом та що це може вплинути на правильність висновків суду у даній справі.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 не надала доказів щодо руху справи за її позовом у суді першої інстанції, а представник позивача зазначив, що станом на 29 березня 2010 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху.

Фактично висновки суду нею не спростовуються, сума заборгованості не оспорюється.

За таких умов колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду і зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 307 ч.І п.1, 308,313, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Зарічної районного суду м.Суми від 29 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді