Справа № 2-2985/10
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 липня 2010 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу в складі: головуючого - судді Бондар Я.М.

при секретарі - Джемерчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Рассвет», про встановлення факту володіння спадкодавцем майном на праві приватної власності та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача, посилаючись на те що, ОСОБА_3 за свого життя мешкала в кооперативній квартирі АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 1627 від 16.04.1980 р., виданого на підставі рішення виконкому Саксаганської Ради народних депутатів міста № 154 від 04.04.1980 р. Ця квартира була надана ЖБК «Рассвет» ОСОБА_3 як члену кооперативу.

Вся вартість квартири була сплачена нею в період з листопада 1974 року по квітень 1989 року, тому з квітня 1989 року ОСОБА_3 стала власником вищевказаної квартири.

10 червня 1991 року ОСОБА_3 зазначеним ЖБК було видано свідоцтво про право особистої власності на 8/1000 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконкому Саксаганської Ради народних депутатів міста № 154 від 04.04.1980 р., але в зазначеному свідоцтві не був вказаний номер квартири - АДРЕСА_3 , в якій фактично проживала ОСОБА_3 та за яку нею вже було сплачено повністю пайовий внесок. Вказане свідоцтво було зареєстроване в Міському БТІ та записане в реєстрову книгу № 46, стор. 238, запис № 89.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

За свого життя ОСОБА_3 заповіла позивачу належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 виконав всі дії по прийняттю спадщини - у встановлений строк подав заяву про прийняття спадщини, тому він вважається таким, що прийняв спадщину.

Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідач ОСОБА_2 , як син

спадкодавця, та такий, що має право на обов`язкову частку у спадщині. Але ОСОБА_2 у встановлений законом строк відмовився від прийняття спадщини на користь, позивача.

Позивач звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , але йому було відмовлено у зв`язку з тим, що в позивача відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. Оскільки нотаріальною конторою було зроблено запит в КП ДОР «КБТІ» щодо видачі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_4 для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 . КП ДОР «КБТІ» 27 квітня 2010 року було прийнято рішення про відмову у видачі вказаного витягу, оскільки позивач не має права на отримання таких відомостей з Реєстру прав, а саме: в правовстановлювальному документі, належному ОСОБА_3 , не зазначено номер квартири, щодо якої надано запит для оформлення спадщини. Але КП ДОР «КБТІ» на вищевказану квартиру було складено поверхневий план, експлікацію внутрішніх площ до плану житлового будинку та зведений акт вартості будівель та споруд, де вказано, що власником цієї квартири є ОСОБА_3 .

Відповідно до викладеного позивач звернувся до Саксаганської районної у місті, ради з питанням внесення змін до свідоцтва про право власності на будову, на яке отримав лист за № С-319/105 від 15.04.2010 р., де вказано, що рішення про оформлення права власності виконкомом не приймалося, а згідно з рішенням виконкому Саксаганської. Ради народних депутатів міста № 154 від 04.04.1980 р. було лише здійснено заселення будинку АДРЕСА_2 , і тому немає правових засад для внесення змін в зазначені рішення та свідоцтво. А також в листі вказано, що питання оформлення права власності на померлу та набуття права власності у порядку спадкування, а також внесення змін до права власності на будову може бути вирішено у судовому порядку.

ОСОБА_3 володіла зазначеною вище квартирою, тому, якщо в правовстановлювальному документі, належному їй, не зазначено номер цієї квартири, її спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на вказану квартиру.

У зв`язку з викладеним, позивач просить встановити факт володіння ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартирою АДРЕСА_1 на праві приватної власності та визнати за ним право власності на цю квартиру.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просив задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, суду надав заяву в якій позов визнав повністю та просив справу слухати за його відсутності.

Третя особа - Житлово-будівельний кооператив «Рассвет» в судове засідання не з`явився, суду надав заяву в якій протии позовних вимог не запречував та просив справу слухати за відсутності його представника.

У зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, суд доходить до висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення на судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

ОСОБА_3 за свого життя мешкала в кооперативній квартирі АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 1627 від 16.04.1980 р., виданого на підставі рішення виконкому Саксаганської Ради народних депутатів міста № 154 від 04.04.1980 р. Ця квартира була надана ЖБК «Рассвет» ОСОБА_3 як члену вище вказаного кооперативу у відповідності зі ст. 141 Житлового кодексу Української РСР.

Вся вартість квартири була сплачена ОСОБА_3 в період з листопада 1974 року по квітень 1989 року. У відповідності зі ч. 2 ст. 7 Закону України «Про властість в СРСР» член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно. У п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) зазначається про таке: якщо цивільні відносини, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, то положення нового Цивільного Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже, з квітня 1989 року ОСОБА_3 стала власником вище вказаної квартири.

10 червня 1991 року ОСОБА_3 зазначеним ЖБК було видано свідоцтво про право особистої власності на 8/1000 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконкому Саксаганської Ради народних депутатів міста № 154 від 04.04.1980 р. та відповідно до ст. 13 Закону України «Про власність в СРСР», але в зазначеному свідоцтві не був вказаний номер квартири - АДРЕСА_3 , в якій фактично проживала ОСОБА_3 та за яку нею вже було сплачено повністю пайовий внесок. Вказане свідоцтво було зареєстроване в Міському БТІ та записане в реєстрову книгу № 46, стор. 238, запис № 89.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. у випадках смерті після ІНФОРМАЦІЯ_3 члена житлово-будівельного кооперативу, якщо на час смерті спадкодавцем був повністю внесений пайовий внесок - спадщина відкривається на квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

За свого життя ОСОБА_3 заповіла позивачу належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач виконав всі дії по прийняттю спадщини: у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подав заяву про прийняття спадщини згідно до ст. 1269 зазначеного Кодексу, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину.

Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ст. 1261 ЦК України є ОСОБА_2 , як син спадкодавця, та такий, що відповідно до ст. 1241 зазначеного Кодексу має право на обов`язкову частку у спадщині. Але ОСОБА_2 у встановлений законом строк відмовився від прийняття спадщини на користь позивача у відповідності до ст.ст. 1273-1274 ЦК України.

Позивач звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , але йому було відмовлено у зв`язку з тим, що в позивача відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. Оскільки нотаріальною конторою було зроблено запит в КП ДОР «КБТІ» щодо видачі витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_4 для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 . КП ДОР «КБТІ» 27 квітня 2010 року було прийнято рішення про відмову у видачі вказаного витягу, оскільки позивач не має права на отримання таких відомостей з Реєстру прав, а саме: в правовстановлювальному документі, належному ОСОБА_3 , не зазначено номер квартири, щодо якої надано запит для оформлення спадщини. Але КП ДОР «КБТІ» на вищевказану квартиру було складено поверхневий план, експлікацію внутрішніх площ до плану житлового будинку та зведений акт вартості будівель та споруд, де вказано, щo власником цієї квартири є ОСОБА_3 .

Відповідно до викладеного позивач звернувся до Саксаганської районної у місті ради з питанням внесення змін до свідоцтва про право власності на будову, на яке отримав лист за № С-319/105 від 15.04.2010 р., де вказано, що рішення про оформлення права власності виконкомом не приймалося, а згідно з рішенням виконкому Саксаганської Ради народних депутатів міста № 154 від 04.04.1980 р. було лише здійснено заселення будинку АДРЕСА_2 , і тому немає правових засад для внесення змін в зазначені рішення та свідоцтво. А також в листі вказано, що питання оформлення права власності на померлу та набуття права власності у порядку спадкування, а також внесення змін до права власності на будову може бути вирішено у судовому порядку.

ОСОБА_3 володіла зазначеною вище квартирою, тому, якщо в правовстановлювальному документі, належному їй, не зазначено номер цієї квартири, її спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на вказану квартиру.

Відповідно до ст. 392 ЦК України: «Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати та відсутністю документу, який засвідчує його право власності».

На підставі вищевикладеного і керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992 р.), постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 р. за № 20, ст. 7, 13 Закону України «Про власність в СРСР», ст. 141 ЖК УРСР, ст.ст. 392, 1241, 1261, 1269, 1270, 1273, 1274, 1297 ЦК України, ст.ст. З, 114, 118, 119, 120 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Рассвет», про встановлення факту володіння спадкодавцем майном на праві приватної власності та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт володіння ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартирою АДРЕСА_1 на праві приватної власності.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Дніпропетровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне провадження до Дніпропетровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу, та одночасно копія апеляційної скарги надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення п^ого строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я.М. Бондар