Справа №22-ц-4578/10 Суддя-доповідач - Попруга
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

Головуючого: Попруги С.В.

суддів: Криворотенка В.І., Хвостика С.Г.

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.1.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 10 вересня 2010 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про стягнення суми депозитного вкладу, відсотків, пені та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 вересня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з ВАТ КБ «Надра» в особі центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра» Сумського регіонального управління «Слобожанщина» (далі - ОСОБА_3) на користь ОСОБА_1 13 700 евро, що еквівалентно 159 879 грн. за курсом НБУ станом на 14 вересня 2009 року - сума вкладу по договору банківського вкладу № 619712 від 19 вересня 2008 року, 14, 23 евро - відсотки, що еквівалентно 180 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2 фактично посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить частково скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача процентів за банківським вкладом < (депозитом) в розмірі 1 648, 49 евро, що еквівалентно 19 237, 87 грн., а також пені в розмірі 3 216, 30 евро, що еквівалентно 37 534, 22 грн.

Представник ОСОБА_2 доводить, що термін дії строкового договору банківського вкладу закінчився 19 червня 2009 року, проте ОСОБА_3 суму депозитного вкладу не повернув, продовжує ним користуватись, тому зобовязаний сплатити 10, 5 % річних від суми вкладу.

ОСОБА_3 зобовязаний сплатити неустойку у виді пені, розмір якої підлягає визначенню відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, а представник відповідача ВАТ КБ «Надра» - ОСОБА_4 заперечувала проти них, вважала рішення суду законним і обгрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 вересня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір строкового банківського вкладу, за яким ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_3 прийняв 13 700 евро та зобов'язався повернути вкладнику суму вкладу та проценти - 10, 5% річних. Строк дії вкладу 9 місяців, він

закінчився 19 червня 2009 року.

Після цього, ОСОБА_3, посилаючись на введення мораторію, 13 700 евро позичці не повернув та має заборгованість по процентам в розмірі 14, 23 евро. Зазначені суми підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку.

Законні підстави для стягнення з відповідача, після закінчення строку дії договору, процентів у розмірі 1 648, 49 евро (з розрахунку 10, 5 % річних), пені в розмірі 3 216, ЗО евро, із розрахунку двох облікових ставок НБУ, починаючи з 19 червня 2009 року по 11 серпня 2010 року, а також на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн., - відсутні.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами.

Висновки суду про те, що вимоги позивачки про стягнення з Банку процентів в розмірі 10, 5 % річних після закінчення терміну дії договору строкового банківського вкладу, пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу не грунтуються на законі, тому не підлягають задоволенню, відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався у рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з наступних підстав.

Так, як убачається із матеріалів справи, зокрема договору строкового банківського вкладу (депозиту) та визнається сторонами, строк дії вкладу складав 9 місяців, і за цей період Банком нараховувались проценти - 10,5%. річних.

За таких обставин, після закінчення строку дії договору 19 червня 2009 року, законні підстави для нарахування та стягнення процентів у вищезгаданому розмірі, - відсутні.

На спірні правовідносини не поширюється дія Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», оскільки фізичні особи, в даному випадку позивачка, не є суб'єктом правовідносин, що регулюються цим Законом.

Ураховуючи викладене, колегія суддів також вважає, що відсутні порушення норм процесуального права, шо унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 10 вересня 2010 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді