Справа №2-165
Рішення

Іменем України

12 липня 2010 року Березанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Мадай С.І.

при секретарі - Лотоцькій І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "ОСОБА_2 Аваль", ОСОБА_3 та TOB "Деметра" про визнання недійсним договору поруки, -

Встановив:

17.02.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ "ОСОБА_2 Аваль", ОСОБА_3 та ТОВ "Деметра" про визнання недійсним договору поруки, мотивуючи тим, що 26.11.2007 р. між ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" та ТОВ "Деметра" укладено кредитний договір № 010/01-04/07-668 на суму 450000,00 грн. 26.11.2007 р. в забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором між ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" та ОСОБА_3 укладено договір поруки №010/01-04/07-668/1. Відповідно до договору поруки ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання відповідати солідарно по зобов'язанням ТОВ "Деметра".

Позивач ОСОБА_1, посилаючись на те, що договором поруки незаконно створені для неї певні обов'язки, а саме відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, просила визнати вищезазначений договір поруки недійсним. Крім цього позивачка зазначає, що надавши свою згоду на відшкодування суми існуючої заборгованості за кредитним договором за рахунок свого майна, без погодження цього питання з нею, відповідач ОСОБА_3 порушив приписи частини 368 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що уклавши договір поруки відповідач ОСОБА_3 фактично вчинив дії по розпорядженню спільним майном, а таким чином в даному випадку необхідно була обов'язкова згода позивача на укладення договору поруки.

Представник відповідача ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" заперечував проти задоволення позовних вимог у зв'язку з їх безпідставністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 проти позову не заперечував.

Представник відповідача ТОВ "Деметра" в судове засідання не з'явився та не повідомив причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що що 26.11.2007 р. між ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" та ТОВ "Деметра" укладено кредитний договір № 010/01-04/07-668 на суму 450000,00 грн. 26.11.2007 р. в забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором між ВАТ "ОСОБА_2 Аваль" та ОСОБА_3 укладено договір поруки №010/01-04/07-668/1. Відповідно до договору поруки ОСОБА_3М взяв на себе зобов'язання відповідати солідарно по зобов'язанням ТОВ "Деметра".

У статті 203 ЦК України, в якій визначено основні критерії чинності правочину, зазначено, що зміст правочину не може суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Враховуючи загальні принципи цивільного права, правочини не повинні суперечити положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно - правових актів, прийнятий відповідно до Конституції України.

Згідно ч.І ст. 215 ЦК України недодержання сторонами або стороною в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами 1-3,5,6 ст.203 ЦК України, як правило, має наслідком визнання правочину недійсним.

Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою, яка створює зобов'язальне правовідношення між кредитором, боржником та іншою особою, яка забезпечує зобов'язання боржника. Згідно положень ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язань вчиняється у письмовій формі і така вимога закону була дотримана при укладенні між Банком поручителем договору поруки.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідно до п.2.1 договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Відповідно до цієї статті порука віднесено до зобов'язально - правових способів забезпечення виконання зобов'язань, що стимулюють боржника до належного виконання зобов'язань шляхом створення можливості пред'явлення до нього чи до третіх осіб зобов'язальної вимоги. Порука - це договір, по якому до зобов'язання основного боржника додатково додається зобов'язання іншої особи, що за нього ручається.

Посилання позивача на порушення відповідачами вимог ч.З ст.368 ЦК України є безпідставним, оскільки ця стаття встановлює правовий режим майна набутого подружжям за час шлюбу і встановлює, що таке майно є їхньою спільною сумісною власністю. У зміст поняття "майно", відповідно до ст. 190 ЦК України включаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. В даному випадку мова іде про відповідальність за порушення зобов'язання, яку несе відповідач ОСОБА_3 відповідно до умов договору поруки, що в першу чергу також суперечить вимогам ст.30 ЦК України, відповідно до якої цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність в разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи може бути обмежений включно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Необхідність отримання згоди співвласника, або одного з подружжя, як то передбачено ст. 369 ЦК України та ст. 65 СК України стосується договорів, які співвласник або один з подружжя укладає з іншими особами щодо майна, яке їм належить на праві спільної сумісної власності.

Оскільки укладаючи договір поруки, відповідачем не були вчинені дії про розпорядженню майном, що є спільною сумісною власністю його та позивача ОСОБА_1, суд не знаходить правових підстав, які передбачені ст.215 ЦК України для задоволення позовних вимог про визнання договору поруки недійсним.

Крім цього діючим законодавством чітко передбачений спосіб захисту прав одного з подружжя у випадку накладення стягнення за зобов'язаннями іншого подружжя на майно, що є спільною сумісною власністю, який на думку суду і необхідно буде застосовувати при можливому порушенні в майбутньому майнових прав позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 204, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив

В позові ОСОБА_1 до ВАТ "ОСОБА_2 Аваль". ОСОБА_3 та TOB "Деметра" про визнання недійсним договору поруки відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього прсДягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя: