Справа №2-225/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2010 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого-судді - І.Д.КАЛІЄВСЬКОГО

з участю прокурора - М.В.КЛИМЕНКА

при секретарі - Н.В. ФІЛІПЧАК

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом Прокурора Маньківського району в інтересах держави в особі: Маньківського центра занятості до ОСОБА_1 про стягнення боргу, суд

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Маньківського району в інтересах Маньківського центра занятості до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

На підставу своїх вимог спирається на те, що відповідно до ст. 121 Конституції України однією із функцій органів прокуратури є представництво інтересів держави в суді у випадках визначених законом. Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямований на захист у суді інтересів держави у випадках передбачених законом. Однією із форм представництва є звернення до суду з заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. За приписами ст. 3 ЦПК України вказано, що у випадках, встановлених законом до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні та суспільні інтереси. Згідно ст. 45 ЦПК України у випадках, встановлених законом, прокурор може звернутись до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Так прокуратурою Маньківського району проведено перевірку в ході якої встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в центрі зайнятості з 13.02.2006р. і йому було призначено допомогу по безробіттю з 20.02.2006 року. 26.10.2000 року він був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, проте не повідомив про це центр зайнятості, хоч зобов'язаний був це зробити на підставі п.2 ст. 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Було проведено відповідне розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" за результатом якого було встановлено факт реєстрації підприємницької діяльності ОСОБА_1, і підприємницька діяльність на сьогодні не ліквідована.

Відповідно до ст. 46 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться уразі: прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності, постановления судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця із зазначених підстав, передбачено ст.ст. 47 та 49 вказаного Закону. Порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності за рішенням фізичної особи - підприємця здійснюється відповідно до вимог ст. 47 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців".

Для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем фізична особа - підприємець подає державному реєстратору особисто такі документи: свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця; довідки відповідного органу державної податкової служби, Пенсійного фонду України тощо.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем.

Таким чином, Відповідач не позбавився статусу підприємця оскільки дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, відсутня.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України „Про зайнятість населення" до зайнятого населення відносяться підприємці, тому на день надання статусу безробітного - 20 лютого 2006 року. Відповідач мав статус фізичної особи - підприємця та в звязку із недостовірними відомостями, які зазначені ним в заяві про надання статусу безробітного відповідачу допомога по безробіттю призначена незаконно, в порушення ст. 2 Закону України „Про зайнятість населення" та ст. 22 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Таким чином з 13.02.2006 року по 26.09.2006 року відповідач незаконно перебував на обліку і отримував допомогу по безробіттю. Крім того ОСОБА_1 була подана заява, від 20.02.2006 р., в якій він підтвердив відсутність реєстрації ним підприємницької діяльності.

Оскільки відповідач не повідомив центр зайнятості про факт реєстрації підприємницької діяльності центром зайнятості з 13.02.2006 року по 26.09.2006 року відповідачу переплачено 2230,67 грн.

18.07.2009 року ОСОБА_1, ознайомлено та вручено йому наказ за № 2360/17 від 14.07.2009 року про добровільне погашення боргу, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. 23.07.2009 року ОСОБА_1 була подана заява на ім'я директора центру зайнятості про реструктуризацію його заборгованості в термін до 20 грудня 2009 року, вказана заява була задоволена. Однак після закінчення терміну добровільного погашення заборгованості ОСОБА_1 сума боргу в повному обсязі сплачена не була, а залишок заборгованості складає 970,67 грн., що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Прокурор позов підтримав.

Представник Маньківського центру зайнятості позов підтримав.

Відповідач позов визнав.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов прокурора слід задовольнити повністю, згідно вимог ст. 526 ЦК України, ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що відповідно до ст. 121 Конституції України однією із функцій органів прокуратури є представництво інтересів держави в суді у випадках визначених законом. Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямований на захист у суді інтересів держави у випадках передбачених законом. Однією із форм представництва є звернення до суду з заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. За приписами ст. 3 ЦПК України вказано, що у випадках, встановлених законом до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні та суспільні інтереси. Згідно ст. 45 ЦПК України у випадках, встановлених законом, прокурор може звернутись до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Так прокуратурою Маньківського району проведено перевірку в ході якої встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в центрі зайнятості з 13.02.2006р. і йому було призначено допомогу по безробіттю з 20.02.2006 року. 26.10.2000 року він був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, проте не повідомив про це центр зайнятості, хоч зобов'язаний був це зробити на підставі п.2 ст. 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Було проведено відповідне розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" за результатом якого було встановлено факт реєстрації підприємницької діяльності ОСОБА_1, і підприємницька діяльність на сьогодні не ліквідована. Відповідно до ст. 46 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться уразі: - прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності, - постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця із зазначених підстав, передбачено ст.ст. 47 та 49 вказаного Закону. Порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності за рішенням фізичної особи - підприємця здійснюється відповідно до вимог ст. 47 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців". Для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем фізична особа - підприємець подає державному реєстратору особисто такі документи: свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця; довідки відповідного органу державної податкової служби, Пенсійного фонду України тощо. Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем. Таким чином, відповідач не позбавився статусу підприємця оскільки дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, відсутня. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України „Про зайнятість населення" до зайнятого населення відносяться підприємці, тому на день надання статусу безробітного - 20 лютого 2006 року. Відповідач мав статус фізичної особи - підприємця та в звязку із недостовірними відомостями, які зазначені ним в заяві про надання статусу безробітного відповідачу допомога по безробіттю призначена незаконно, в порушення ст. 2 Закону України „Про зайнятість населення" та ст. 22 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Таким чином з 13.02.2006 року по 26.09.2006 р., відповідач незаконно перебував на обліку і отримував допомогу по безробіттю. Крім того ОСОБА_1, була подана заява, від 20.02.2006р., в якій він підтвердив відсутність реєстрації ним підприємницької діяльності. Оскільки відповідач не повідомив центр зайнятості про факт реєстрації підприємницької діяльності центром зайнятості з 13.02.2006 року по 26.09.2006 року відповідачу переплачено 2230,67 грн. 18.07.2009 р. ОСОБА_1, ознайомлено та вручено йому наказ за № 2360/17 від 14.07.2009 року про добровільне погашення боргу, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. 23.07.2009 року ОСОБА_1, була подана заява на ім'я директора центру зайнятості про реструктуризацію його заборгованості в термін до 20.12.2009р., вказана заява була задоволена. Однак після закінчення терміну добровільного погашення заборгованості ОСОБА_1, сума боргу в повному обсязі сплачена не була, а залишок заборгованості складає 970,67 грн., що підтверджується розрахунком боргу, тому позов прокурора підлягає до задоволення

Судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 45, 58-60, 213, 215 ЦПК України, ст. 121 Конституції України, ст. ст. 526 ЦК України, ст.ст. 1, 2 Закону України „Про зайнятість населення", ст. 36 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" , ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Маньківського районного центру зайнятості на рахунок 1481 в УДК в в Черкаській області, код 21368448, МФО 854018 суму боргу в розмірі 970 грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 51 грн. 00 коп. державного мита.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 грн.00 коп.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається в апеляційний суд Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ І.Д. КАЛІЄВСЬКИЙ