РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2010 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Крамаренко Т.В. при секретарі Пучко І.В.,

за участю позивача та його представника - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та пені за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 97 000 грн. в рахунок повернення позики за договором від 13.01.2009р. та 9 700 грн. в рахунок пені за невиконання зобов'язань за цим договором у період з 13 лютого 2009 року по 13 березня 2009 року.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що 13 січня 2009 року між ним та відповідачкою було укладеного договір, згідно якого остання позичила в нього 97 000грн., які зобов'язалась повернути до 13 лютого 2009 року. Цей договір було посвідчено нотаріально. У передбачений договором строк відповідачка борг не повернула, а тому він вправі вимагати його повернення в судовому порядку, а також стягнення з відповідачки пені, передбаченої п. 1.3. укладеного між ними договору, розмір якої за період з 13 лютого 2009 року по 13 березня 2009 року становить 9 700 грн..

Під час розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог просив стягнути з відповідачки на свою користь 97 000 грн. в рахунок повернення позичених коштів та 38 000 грн. в рахунок пені за період прострочення виконання зобов'язання з 13 лютого 2009 року по 13 червня 2009 року.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали та не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про місце і час судового розгляду, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного.

13 січня 2009 року між сторонами було укладено та посвідчено нотаріально договір позички, за яким позивач передав у власність відповідачці 97 000 грн., а остання зобов'язалася повернути йому у строк до 13 лютого 2009 року таку ж суму грошових коштів.

На виконання цього договору, до його нотаріального посвідчення, позивач передав відповідачці 97 000 грн..

Ці обставини підтверджуються копію зазначеного вище договору.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 1.3 укладеного між сторонами договору передбаченого, що у разі несвоєчасного виконання зобов'язання позичальником нараховується неустойка (пеня) в розмірі 10 % від суми позики за кожен місяць прострочення.

Враховуючи ту обставину, що станом на 13 червня 2009 року відповідачкою не виконане основне зобов'язання за вказаним вище договором, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі п. 1.3 укладеного між сторонами договору, ст. 526 ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення пов'язані з розглядом цивільної справи в сумі 30 грн. та судовий збір у сумі 1358 грн.. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2:

-97000 (дев'яносто сім тисяч) гривень - в рахунок виконання основного зобов'язання за договором позики від 13.01.2009р.;

-38 800 (тридцять вісім тисяч вісімсот) гривень - пені за період з 13 лютого 2009 року по 13 червня 2009 року;

-1388 (одну тисячу триста вісімдесят вісім) гривень - в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення є заочним та може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги, або в порядку ст. 294 ЦПК України.

У випадку залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя