Справа №22ц-1819/10 Головуючий у 1-й інстанції: Ванівський О.М.
Категорія: 30 Доповідач в апел. інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Петричка П.Ф.

суддів: Цяцяка Р.П., Зверхановської Л.Д.

при секретарі: Глинському О.А.

з участю: позивачки ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3М - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 26 лютого 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м.Львова від 26 лютого 2010 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Рішення суду оскаржила позивачка ОСОБА_2. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального права, без врахування всіх істотних обставин справи. Вважає, що постановляючи рішення, суд виходив лише з показів свідка ОСОБА_5, який є зацікавленою особою, оскільки працював разом з відповідачем, та не взято до уваги показів свідка ОСОБА_6 Апелянт також вказує на те, що судом не дано належної оцінки поданим нею письмовим доказам та безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задоволити її позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що зібраними по справі доказами не доведено вини ОСОБА_3 у заподіянні майнової та моральної шкоди позивачці.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Місцевим судом встановлено, що між сторонами в грудні 2008 року досягнуто домовленості щодо спорудження дерев»яної конструкції на терасі будинку, що знаходиться на вул.Зарічна,22 в с. Станиля Дрогобицького району та належить ОСОБА_2, а у 2009 році вони домовились також про спорудження ОСОБА_3 у цьому ж будинку дерев»яної споруди на іншому поверсі.

Твердження позивачки про те, що внаслідок протиправних дій відповідача їй заподіяно майнову шкоду у розмірі 23750 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000 грн., та подані на підтвердження цього докази, не довели вини відповідача у заподіянні шкоди ОСОБА_2

Так, при спорудженні перголи відповідачем було знято лише фрагмент однієї вертикальної водостічної труби у будинку позивачки, що ствердила і сама ОСОБА_2, і вбачається з поданих нею фотографій.

На підтвердження розміру майнової шкоди, заподіяної необхідністю ремонту водостічної системи, позивачкою подано акт здачі- приймання виконаних робіт по договору підряду №7/02/4 від 17.02.2009 року та кошторис до нього, з яких вбачається, що при проведенні ремонту водостічної системи було використано 67 м водостічної труби, 190 кріплень до труб, 6 колін водостічних та інше, що свідчить про те, що такий розмір майнової шкоди не міг бути заподіяний ОСОБА_3М.(а.с.13, 14).

Фрагмент водостічної труби, знятий позивачем, був встановлений на місце у квітні 2009 року(це ствердила і в засіданні судової колегії сама позивачка), проте розмір матеріальних збитків, завданих стічними водами, визначений лише станом на 20.10.2009 року, тобто після спливу значного часу(весняно-літнього-осіннього періоду), коли пошкодження могло відбутися внаслідок дії дощових вод.

Не доведено позивачкою і того, що ОСОБА_3 заподіяно їй і іншу матеріальну шкоду( з приводу наче б то протиправного проникнення відповідача у належний їй будинок та заволодіння її власністю ОСОБА_2 у правоохоронні органи не зверталась, щодо шкоди , заподіяної пошкодженням автоматики, розмір якої мав підтверджуватись товарним чеком на суму 250 грн.(а.с.12), то представник позивачки ОСОБА_7 в судовому засіданні 26.02.2010 року ствердила, що він стосується оплати за інший будинок).

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й обєктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозвязку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав належну оцінки всім зібраним по справі доказам.

Тому колегія суддів вважає неспроможними твердження апелянта про те, що суд не дав належної оцінки всім доказам по справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 26 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: