Справа №2а-323/08 09.09.2010 09.09.2010 09.09.2010
Провадження №22ц-4991/10
Справа № 22ц-4991/10 Головуючий у 1-й інстанції : Алєйніков В.О.
Категорія 57 Суддя - доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1О
У Х В А Л А

іменем України

09 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Буренкової К.О., Довжук Т.С,

за участі позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві апеляційну скаргу

Управління Пенсійного Фонду України в Центральному районі М . ОСОБА_2

на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2008 року, ухвалену за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва та УМВС України в Миколаївській області про визнання дій протиправними, покладення обов'язку надати довідку про заробітну плату та провести перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2008 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Управління Пенсійного Фонду в Центральному районі ОСОБА_2 (далі - УПФ), в якому зазначав, що він є інвалідом II групи внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому повинен отримувати державну та додаткову пенсії відповідно до статей 50 та 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІІ).

Посилаючись на те, що розмір призначеної йому пенсії не відповідає розміру, встановленому Законом №796-ХІІ , а відповідач відмовив йому провести перерахунок пенсії, ОСОБА_3 просив визнати протиправною таку відмову та зобов'язати УПФ провести перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до статей 50 і 54 цього Закону.

В травні 2008 р. ОСОБА_3 доповнив позовні вимоги і просив також визнати неправомірними дії УМВС України в Миколаївській області щодо відмови надати йому необхідні відомості по заробітній платі за період з 26 вересня по 23 жовтня 1986 р. та зобовязати УПФ провести перерахунок пенсії по інвалідності та додаткової пенсії на підстави відомостей, які зобовязано надати УМВС України в Миколаївській області. Крім цього, позивач просив стягнути на його користь з УМВС України в Миколаївській області 5000 грн. моральної шкоди.

Постановою Центрального районного суду ОСОБА_2 від 29 жовтня 2008 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Постановлено зобовязати УПФ з часу набрання чинності цієї постанови здійснити перерахунок пенсії, а саме: державної пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій, визначених відповідно до частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІУ); додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії, визначеної частини1 ст. 28 Закону №1058-ІУ.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в позові. Відповідач посилається на те, що суд невірно застосував норми матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної

скарги, колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 25 липня 2007 р. є інвалідом II групи внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і віднесений до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону №796-ХІІ, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розмір пенсії по П групі інвалідності - не може бути меншим, ніж вісім мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього закону інвалідам II групи цієї категорії щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі ст. 28 Закону №1058-ІУ встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Судом встановлено, що позивачу пенсія по інвалідності призначена відповідно до Закону №1058-ІУ. Рішенням УПФ №270 від 24 вересня 2008 р. йому відмовлено розрахувати пенсію відповідно до ст. 54 Закону №796-ХІІ та ст. 28 Закону 1058-ІУ, посилаючись на те, що її розмір підлягає визначенню у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 654 від 16 липня 2008 р., і буде нижчим, ніж розмір пенсії, обчислений у відповідності до Закону №1058-1У (а.с.17).

Тобто, розрахунок державної пенсії ОСОБА_3 здійснювався відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16 липня 2008 року, а додаткової пенсії на підстави постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530.

Проте, встановлені цими нормативними актами розміри не відповідають розміру мінімальної пенсії за віком, яка була встановлена з 1 січня 2008 р.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що при визначенні норми права, за якою має визначатися розмір державної та додаткової пенсії позивачу слід виходити з пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, що відповідає положенням ст. 22 Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Отже, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50 та 54 Закону № 7696-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого законами про Державний бюджет на відповідний рік, з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону №1058-ІУ не є перешкодою для застосування даної величини ( мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Цей висновок не суперечить змісту ухвали Конституційного Суду України від 19 травня 2009 року №27-у/2009, в якій також зазначено про наявність прогалини у законодавчому регулюванні цього питання.

Колегія суддів не може погодитись і з посиланням УПФ на частину 5 статті 54 Закону №796-ХІІ щодо повноважень Кабінету Міністрів, оскільки останньому надано право визначати порядок обчислення пенсій по інвалідності, а не змінювати їх розмір, встановлений законом.

Не підлягає застосуванню до спірних правовідносин і положення статті 71 Закону «Про Державний бюджет України на 2009 рік», бо за змістом цієї норми Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати, а не мінімальної пенсії.

Враховуючи наведене, колегія не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Центральному

районі м. Миколаєва відхилити, а постанову Центрального районного суду м.

ОСОБА_2 від 29 жовтня 2008 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з часу її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: