Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-3429/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2010 р. Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Гаращенко Д.Р. При секретарі - Сініциній Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів про визначення часток в спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом до суду до відповідача, в якому просить визначити частки в спільній сумісній власності, а саме в квартирі АДРЕСА_1, яка належить позивачці та її доньці, ОСОБА_2, визнавши частки в квартири рівними, тобто по Уі частці за кожною.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Представник відповідач надав суду письмову заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить слухати справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

Позивачка та її донька, ОСОБА_2, є власниками квартири АДРЕСА_2 (колишня вул. Чорноморська дорога) в м. Одесі на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 15.12.1993 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 25.02.1994 року.

18.04.2008 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одеси 19.04.2008 року.

Згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1220 ЦК України передбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, на яку вона не залишила заповіту, а саме частина квартири АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15.12.1993 року.

Згідно з п.5. Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою - частки визнаються рівними.

Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Такої домовленості між позивачкою та її донькою не було. Таким чином, судом встановлено, що за свідоцтвом про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_4 (колишня вул. Чорноморська дорога) в м. Одесі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належало по Уг частини квартири.

Позивачка є матір'ю померлої ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 24.08.1971 року, Серія І-ЖД №278261 та є спадкоємницею за законом.

Відповідно до ч.З ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка не заявляла про відмову від спадщини, на момент смерті спадкодавця проживала в цій квартирі та залишилася проживати в ній на цей час, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописку №35 від 28.01.2010 р.

Втім, позивачка у встановлений законом строк звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину отримати не змогла, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не зазначені частки, які належать кожному з власників.

Відповідно до ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 15,16, 370, 1217,1261, 1268, 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів про визначення часток в спільній сумісній власності, - задовольнити.

Визнати рівність часток в спільній сумісній власності ОСОБА_1 (1/2 частина) та ОСОБА_2 (1/2 частина) на квартиру АДРЕСА_4 (колишня вул. Чорноморська дорога) в м. Одесі згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 15.12.1993 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий