overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Макарівський районний суд Київської області
22 листопада 2010 року Макарівський районний суд Київської області в складі судді
ОСОБА_1 при секретарі Лизі Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Пашківської сільської ради Макарівського району, третя особа КП КОР «Макарівське БТІ» про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,
Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25.09.2009 року померла їхня мати ОСОБА_4, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті померлої залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлої за законом є вони, спадщину після смерті померлої матері прийняли, але нотаріус відмовляє їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчого документу на це спадкове майно. Оскільки їхнє право на спадкове майно не визнається, вони звернулись з позовом до суду та просили визнати за ними право власності на вказане спадкове нерухоме майно.
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали.
Представник відповідача - Пашківської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав.
Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності.
Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає.
Судом встановлено, що 25.09.2009 року померла мати позивачів ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, яка все своє майно заповіла позивачці ОСОБА_3. Після смерті померлої відкрилась спадщина на домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлої за законом є позивачки як діти померлої. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 від спадщини за заповітом відмовилась. Позивачі спадщину за законом після смерті матері прийняли, але нотаріус відмовляє їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчого документу на спадкове домоволодіння. Домоволодіння в с.Пашківка, вул.Фрунзе,24 належало померлій ОСОБА_4 на підставі запису №298 в погосподарській книзі №4 Пашківської сільської ради за 2006- 2010 р.р. .А тому право власності на дане нерухоме майно може бути визнане за позивачами.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1216,1235,1261,1268 ЦК України, ст.ст.31,174,209,
215,294ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Пашківської сільської ради, третя особа КП КОР «Макарівське БТІ» про визнання права власності на спадкове нерухоме майно задовольнити .
Жилий будинок А дерев»яний, під шиферною покрівлею, 1929 року забудови, жилою площею 11,7 кв.м., погріб В, сараї Б,Е, туалет Д, гараж Г, колодязь №1.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає чинності відповідало ст.223 ЦПК України.
Макарівський районний суд Київської області
24 листопада 2010 року Макарівський районний суд Київської області в складі судді ДЗЮБИ Н.М. при секретарі Нестерчук О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Гружчанської сільської ради Макарівського району, третя особа КП КОР «Макарівське БТІ» про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,
Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 11.07.2009 року померла їхня мати ОСОБА_3, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, яка все своє майно заповіла їм. Після смерті померлої залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлої за законом та за заповітом є вони, спадщину після смерті померлої матері прийняли, але нотаріус відмовляє їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчого документу на це спадкове майно. Оскільки їхнє право на спадкове майно не визнається, вони звернулись з позовом до суду та просили визнати за ними право власності на вказане спадкове нерухоме майно.
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримали.
Представник відповідача - Гружчанської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав.
Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності.
Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає.
Судом встановлено, що 11.07.2009 року померла мати позивачів ОСОБА_3, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, яка все своє майно заповіла позивачам ОСОБА_1М, та ОСОБА_2. Після смерті померлої відкрилась спадщина на домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцями померлої за законом та за заповітом є позивачки як діти померлої. Позивачі спадщину після смерті матері прийняли, але нотаріус відмовляє їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння з-за відсутності правоустановчого документу на спадкове домоволодіння. Домоволодіння в с.Грузьке Макарівського району Київської області вул.Ватутіна,47 належало померлій ОСОБА_3 на підставі запису №233 в погосподарській книзі №3 Гружчанської сільської ради за 2006-2010 р.р. .А тому право власності на дане нерухоме майно може бути визнане за позивачами.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.1216,1235,1261,1268 ЦК України, ст.ст.31,174,209,
215,294ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Гружчанської сільської ради, третя особа КП КОР «Макарівське БТІ» про визнання права власності на спадкове нерухоме майно задовольнити .
Жилий будинок А дерев»яний,каркасний, під залізною покрівлею, 1953 року забудови, жилою площею 36,0 кв.м., погріб під Б, сараї Б,Г, вхід в підвал Ж, літня кухня В, ганок до В, гараж Д, туалет Е, колодязь №2, огорожа №2-8.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає чинності відповідно до ст.223 ЦПК України.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року м. Полтава

Суддя судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття заборони на відчуження майна та житла, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 липня 2010 року.

Ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 01 жовтня 2010 року, в звязку з тим, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 297 ЦПК України, оскільки при подачі останньої апелянтом не сплачено судові витрати, повязані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, скарга залишена без руху та надано строк для усунення допущених при її подачі недоліків. Копія вказаної ухвали була направлена апелянту за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі, а саме: вул. Жовтнева 2, с. Піщане, Кременчуцький район.

Згідно довідки відділення звязку від 13 жовтня 2010 року, за вищезазначеною адресою ОСОБА_2 не проживає.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу та вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. На підставі вищевикладеного, ухвала суду від 01.10.2010 року вважається доставленою апелянту. Станом на 28 жовтня 2010 року недоліки апеляційної скарги усунуті не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 та ч.2 ст. 121 ЦПК України, у разі невиконання у визначений судом строк вимоги про усунення недоліків, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

При цьому, згідно ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 297 ЦПК України, повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 77, 81,121, 297 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 липня 2010 року - визнати неподаною та повернути апелянту.

Розяснити ОСОБА_2 право повторного звернення після усунення причин, які стали підставами для визнання апеляційної скарги неподаною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлений та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя /підпис/

З оригіналом вірно.

Суддя :
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-6350
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

16 вересня 2010 року Деснянський районний суд міста Києва в складі;

головуючого - судді Скрипка О.І.

при секретарях - Давиденко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2008 року. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, тому просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2008 року. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст.ст. 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Враховуючи те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 130, 174, 209, 212, 213, 224, 294 ЦПК України, ст.ст. 180 -183, 191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.08.2010 року і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:
Ñïðàâà ¹2-2-56/10 19.03.2010
Ñïðàâà ¹ 22ö-783/2010ð.
2010 ðîêó, áåðåçíÿ ì³ñÿöÿ, 19 äíÿ ñóääÿ àïåëÿö³éíîãî ñóäó Ìèêîëà¿âñüêî¿ îáëàñò³ Ëèñåíêî Ï.Ï., ðîçãëÿíóâøè àïåëÿö³éíó ñêàðãó äåðæàâíî¿ ïîäàòêîâî¿ ³íñïåêö³¿ ó Çàâîäñüêîìó ðàéîí³ ì. Ìèêîëàºâà íà ð³øåííÿ Öåíòðàëüíîãî ðàéîííîãî ñóäó ì. Ìèêîëàºâà â³ä 17 ëþòîãî 2010 ðîêó ïî ñïðàâ³ çà çàÿâîþ ÄÏ² ó Çàâîäñüêîìó ðàéîí³ ì. Ìèêîëàºâà ïðî ðîçêðèòòÿ áàíêîì (Ìèêîëà¿âñüêîþ ô³ë³ºþ ÀÊÁ «ªâðîïåéñüêèé») ³íôîðìàö³¿, ÿêà ì³ñòèòü áàíê³âñüêó òàºìíèöþ, ùîäî ÏÏ «Àãðîìåòð-ÂÍÊ»,
Àïåëÿö³éíà ñêàðãà ïî äàí³é öèâ³ëüí³é ñïðàâ³ çà ôîðìîþ òà çì³ñòîì â³äïîâ³äàº âèìîãàì ñò. 295 ÖÏÊ Óêðà¿íè.
Íå âñòàíîâëåíî ï³äñòàâ äëÿ çàñòîñóâàííÿ ïîëîæåíü ñò. 121 ÖÏÊ Óêðà¿íè òà ³íøèõ îáñòàâèí, ÿê³ ïåðåøêîäæàþòü àïåëÿö³éíîìó ïðîâàäæåííþ.
Êåðóþ÷èñü ñò.ñò. 297,298 ÖÏÊ Óêðà¿íè, ñóääÿ
1)Àïåëÿö³éíó ñêàðãó óïðàâë³ííÿ ÄÏ² ó Çàâîäñüêîìó ðàéîí³ ì. Ìèêîëàºâà ïðèéíÿòè äî ðîçãëÿäó â àïåëÿö³éí³é ³íñòàíö³¿.
2)Êîï³þ àïåëÿö³éíî¿ ñêàðãè íàä³ñëàòè çà³íòåðåñîâàíèì îñîáàì..
3)Ðîç'ÿñíèòè ïðàâî íà ïîäà÷ó äî àïåëÿö³éíîãî ñóäó çàïåðå÷åíü íà àïåëÿö³éíó ñêàðãó â ïèñüìîâ³é ôîðì³ â ñòðîê äî 08 êâ³òíÿ 2010 ðîêó.
Справа №2-3485 за 2010р.
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді Коломієць В.В., при секретарі - Наумкіной І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про покладення зобовязання звільнити квартиру та передати її позивачці,

ВСТАНОВИВ:

06.05.2010р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги тим, що вона на підставі договору дарування від 16.05.2003р. є власницею квартири № 3, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул..Казарського, 5-6. Як вказала позивачка, у вказаній квартирі безоплатно проживають відповідачі. За твердженням ОСОБА_1 вона звернулася до відповідачів з вимогою про звільнення квартири, оскільки має намір зробити у ній ремонт та продати, але відповідачі її вимоги не виконали. Посилаючись на викладені обставини та ст.ст.319, 321 і 386 ЦК України, позивачка просила зобовязати відповідачів звільнити спірну квартиру та передати її позивачці.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала.

Відповідачі позов не визнали, пояснивши, що письмового попередження про звільнення квартири від позивачки не отримували, іншого житла не мають.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 16.05.2003р. за реєстр.№ 1700, є власницею двокімнатної квартири № 3, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул..Казарського, 5-6. Вказану квартиру вона отримала у дар від свого чоловіка ОСОБА_5, який є колишнім чоловіком ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_3. Судом встановлено, що у вказану квартиру ОСОБА_2В, вселилася у 1991 році як член сімї її власника - ОСОБА_5, з яким з 06.04.1990г перебувала у шлюбі, з цього часу там проживає. У 2002 році шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 розірвано. Відповідачі є зареєстрованими у даній квартирі.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що фактично вона просить виселити відповідачів із спірної квартири. Між тим, свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує статтями 319, 321 і 386 ЦК України, що регулюють правовідносини щодо здійснення права власності, але вказані правові норми не регулюють правовідносин щодо виселення громадян із житлового приміщення, оскільки підстави та порядок виселення регулюються Житловим кодексом України. У позові ОСОБА_1 відсутні посилання на жодну зі статей цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги підставу позовних вимог ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що даний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про покладення зобовязання звільнити квартиру та передати її позивачці - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський райсуд м.Миколаєва шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя:
Тростянецький районний суд Сумської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2010 року Тростянецький районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянець цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Тростянецьке ЖЕУ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,
КП «Тростянецьке ЖЕУ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги посилаючись на те, що відповідач має заборгованість за надані послуги з утримання будинку та при будинкової території. За період з січня 2009р. по лютий 2010р. ця заборгованість складає 440 грн. 56 коп., про яку був повідомлений, але відповідним чином не відреагував, а тому підприємство вимушене було звернутись до суду та просять стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги та судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не зявився, належним чином був увідомлений про день і час розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причину неявки, хоча був належним чином повідомлений. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:
Згідно розрахунку заборгованість ОСОБА_3 за надані житлово-комунальні послуги за період з січня 2009р. по лютий 2010р. становить 440 грн. 56 коп. (а.с.3).
Відповідно до ст.68 ЖК України власник квартири або наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
При таких обставинах, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги та відшкодувати понесені позивачем судові витрати.
На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача 51грн. судового збору на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,81,88,209,212,214,215,224-226 ЦПК України, ст.68 ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд -
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Тростянецьке ЖЕУ» 440 грн. 56 коп. заборгованості за надані житлово-комунальні послуги та 30 (тридцять) грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Стягнути з ОСОБА_3 51 (пятдесят одну) грн. судового збору на користь держави.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після нього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2010 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в

складі:

головуючого - судді Бойко в.І. при секретарі - Чухіній О.В. , роглянувши у відкритому

залі суду м.Бобровиця цивільну справу за позовом Миколайовича до територіальної громади в особі Старобасанської

сільської ради Бобровицького району про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в своїй позовній заяві до суду просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 36 вул. Зуба в с.Стара Басань Бобровицького району ,Чернігівської області , посилаючись на слідуючі обставини: 19 січня 2008 року померла ОСОБА_1 ,яка при житті склала заповіт ,в якому все своє майно заповідала йому.

На день своєї смерті ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована в вище названому будинку. Після її смерті відкрилася спадщина на зазначений будинок ,який не зареєстрований в Ніжинському МБТІ . Тому він вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою . Інших

спадкоємців крім нього не має.

Відповідач до суду не з»явився ,надав суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності його представника , вказав , шо позовні вимоги позивача визнає і не заперечує проти їх задоволення .

Дослідивши матеріали справи ,суд вважає , що при таких обставинах позов підлягає задоволенню ,так як викладені в позовній заяві доводи знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами , а саме : відповідно до заповіту від 05 грудня 1994 року ОСОБА_1 все своє майно заповідала позивачу ( а.с. 5 ) ,свідоцтвом про смерть підтверджується,що вона померла 19.01.2008 року ( а.с.4 ) ,із довідки Старобасанської С/ ради вбачається, що ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який не зареєстрований в Ніжинському МБТІ ,що стверджується відповідною довідкою . Із довідки Бобровицької державної нотаріальної контори вбачається, що із заявою про прийняття спадщини і видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_1 звернувся позивач. За таких обставин ,суд вважає, що позов ґрунтується на законі ,а тому вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.328,1235ЦК України ,ст.ст. 10,11,60,61, 209,212-215,218 ЦПК України-,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити . Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями ,що знаходиться за адресою с. Стара Басань Бобровицького району Чернігівської області вул. Зуба № 36

лк таке ,що перейшло по праву спадкування по заповіту 2008 року ОСОБА_1 .

На рішення може бути подано до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд заяву про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів після його проголошення ,а апеляційну скаргу протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Суддя Бобровицького районного суду В.І. Бойко