УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Богонюка М.Я.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина A.B.

при секретарі - Панчуку І.C.,

за участю: ОСОБА_1 1.1., ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 12 лютого 2010 року,-

встановила:

оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_3 задоволено частково, надано дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон разом з нею її неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, 07.08.2002 року і ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно, без дозволу батька - ОСОБА_1 і оформлення проїзних документів на цих дітей.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 1.1., просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3. Посилається на те, що суд прийняв відповідне рішення без наявності обгрунтованих доказів необхідності виїзду дітей за кордон. Зазначає, що медичних рекомендацій для лікування дітей за кордоном, як і інших підстав для їх тимчасового виїзду позивачка не надала, під цим приводом бажає виїхати з дітьми за кордон на заробітки. Цим будуть порушуватись його права батька.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 1.1, і його представника ОСОБА_2 на підтримання скарги. ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5 на заперечення скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і тому його слід залишити без змін.

Судом встановлено, що ОСОБА_6. 07.08.20002 року народження та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дітьми позивачки ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_7 1.1., страждають захворювання: ОСОБА_6 - на гострий трахеобронхіт з обструктивним синдромом. Ярослав - на аномалію розвитку бро- нхолегеневого дерева, обоє приймають участь у дитячих колективах Миколаївської дитячої школи мистецтв, яка бере участь у міжнародних конкурсах та фестивалях. На пропозицію позивачки відповідач безпідставно відмовився надати нотаріально посвідчений дозвіл для виготовлення проїзних документів для її тимчасових поїздок з дітьми за кордон.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №23 і від 31.03.1995 року «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини. їх тимчасового затримання та вилучення» відомості про дітей. Які їдуть за кордон разом з батьками, вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. Оформлення паспорта, проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Як встановлено в судовому засіданні, підставою для відмови ОСОБА_1 у наданні згоди на тимчасовий виїзд дітей за кордон, є його побоювання про вивезення дітей матір'ю, ОСОБА_3, для постійного працевлаштування у зв'язку із чим він не зможе виконувати батьківського обов'язку.

Однак, ці доводи ОСОБА_1 1.1. є не обгрунтованими і голослівними.

Так. суд надав дозвіл лише на тимчасовий виїзд дітей за кордон із матірто без згоди батька. Крім цього, позивачка довела, і суд першої інстанції вірно прийняв ці докази до уваги, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, належні умови для утримання дітей в Україні, займається підприємницькою діяльністю і є виправданим її бажання здійснити оздоровлення дітей за кордоном, надати можливість прийняти участь у конкурсах чи фестивалях.

Доводи апеляційної скарги про можливість лікування і оздоровлення дітей в Україні спростовуються діями відповідача, який жодного разу особисто не ініціював питання про поїздку дітей на лікування в Україні, не виявив бажання допомогти матеріально в цьому ОСОБА_3

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із інтересів дітей, з чим погоджується колегія суддів.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає рішення законним, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і тому апеляційну скаргу слід відхилити.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України. колегія суддів. -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 12 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: