Справа №22-ц-3885/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого-СмирновоїТ.В.,

суддів - Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,

про усунення перешкод в користуванні власності,

встановила:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 01 серпня 1981 року йому на праві приватної власності належить домоволодіння № 20 по провулку Гудимівському в м. Суми, а також згідно державних актів на право власності на землю від 10 серпня 2009 року являється власником земельної ділянки площею 0,1000 га та 0,1082 га. Вказує, що відповідач є власником домоволодіння № 18 по провулку Гудимівському в м. Суми, який без його дозволу у серпні 2008 року встановив на частині його земельної ділянки сітку та поставив два металевих контейнери, насипавши поряд з ними купу графіту і склав цеглу. В добровільному порядку відповідач не бажає прибрати вказані речі, а знаходження їх на його земельній ділянці перешкоджає йому керуватися своєю власністю, а тому просить суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні власністю, а саме земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Суми, провулок Гудимівський, 20 шляхом прибирання з неї металевих контейнерів, графіту, цегли та сітки-рабиці.

Стягнуто з ОСОБА_2 VI.М. на користь ОСОБА_3 8 грн.50 коп. судового збору та 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідач з рішенням суду не погодився і оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги мотивує тим. що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи, неправильно застосовані норми матеріального права.

Апелянт стверджує, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження лише факт часткового розміщення на земельній ділянці, належній позивачу по справі, моїх контейнерів, які розташовані біля точки «Г», згідно плану земельної ділянки, зазначеному в Держаному акті на право власності на земельну ділянку серії Ж № 209925. Інші факти, а саме розташування графіту, цегли та розміщення сітки-рабиці від точки «В», згідно плану земельної ділянки, зазначеному в Державному акті до вбиральні «Е», зазначеної в технічному паспорті позивача по справі свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, а тому судом в цій частині винесено необгрунтоване рішення, яке призводить до порушення прав власності ОСОБА_2 та прав. передбачених ст. 319 ЦК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач на підставі Договору купівлі-продажу від 01 серпня 1981 року придбав житловий будинок з господарськими будівлями, розташовані за адресою: місто Суми, провулок Гудимівський, 20. Відповідно до державних актів на право земельної ділянки від 10 серпня 2009 року, виданих згідно рішення Сумської міської ради від 24 червня 2009 року № 2769-МР позивач є власником земельних ділянок площею 0,1082 га та 0,1000 га.

Відповідач мешкає в сусідньому будинку № 1 8 по провулку Гудимівському м. Суми та є власником земельної ділянки за даною адресою площею 0,1000 га на підставі державного акту на право земельної ділянки від 16 жовтня 2008 року, виданого згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 25 квітня 2008 року № 3786.

В рішенні суду зазначено, що факт розташування майна ОСОБА_2 на земельній ділянці ОСОБА_3 підтверджується листами від 10 листопада 2009 року 3-ї особи від 10 листопада 2009 року, актом обстеження земельної ділянки від 08 грудня 2009 року.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, встановила, що листами від 10 листопада 2009 року 3-ї особи від 10 листопада 2009 року, актом обстеження земельної ділянки від 08 грудня 2009 року підтверджується часткове розміщення контейнерів ОСОБА_2 на земельній ділянці ОСОБА_3 Доказів, що підтверджують розміщення графіту, цегли та сітки-рабиці на земельній ділянці позивача, як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції позивач не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті збетавини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Виходячи з ^значеного колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 не довів розміщення ОСОБА_2 рафіту. цегли та сітки-рабиці на земельній ділянці позивача.

З врахуванням зазначеного та вимог ч. 1 ст. 307 ЦПК України, колегія суддів зважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду змінити лляхом виключення з резолютивної частини рішення зобов'язання стосовно ірибирання графіту, цегли та сітки-рабиці.

Керуючись п. З, ч. 1 ст. 307, ст. ст. 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 серпня 2010 року в даній ліраві змінити та виключити з резолютивної частини зобов'язання стосовно прибирання рафіту, цегли та сітки-рабиці.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в сасаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -