overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Біляївський районний суд Одеської області
Справа 2-1279/10
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

7 червня 2010 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Крачкової С.В.,

при секретарі Дигуляр А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати його матір ОСОБА_3, померлу 27.04.2007 року членом сімї та визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_3 на частину житлового будинку, що знаходиться в м. Біляївка, вул.. Фрунзе, 133. Свої вимоги мотивує тим, що з 1975 р. його мати ОСОБА_3 проживала однією сімєю з ОСОБА_4, який в 1979 році придбав вказаний житловий будинок. В 1988 році вони зареєстрували шлюб. Вважає, що внаслідок вкладення його матірю в благоустрій будинку власних коштів, збільшилась його вартість, а тому мати мала право на його частину.

В попередньому судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на те, що ОСОБА_3 була співмешканкою ОСОБА_4, до 1988 року вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, а в благоустрій житлового будинку вкладала свої кошти.

В попередньому судовому засіданні відповідачка позов не визнала та заявила клопотання про закриття провадження по справі оскільки ОСОБА_1 в 2008 році звертався з аналогічними вимогами і в позові йому було відмовлено.

Суд вважає, що клопотання відповідачки підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.223 ЦПК України після набрання рішенням законної сили сторони та треті особи з самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Біляївського районного суду від 3.06.2009 року ОСОБА_1 було відмовлено в позові до ОСОБА_2 у визнанні факту виникнення спільної подружньої власності на спірний будинок. При цьому в рішенні суду вказано, що факт знаходження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у фактичних шлюбних стосунках у 1979 року та істотне збільшення його вартості внаслідок трудових або грошових затрат не доведено в судовому засіданні. Вказане рішення ухвалою апеляційного суду Одеської області залишено в силі і набрало законної сили.

ОСОБА_1 знову звернувся з аналогічними позовними вимогами з тих же підстав.

Згідно п.2 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, поставлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Керуючись ч.2 ст.223, ч.2 ст. 205 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 закрити.

На ухвалу суду може бути подана заява про її оскарження протягом 5 діб та апеляція протягом 10 діб з дня подачі вказаної заяви до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд.

Суддя:
27.10.10 ,
Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 22ц-7134 2010 р. Головуючий в І інстанції
Категорія 27 Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

2010 року жовтня місяця «27» дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Лісової Г.Є.

суддів Семиженка Г.В., Прокопчук Л.П.

при секретарі Ващенко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від «11» листопада 2009 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором,-

встановила:

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 11 листопада 2009 року позов ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій поставив питання про скасування судового рішення та про призначення почеркознавчої експертизи у звязку з тим, що заперечує свій підпис на документі, який підтверджує отримання ним грошових коштів в банку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 підтвердив заявлене клопотання про призначення експертизи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення клопотання про призначення судової експертизи немає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі (редакція, що діяла на час розгляду справи).

Частиною 1 ст.143 ЦПК України передбачено, що для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

За змістом зазначених вимог закону випливає, що судова експертиза призначається судом лише у разі, якщо про це клопочуть особи, які приймають участь у справі до або під час попереднього судового засідання.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був присутнім на попередньому судовому засіданні 09 жовтня 2009 року (а.с.47) та не заявляв клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Оскільки призначення експертизи можливе лише у разі, якщо таке клопотання заявлялося у суді першої інстанції і неправомірно було відхилене судом, що спростовано вищевикладеним, то за таких умов підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 на стадії апеляційного провадження є безпідставними, а тому не підлягаючим задоволенню.

Керуючись ст.ст.143, 303 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Г.Є.Лісова

Судді: Г.В.Семиженко, Л.П.Прокопчук

Копія вірна ОСОБА_6
Біляївський районний суд Одеської області
Справа № 2-1953/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЯМ УКРАЇНИ

2 вересня 2010 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - Крачкової С.В.

при секретарі Дигуляр А.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання дружини

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку, мотивуючи тим, що вона знаходилась з відповідачем у шлюбі з 2007 року, від якого має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Вона проживає разом з сином окремо від відповідача і знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, а відповідач матеріальної допомоги не надає.

В судовому засіданні позивачка на позові наполягала.

В судовому засіданні відповідач позов визнав, та погодився сплачувати кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Правовідносини сторін врегульовані ст. 75 Сімейного кодексу України, в силу якої сторони зобовязані матеріально підтримувати одне одного.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно ч. 4 вказаної статті право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина проживає разом з матірю, а відповідач працює та має стабільний заробіток, що дає йому можливість утримувати дружину.

Враховуючи викладе суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та законними.

На підставі вище вказаного та керуючись ст. ст. 10, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст. ст. 75,80, 84 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років, тобто до 5 січня 2012року, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 11.08.2010 р..

Стягнути з ОСОБА_2 51 грн. судового збору на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах виплати платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляція протягом 10 діб до Одеського апеляційного суду через Біляївський райсуд.

Суддя: С.В.Крачкова
Червоноградський міський суд Львівської області
РІШЕННЯ Справа 2-2445/10

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Мелешко С.І.

при секретарі Янкевич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

Встановив:

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів мотивуючи тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від спільного проживання з відповідачем у них народилась дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на утриманні позивачки.

Відповідач коштів на утримання неповнолітньої дитини не дає, не цікавится нею , тому, просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги позивачки , просив позов задоволити .А також просив стягнути 400 грн. за надання юридичної допомоги .

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку .

Заслухавши пояснення сторін , оцінивши зібрані документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони проживали у шлюбі , мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження дитини .

Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Кошти на утримання дитини відповідач не надає.

Тому на вимогу позивачки з останнього слід стягнути аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку(доходів) щомісясячно.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 180,182,183 СК України, суд,-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_2 юлії Петрівни аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку(доходу) щомісячно починаючи з 08.06.2010 року до повноліття дитини, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць а також 400(чотириста) грн. за надання юридичної допомоги .

Стягнути з ОСОБА_2 51(п*ятдесят одну ) грн. судових витрат по справі в дохід держави та 120 (сто двадцять) грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ .

Рішення набирає чинності через десять днів після його проголошення , якщо не подана заява про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарженню

Суддя С.І.Мелешко
Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 2-2401/10
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Мелешко С.І.

при секретарі Янкевич JI.B.

розглянувши у відкритому судовомі засіданні в м.Червонограді справу за позовом КП Червонограджитлокомунсервіс до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за наданні послуги,

Встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій , покликаючись на те , що вони користуються послугами, які надає позивач і не оплачують за це , внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 930,89 грн.Тому просив стягнути дану суму боргу, а також судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив , що відповідачам надсилалися попередження про сплату заборгованості, однак вони не вживають заходів для її погашення, тому просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилився, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи , про причину неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення представника позивача , оцінивши наявні у справі письмові документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено , що відповідачі проживають ІНФОРМАЦІЯ_1, користуються послугами , які надає позивач, однак їх не оплачують .

Як убачається із матеріалів справи , а саме із довідки адміністрації позивача , заборгованість відповідачів станом на 01.05.2010р. становить 930 грн 89 коп.

Сума боргу ніким не оспорюється.

Тому, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,60,212,215,224,225ЦПК України,ст.ст 526,530 ЦК України, ст.ст.64,67,68, ЖК України, п.13 Правил користування приміщеннями житлових будинків ,затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, суд

Вирішив

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь КП „Червонограджитлокомунсервіс 930 (дев»ятсот тридцять ) грн.89 коп. заборгованості , 30 (тридцять) гривень витрат за інформаційно- технічне забезпечення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 51 (пятдесят один) грн. держмита в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня оголошешення рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті

Суддя
Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа-№2-1087 2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року Новоодеський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Баранкевич В.О.

при секретарі Андрусенко В.А.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2010 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2 з яким вона зареєструвала шлюб 09 вересня 2005року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у них з відповідачем різні характери, вони не знаходили спільної мови майже в усіх питаннях сімейного життя, часто виникали сварки і скандали. Подружжя не проживає разом з липня 2010 року, їх шлюб існує формально. У зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем.

Від шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_2 ОСОБА_3 народження.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю, та пояснив що не заперечує проти розірвання шлюбу, спільне майно сторони поділять в добровільному порядку.

Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом з'ясовано, що 09 вересня 2005року в Гур'ївській сільській раді Новоодеського району Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб за актовим записом №06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП №006652 від 09 вересня 2005року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_1 ОСОБА_3 народження.

Сторони не проживають разом так як у сім'ї постійно виникали сварки та неповага один до одного. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені. Спільного господарства сторони не ведуть.

За таких обставин суд приходить до висновку, що збереження вказаної сім'ї не можливе, оскільки їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України на підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, , суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 09 вересня 2005року в Гур'ївській сільській раді Новоодеського району Миколаївської області за актовим записом №06 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвати.

Стягнути при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито на користь держави у розмірі 17(сімнадцять)грн. з ОСОБА_2, ОСОБА_1 від цих витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :
Справа № 2-149/2010 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2010 року смт.Фрунзівка

Фрунзівський районний суд Одеський області України в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.

при секретареві Грабовій І.Г.

з участю: позивачки

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Фрунзівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони з 15 жовтня 2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦС Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 46.

Від шлюбу є малолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказані обставини підтверджені відповідними свідоцтвами - про шлюб та про народження сина.

Шлюбні відносини сторін припинилися в травні місяці 2010 року у зв'язку з виникненням суперечок щодо ведення домашнього господарства.

Через вказану причину спільне життя та збереження шлюбу сторони вважають неможливим, бо це суперечить їх інтересам.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб.

Відповідач в судове засідання не зявився, але попередньо надав письмову заяву, де просить суд розглянути справу за його відсутності і пояснює, що згоден на розірвання шлюбу.

Виходячи з наведеного,суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не прийняла мір для збереження сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Спору про поділ майна немає.

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 жовтня 2005 року відділом РАЦС Фрунзівського районного управління юстиції, актовий запис № 46 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито у доход держави з ОСОБА_1 - 8 (вісім) гривень 50 коп., з ОСОБА_2 - 8 (вісім) гривень 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:
17.11.10 , ОСОБА_1
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-8094 2010 р. Головуючий в 1-й інстанції Стамбула Н.В.
Категорія: 27 Доповідач Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2010 року листопада місяця «17» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Лісової Г.Є.

суддів: Прокопчук Л.П., Закарян К.Г.

при секретарі: Ващенко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 вересня 2010 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 вересня 2010 року позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати і направити справу на новий розгляд.

На апеляційну скаргу ПАТ АК «Укргазбанк» подало письмові заперечення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, представник банку не заперечував проти закриття апеляційного провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення суду підлягає закриттю з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що в судове засідання суду першої інстанції відповідачі не зявилися і тому суд ухвалив про заочний розгляд справи.

14 вересня 2010 року Комсомольський районний суд м.Херсона постановив заочне рішення, яке відповідно до ч.1 ст.228 ЦПК України може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 з заявою про перегляд заочного рішення до суду не звернувся.

Стаття 231 ч.4 ЦПК України передбачає, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, відповідач вправі спочатку подати заяву про перегляд заочного рішення суду і лише після залишення такої заяви без задоволення оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку.

Оскільки заочне рішення Комсомольського районного суду м.Херсона судом першої інстанції не переглядалось, то права на апеляційне оскарження цього рішення ОСОБА_2 немає, а відтак апеляційне провадження за його апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.231, 297 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 14 вересня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Г.Є.Лісова

Судді: Л.П.Прокопчук, К.Г.Закарян

Копія вірна: ОСОБА_4

от