Справа №22-ц-3109/10 Суддя-доповідач - Маслов
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Маслова В.О.,

суддів Дубровної В.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації

на постанову Буринського районного суду Сумської області від 26 червня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації про спонукання до перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

в с т а н о в и л а :

Постановою Буринського районного суду Сумської області від 26 червня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено строк звернення до суду.

Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації щодо неналежного нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним трирічного віку за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації перерахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по догляду за сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним трирічного віку за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року в розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років з врахуванням підвищення виплат відповідно до прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши матеріали справи в межах заявленого позову і апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивачка має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і з 28 серпня 2006 року отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як незастрахована особа (а. с. 7, 8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007, яким визнано неконституційним положення статей 29, 36, п. 12 ст. 71 та абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» щодо встановлення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як різницю між 50 відсотками прожиткового мінімуму для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України відповідач з 09 липня 2007 року повинен був діяти у відповідності з нормою ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» - призначити позивачці допомогу в розмірі встановленому законом на рівні прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» на 2007 рік зупинено дію ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» на 2007 рік допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку встановлена у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з 09 липня 2007 року відповідач повинен був призначити, нараховувати та сплачувати позивачці допомогу, у розмірі визначеному ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», яка набула чинності із зазначеної дати, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

Твердження апелянта щодо неправильного застосування судом норм ст. 100 КАС України не можуть братися до уваги як з мотивів, викладених у рішенні суду, так і в силу того, що при апеляційному розгляді справи в порядку цивільного судочинства мають застосовуватися правила про позовну давність, визначені ЦК України.

Таким чином, перевіривши постанову в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія визнає, що це рішення суд ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації відхилити, а постанову Буринського районного суду Сумської області від 26 червня 2009 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -