Справа №22-ц-3275/10 Суддя-доповідач - Ведмедь
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Смирнової Т.В.,

суддів - Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2010 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання договору поруки припиненим,

встановила:

Позивач звернулись до суду з позовом в якому просять стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору в розмірі 307 268 грн. 06 коп. Свої вимоги мотивують тим, що 17 березня 2008 року між ВАТ " Банк "Фінанси та кредит" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №7/1-2008/6 про надання кредиту у сумі 32500 доларів США строком до 17 березня 2028 року. Згідно Договору про внесення змін № 1 до кредитного договору № 7/1 -2008/6 з 28 березня 2008 року відсоткова ставка становить 8,00 процентів річних. З 12 червня 2009 року відповідно до Договору про внесення змін № 2 до Кредитного договору

№7/1-2008/6 відсоткова ставка становить 15,5 процентів річних до моменту

фактичного погашення кредиту. Договором поруки №ФД-7 від 17 березня 2008

року ОСОБА_2 та договором поруки №ФД-8 від 17 березня 2008 року

ОСОБА_3 виступають поручителями. Відповідачі належним чином умови

договору не виконували, і станом на 22 травня 2009 року заборгованість склала:

307268грн. 06 коп., де 1746,56 грн. - кредит (прострочений), 248675,53 грн. -

кредит строковий, 30745,78 грн. - прострочені відсотки за користування

кредитом, 26100,19 грн. - пеня. Також просять суд стягнути з відповідачів

відшкодування судових витрат.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня

2010 року стягнуто на користь Публічного Акціонерного Товариства " Банк '

Фінанси та кредит" з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за

кредитним договором на 22 квітня 2010 року в сумі 307 268 грн. 06 коп.,

повернення судового збору 1700 грн. та за інформаційно-технічне забезпечення

розгляду цивільної справи 120 грн., всього 309 088 грн. 06 коп. в солідарному

порядку.

Визнано припиненим договір поруки № ФД-8 від 17 березня 2007 року, укладений між ПАТ " Банк " Фінанси га Кредит" та ОСОБА_3

Позивач з рішенням суду не погодились і оскаржили його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просять скасувати рішення суду першої інстанції та

постановити нове рішення, яким позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 задовольнити. Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи, неправильно застосовані норми матеріального права.

Апелянт зазначає, що Договором поруки від 17 березня 2008 року сторони обумовили, що дія даного договору припиняється з моменту припинення зобов'язань позичальника перед кредитором за кредитним договором (п.5.1 договору); дія даного договору також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання терміну виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явив позову до поручителя (п. 5.1 договору).

Заявлені ОСОБА_3 вимоги, на думку апелянта, не відповідають визначеним законом способам захисту судом цивільних прав і задоволені рішенням суду необгрунтовано.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, згідно кредитного договору №7/1-2008/6 від 17 березня 2008 року вбачається, що ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" надав відповідачу ОСОБА_1 банківський кредит на суму 32500 доларів США строком до 17 березня 2028 р.

Згідно договорів поруки № ФД- 7, № ФД- 8 від 17 березня 2008 рок/ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є поручителями.

Згідно Договору про внесення змін №1 до Кредитного договору № 7/1-2008/6 з 28 березня 2008 р. відсоткова ставка становить 8,00 процентів річних. З 12 червня 2009 року відповідно до Договору про внесення змін №2 до кредитного договору № 7/1-2008/6 відсоткова ставка збільшена і становить 15,5 процентів річних до моменту фактичного погашення кредиту.

Всупереч вимогам пунктів 4.4. та 5.1 Договору поруки № ФД - 7, де зазначено, що внесення змін і доповнень у Кредитний договір, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності Поручителя не допускається без узгодження з Поручителем. Суд встановив, що порушення банком зазначених умов договоре потягнуло його припинення.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта стосовно порушення судом першої інстанції норм матеріального права при ухваленні рішення Є безпідставними, оскільки суд вірно з»ясував всі обставини справи та послався на ч. 1 ст. 559 ЦК України, де встановлено, що порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Договорами про внесення змін №1 та №2 від 28 березня 2008 року та 12 червня 2009 року відповідно, збільшено процентну ставку за користування кредитними ресурсами за кредитним договором від 17 березня 2008 року.

Договори про внесення змін підписані ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" та ОСОБА_1 З поручителем ОСОБА_3 не узгоджувались зміни розміру зобов'язання, внаслідок чого було збільшено обсяг його відповідальності, а тому суд дійшов вірного висновку, припинивши зобов'язання за договору поруки і таким чином захистив права ОСОБА_3О

Як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції з боку банку не надано доказів узгодження з поручителем ОСОБА_3 підвищення

процентної ставки по кредиту, копії договорів про внесення змін до кредитного договору від 17 березня 2008 року для ознайомлення ОСОБА_3 також не надавались.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Виходячи з зазначеного колегія суддів вважає, що апелянт не довів порушення судом норм матеріального права при ухваленні рішення.

Згідно з вимогами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені всі обставини справи, виконано вимоги матеріального та процесуального права, а тому згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції в даній справі залишити без змін.

Керуючись ст. 308, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: