Справа №2-2-1467/10 13.10.2010 13.10.2010 13.10.2010
Провадження №22ц-7764/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Буренкової К.О.,

суддів Кушнірової Т.Б., Самчишиної Н.В.,

при секретарі судового засідання Шпонарській О.Ю.,

за участю позивача та представника відповідачів - ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2010 р., ухвалене за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення у квартиру,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2009 р. ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення у квартиру.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить ј частина квартири АДРЕСА_1, яка складається із трьох ізольованих жилих кімнат. Співвласниками ѕ частини цієї квартири є ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_7 Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2009 р. між сторонами визначено порядок користування цією квартирою, а саме: в його користування виділена кімната (літ. 5) жилою площею 11 кв. м.; відповідачів жила кімната (літ. 4) площею 15, кв. з балконом і жила кімната (літ. 6) площею 12,4 кв. м; кухня, вбиральня, коридор, ванна кімната залишені в його та відповідачів в спільному користуванні.

Посилаючись на те, що відповідачі перешкоджають йому користуватися цим жилим приміщенням, позивач в уточненому позові просив суд про вселення в кімнату (літ.5) площею 11,0 кв. м в цій квартирі.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2010 р. постановлено вселити ОСОБА_6 у кімнату літ. «5» площею 11 кв. м квартири АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі відповідачі просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог. Відповідачі посилаються на те, що при ухваленні рішення суд не взяв до уваги, що ј частина спірного жилого приміщення була передана у власність позивача у порядку виконання судового рішення з порушенням закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити із наступних підстав.

Згідно 150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтею 391 ЦК передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 належить на праві спільної часткової власності ѕ частини 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1. На підставі нотаріального свідоцтва про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу від 31 серпня 2006 р. ОСОБА_6 є співвласником ј частини даної квартири.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2009 р. визначено порядок користування спірною квартирою, відповідно до якого у користування ОСОБА_6 виділена жила кімната площею 11,0 кв. м., а в користування відповідачів жилу кімнату (літ. 4) площею 15, кв. з балконом і жилу кімнату (літ. 6) площею 12,4 кв. м, а кухню, вбиральню, ванну кімнату залишено в спільному користуванні.

Проте відповідачі перешкоджають позивачу користуватися спірною квартирою.

Встановивши наведені обставини, суд на підставі ст. 391 ЦК, ст. 150 ЖК прийшов до вірного висновку про вселення позивача у жилу кімнату (літ. 5) площею 11,0 кв. квартири АДРЕСА_3.

Доводи апеляційної скарги про незаконність вселення позивача у кімнату (літ. 5) площею 11,0 кв. м даної квартири безпідставні, оскільки вони зводяться до оспорювання набуття позивачем права власності на ј частину цього майна, що предметом розгляду в даній справі не являється.

За таких обставин колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки воно ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2010 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але на протязі 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий Судді