Справа №22-1111/10 Головуючий у 1-й інстанції Гулид Р.М.
Категорія: 44 Доповідач в апел. Інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Шандри М.М., Гончарук Л.Я.

при секретарі: Гарванко М.М.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_3

та адвоката ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 15 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третьої особи органу опіки та піклування Перемишлянської райдержадміністрації про усунення перешкод у користуванні будинковолодінням та встановлення порядку користування житловим будинком,

ВСТАНОВИЛА: Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 15 грудня 2009 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в с. Коросно по вул. Нова Бічна, 40 Перемишлянського району Львівської області. Залишено в користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житлові приміщення під літерами 1-7 /12,9 м7 і 1-8 /21,3 кв.м.

Приміщення кухні 1-5, ванни 1-3, туалету 1-4, коридорів 1-2 та 1-6 та сходової клітки залишено в спільному користуванні сторін. Зобов'язано відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за власний кошт демонтувати двері між житловими приміщеннями 1-8 та 1-9, розмістивши їх між кімнатами під літерами 1-9 та 1-10, а дверний отвір в стіні між кімнатами 1-8 та 1-9 замурувати та поштукатурити. В частині вимог позивачів по демонтажу дверей між приміщеннями під літерами 1-1 і 1-2. відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_5 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі покликається на те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачі лише мають право на проживання в будинку, а позивач і його неповнолітній син є власниками будинку, тобто мають право володіння, користування і розпорядження належним їм майном. Суд виділив відповідачам додатково, з власної ініціативи ще і житлове приміщення під літерою 1-8 плошею 21,3 кв.м, про яке в позовній заяві не зазначено. А враховуючи, що зустрічного позову від відповідачів по даній цивільній справі не було, а тому було порушено принципи рівності і змагальності сторін судового процесу. Просить рішення скасувати, та ухвалити нове, яким задоволити позов в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Встановлено, що позивачі звернулися з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні будинковолодіння та встановлення порядку користування житловим будинком.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що даний будинок належить їм на праві спільної часткової власності, а саме 1/2 частину ОСОБА_2 набув на підставі свідоцтва про спадщину після смерті матері, а іншу 1/2 ОСОБА_6 отримав в дарунок від відповідача ОСОБА_2, який залишив за собою право пожиттєво проживати та користуватись разом з членами своєї сім'ї подарованою ним часткою житлового будинку. Незважаючи на чітко визначені умови проживання в договорі дарування, відповідачі зайняли фактично весь будинок, самовільно встановили двері, перекривши іншим мешканцям доступ до кухні, змушують позивачів заходити у будинок через гараж, що унеможливило проживання в ньому, тому позивачі були змушені винайняти квартиру, при цьому вклавши в облаштування будинку значні кошти.

Суд, задовольняючи позов частково, виходив з того, що виділення відповідачам в користування лише приміщення під літерам 1-7, площею 12,9 кв.м. суперечить житловому законодавству та договору дарування.

Суд вказав, що відповідно до договору дарування дарувальник залишає за собою по життєве право проживати та користуватись йому частиною будинковолодіння, а саме 41,1м житлової площі, або 94м" загальної площі з частиною сараю та літньої кухні, під літерами «Б» і «В». Однак як користуватись сторонам сараєм та літньою кухнею не вирішив.

Також оспорюваним рішенням по даній справі не вирішено питання про те якими приміщеннями мають користуватись позивачі.

Суд вирішив зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за власний кошт демонтувати двері між житловими приміщеннями 1-8 та 1-9, розмістивши їх між кімнатами під літерами 1-9 та 1-10, а дверний отвір в стіні між кімнатами 1-8 та 1-9 замурувати та поштукатурити.

Суд також вказав, що вважає за можливе та доцільне визначити для проживання відповідачів приміщення під літерами 1-7 площею 12,9 м2, яке переобладнується ними під кухню.

При цьому суд не врахував, що відповідно до вимог ст.152 Житлового Кодексу України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради.

Такої згоди в матеріалах справи немає та вбачається, що суд цього не досліджував.

Жодних обставин щодо технічної можливості переобладнань цих приміщень суд також не досліджував.

Суд також вирішив зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Однак вказані особи не приймали участі в справі. ОСОБА_5 їх інтереси не представляв, а томусуд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

За таких обставин, при розгляді цивільної справи, суду слід було вирішити питання про залучення до справи ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оскільки судом було вирішено питання про їх права та обов'язки.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Оскільки судом першої інстанції допущено порушення процесуального права, що є безумовною підставою для скасування рішення суду і передачі справи на новий судовий розгляд, колегія судів приходить до висновку про скасування рішення суду та передачу справи на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи суду першої інстанції слід повно, всебічно і об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, та ухвалити обґрунтоване і законне рішення.

Керуючись ст. 303, ч.1 п.5 ст.307, ч. 1 п. 4 ст. 311, ч. 1 п. 2 ст. 314, ст. 315, ст.317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 15 грудня 2009 року скасувати, а справу направити на новий розгляд в той же суд іншим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: