Справа №22-ц-4771/10 Суддя-доповідач - Ведмедь
УХВАЛА

30 листопада 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Гагіна М.В.,

суддів - Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Сумській області

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2010 року

у справі за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Охтирка Сумської області до ОСОБА_1, територіального управління Держгірпромнагляду по Сумській області, ОСОБА_2,

про визнання актів недійсними,

встановила: Позивач звернувся до суду з позовом, свої вимоги мотивує тим, що 05 грудня 2009 року о 15 годині ЗО хвилин в квадраті 54 Державного підприємства Охтирське лісове господарство з ОСОБА_3, який працював в інтересах приватного підприємця ОСОБА_2, стався нещасний випадок. Під час розслідування даного нещасного випадку було встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було укладено трудової угоди, однак незважаючи на це комісією по розслідуванню нещасного випадку було складено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, що і стало причиною для звернення до суду.

З цих підстав просив визнати недійсним акт за формою Н-5 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05 грудня 2009 року у суб'єкта підприємницької діяльності, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та визнати недійсним акт за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, що стався з ОСОБА_1, затверджені 05 березня 2010 року ТУ Держгірпромнагляду по Сумській області.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2010 року задоволено позовні вимоги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Охтирка Сумської області.

Визнано недійсним акт за формою Н-5 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05 грудня 2009 року о 15 годині 30 хвилин у суб'єкта підприємницької діяльності, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 зареєстрованого 05 березня 2010 року Територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Сумській області.

Визнано недійсним акт за формою Н-1 №1 про нещасний випадок, пов'язаний з ніробництвом, що стався з ОСОБА_1, затверджений 05 березня 2010 року Територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Сумській області.

Управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці

а гірничого нагляду по Сумській області з рішенням суду не погодились і оскаржили

юго в апеляційному порядку, просять рішення суду першої інстанції скасувати і

хвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог відділення

виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Охтирка Сумської області.

Апелянт вважає рішення незаконним з тих підстав, що Фонд вийшов за межі наданих йому повноважень, оскаржуючи до суду акти про нещасні випадки на виробництві. Суб'єктами судового оскарження актів про нещасні випадки згідно з вимогами п. 59 Порядку розслідування й ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2004 року №1112 визначені роботодавець, потерпілий, члени його сім'ї, особа яка представляє його інтереси.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Суд першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, повно і всебічно встановив обставини справи, дослідив всі наявні докази в справі та відповідно до ст. 212 ЦПК України дав їм належну правову оцінку, а тому дійшов вірного висновку, задовольнивши позовні вимоги відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, визнавши недійсними акт Н-5 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05 грудня 2010 року в 15 год. 30 хв. та акт №1 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджений начальником ТУ Держгірпромнагляду по Сумській області 05 березня 2010 року.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 грудня 2009 року за усною домовленістю з ОСОБА_2 ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в квадраті 54 Державного підприємства Охтирське лісове господарство о 15 годині 30 хвилин, виконували роботи по заготівлі та вантажу сировини, а саме розкряжовували лежачі сухі дерева, зносили їх та навантажували на автомобіль. Під час такого розкряжовування дерев ОСОБА_6 помітив поруч стояче сухостійне дерево та нікого не повідомивши про свої наміри підпиляв дерево і почав його звалювати, в цей час ОСОБА_1 знаходився неподалік та був травмований верхівкою дерева.

За наслідками вказаної події 05 березня 2010 року комісією із спеціального розслідування нещасного випадку складено акт за формою Н-5 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05 грудня 2009 року о 15 годині 30 хвилин у суб'єкта господарської діяльності, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та акт № 1 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (а.с.5-7).

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 був фактично допущений до роботи приватним підприємцем ОСОБА_2 і нещасний випадок стався з потерпілим під час виконання ним трудових обов'язків колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та діючому законодавстві.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 займався підприємницькою діяльністю по лісопильному та стругальному виробництву і час від часу в міру потреб наймав людей для виконання певних робіт по заготівлі сировини. З жодним із найманих працівників, які працювали на таких роботах, підприємець не укладав трудових угод, трудові книжки та інші документи, необхідні для оформлення трудових відносин між сторонами підприємцю не передавались, потерпілий також з заявою про прийняття його на роботу до ОСОБА_2 не звертався.

Підприємець не відраховував внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві він. у нього також були відсутні табелі обліку робочого часу, відомості про нарахування заробітної плати, що свідчить про те, що роботи виконувались без сплати податків в державний бюджет, журнал про проведення інструктажу по техниці безпеки не вівся.

Відсутність трудових відносин між сторонами та систематичні порушення ним трудового законодавства підтверджується результатами перевірки додержання законодавства про працю суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, що здійснена територіальною державною інспекцією праці у Сумській області (а.с.20).

З урахуванням відсутності встановленого факту трудових відносин, суд дійшов висновку про те, що травма яка сталася з ОСОБА_1 не пов'язана з виробництвом, сталася не на робочому місці та не при виконанні ним своїх трудових обов'язків, а тому достатньо підстав для скасування складених актів про нещасний випадок на виробництві.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що нещасний випадок, який стався з потерпілим ОСОБА_7 не пов'язаний з виробництвом, а тому акт за формою Н-5 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05 грудня 2009 року о 15 годині 30 хвилин у суб'єкта господарської діяльності, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та акт № 1 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, складені комісією із спеціального розслідування нещасного випадку та затверджені начальником ТУ Держгірпромнагляду по Сумській області 05 березня 2010 року є недійсними.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Виходячи з зазначеного колегія суддів вважає, що апелянт не довів порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені всі обставини справи, виконано вимоги матеріального та процесуального права, а тому згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції в даній справі залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Сумській області відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: