№ 2-702/2010 рік
19 квітня 2010 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Россолова В.В.,
за участю секретаря судового засідання Онацької В.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні на задоволенні позову наполягали в повному обсязі, в звязку з визнанням відповідачем позову, вважали за можливе ухвалити рішення при попередньому судовому засіданні.
Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, погодився з розрахунком заборгованості. Також не заперечував сплатити на користь позивача понесені ним витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді, судового збору та витрати на правову допомогу.
Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, сума інфляційних нарахувань та 3 % річних від простроченої суми боргу за період з 26 червня 2009 року по 26 лютого 2010 року становить 1593 грн. 00 коп. та 607 грн. 43 коп. відповідно /а.с. 5, 6/.
З вищенаведеного вбачається, що визнання відповідачем ОСОБА_2 ґрунтується на законі та не порушує прав сторін, в звязку з чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені та документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 322 грн. 43 коп., 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 4000 грн. витрат на оплату правової допомоги.
Керуючись ст.ст. 548, 549, 551, 623, 629, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 169, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 607 (шістсот сім) грн. 43 коп..
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 322 (триста двадцять дві) грн. 43 коп. сплаченого судового збору та 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: