Справа №2-509/10 05.05.2010 05.05.2010 05.05.2010
Провадження №22ц-2288/10 Справа №22ц-2288/10 Суддя по 1-й інстанції Тихонова Н.С.
Категорія 41 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої Паліюка В.П.,

суддів Славгородської Н.П., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2,

за участю ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4 , представника ТОВ «Никонджитбудсервіс» ОСОБА_5.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ТОВ «Никонджитбудсервіс» і ОСОБА_6

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2010 р., ухвалене за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Никонджитбудсервіс» про вселення і за позовом ТОВ «Никонджитбудсервіс» до ОСОБА_3 про розірвання договору найму жилого приміщення, виселення, про визнання її з неповнолітньою дитиною такими, що втратили право користування жилим приміщенням, стягнення заборгованості за користування гуртожитком,

в с т а н о в и л а :

В січні 2009 р. ОСОБА_3 звернулася з позовом до ТОВ «Никонджитбудсервіс» про вселення в гуртожиток.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що разом з неповнолітньою дочкою з 1999 р. проживала та прописана у кімнаті №426 гуртожитку, розташованого у будинку №128 по вул. Космонавтів м. Миколаєві, який належить ТОВ «Никонджитбудсервіс».

З вересня 2006 р. вона з поважних причин була відсутня у вказаному жилому приміщенні. Скориставшись її вимушеною відсутністю, працівники ТОВ «Никонджитбудсервіс» вселили в зазначену кімнату іншу особу, незважаючи на те, що в кімнаті знаходиться її майно.

Посилаючись на наведені обставини, а також на те, що боргу за комунальні послуги та по оплаті гуртожитку вона немає, позивачка просила вселити її з неповнолітньою дочкою в кімнату №426 гуртожитку.

В березні 2009 р. ТОВ «Никонджитбудсервіс» звернулося із позовом до ОСОБА_3 про виселення її із кімнати №426 даного гуртожитку, розірвання договору найму цієї кімнати та стягнення 3773 грн. заборгованості по оплаті за проживання у гуртожитку. Як на підставу своїх вимог представник ТОВ «Никонджитбудсервіс» посилався на те, що ОСОБА_3 з вересня 2006 р. в гуртожитку не проживає, здає її по найму іншим особам, плату за користування гуртожитком не сплачує.

При розгляді справи представник ТОВ «Никонджитбудсервіс» звернувся з уточненою позовною заявою, в якій, посилаючись на наведені обставини, а також положення статей 71, 72 ЖК просив суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірною кімнатою гуртожитку, зняти її з реєстрації, стягнути з її 3262 грн. заборгованості за користування гуртожитком, витрати на оплату юридичної допомоги і судові витрати.

Ухвалою суду першої інстанції зазначені позовні вимоги сторін обєднано в одне провадження.

Ухвалою суду від 22 лютого 2010 р. до участі у справі як третю особу залучено ОСОБА_5

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2010 р. первісний позов ОСОБА_3 задоволено.

Постановлено вселити ОСОБА_3 з неповнолітньою дочкою ОСОБА_7 у кімнату №426 гуртожитку, розташованого у будинку №128 по вул. Космонавтів у м. Миколаєві.

amily:Times New Roman;tag3:12pt;"> Позов ТОВ «Никонджитбудсервіс» задоволено частково.

Стягнуто на користь ТОВ «Никонджитбудсервіс» з ОСОБА_3 3262 грн. заборгованості за проживання у гуртожитку.

В задоволенні позовних вимог щодо розірвання договору найму жилого приміщення, виселенні, усунення перешкод в користуванні гуртожитком відмовлено.

Стягнуто на користь ТОВ «Никонджитбудсервіс» з ОСОБА_3 51 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Никонджитбудсервіс» просить рішення суду скасувати як незаконне, а справу повернути на новий судовий розгляд. Він посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суперечать наявним у ній доказам.

ОСОБА_5 звернувся із заявою про приєднання до апеляційної скарги, в якій зазначив, що оскаржуваним рішенням суду порушено його житлові права, так як спірна кімната надана йому для проживання на підставі договору найму у звязку з трудовими відносинами з ТОВ «Никонджитбудсервіс».

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача ОСОБА_3, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення скасуванню з поверненням справи на новий розгляд із наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд керувався тим, що її житлові права підлягають захисту шляхом вселення в спірну кімнату гуртожитку разом з неповнолітньою дитиною, оскільки відповідач чинить їм перешкоди в користуванні цим жилим приміщенням, уклавши договір найму з іншими особами.

Проте такого висновку суд дійшов з порушенням вимог процесуального права.

Судом встановлено, що з 1999 р. ОСОБА_3 прописана у кімнаті №426 гуртожитку, розташованого у будинку №128 по вул.. Космонавтів у м. Миколаєві. Згідно довідки Миколаївського БТІ від 20 жовтня 2009 р. власником цієї кімнати є ТОВ «Никонджитбудсервіс» . В травні 2003 р. між позивачкою та ТОВ «Никонджитбудсервіс» укладено договір користування кімнатою №426 гуртожитку.

Разом з тим на а.с. 101 є договір, за умовами якого ТОВ «Никонджитбудсервіс» передав спірну кімнату №426 з 2 березня 2009 р. в оренду ОСОБА_5 на період його трудових відносин з цим підприємством.

Вирішуючи вимоги ОСОБА_3, суд не звернув належної уваги на зазначені обставини і всупереч вимогам ст. 33 ЦПК не залучив ОСОБА_5 до участі у справі як співвідповідача за даним позовом, чим позбавив його можливості скористатися процесуальними правами, передбаченими ст. 27 ЦПК, а ОСОБА_3 з неповнолітньою дитиною вселив в зайняте жиле приміщення, що суперечить нормам житлового законодавства.

Відповідно до частин 1 і 2 ст.11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Із матеріалів справи вбачається, що в березні 2009 р. ТОВ «Никонджитбудсервіс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору найму кімнати в гуртожитку, виселення із цього приміщення з підстав, передбачених ст.71 ЖК, статей 823, 825 ЦК та стягнення заборгованості за користування гуртожитком.

При розгляді справи ТОВ «Никонджитбудсервіс» звернувся з уточненою позовною заявою, в якій, посилаючись на положення статей 815, 825 ЦК і ст. 71 ЖК, тобто із підстав заявлених в попередньому позові, просив визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування спірною кімнатою гуртожитку та стягнути заборгованість за користування кімнатою.

В порушення вимог ст. ст. 11, 130, 214 ЦПК суд не звернув належної уваги на зміст позовних вимог ТОВ «Никонджитбудсервіс» і відмовив у виселенні ОСОБА_3, посилаючись на ст. ст.125, 132 ЖК, тоді як вимоги про виселення з таких підстав не заявлялися і ці обставини судом не перевірялися.

Крім цього, відмовляючи ТОВ «Никонджитбутсервіс» в задоволенні вимог про визнання ОСОБА_3 такою що втратила право користування кімнатою в гуртожитку, суд посилався на те, що позивачем на підтвердження цих вимог надані акти про не проживання останньої, які є неналежними доказами.

Разом з тим, суд не навів в рішенні доказів, які свідчать про поважність причин відсутності ОСОБА_3 у спірній квартирі понад строки, передбачені ст. ст.71, 72 ЖК, а також в порушення ст. 212 ЦПК не дав правової оцінки постанові прокуратури Ленінського району ;м. Миколаєва від 31 жовтня 2008 р., якою встановлено факт не проживання останньої в кімнаті гуртожитку.

За таких обставин оскаржуване рішення підлягає скасуванню в повному обсязі із переданням справи в порядку п.4 ч.1 ст.311 ЦПК на новий розгляд.

Стягуючи на користь ТОВ «Никонджитбудсервіс» з ОСОБА_3 3262 грн. заборгованості по комунальним платежам, суд не перевірив її розмір, період, за який вона визначена, та чому він вважав, що наведена сума ставить заборгованість по комунальним платежам, а не борг за користування гуртожитком, оскільки ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції вказувала на те, що комунальні послуги вона сплачувала будинковому комітету «Легенда», на підтвердження чого надала квитанції.

При новому розгляді суду необхідно звернути увагу на наведене, обговорити питання про залучення до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_5, якому спірна кімната надана в оренду; уточнити позовні вимоги ТОВ «Ніконджитбудсервіс», у тому числі і щодо виду, періоду та розміру заборгованості ОСОБА_3 за користування спірною кімнатою; перевірити доводи та заперечення сторін і вирішити спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307,311, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Никонджитбудсервіс» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2010 р. скасувати, а справу повернути на новий розгляд до того ж суду, але іншому судді.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий Судді