Справа № 2-180/10
Провадження № 2-180/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю адвоката ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, з подальшими уточненнями, про визнання за нею права власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка є спільним майном подружжя.

В судовому засіданні в обгрунтування своїх вимог позивач пояснила, що з 12 лютого 2000 року до 29 вересня 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 30 березня 2000 року, відразу після одруження за спільні весільні кошти сторонами було придбано квартиру за адресою: м. Львів-Винники, вул. Кільцева, 3/31. Проте, в договорі купівлі-продажу та реєстраційному посвідченні зазначено відповідно покупцем та власником відповідача ОСОБА_3 В квартирі зареєстровані сторони та їх син, хоча на даний час позивач з сином фактично не проживають в спірній квартирі, оскільки ОСОБА_3 чинить їм перешкоди в цьому. Також зазначила, що пояснення відповідача про те, що його батько чи то позичив, чи подарував йому грошові кошти не відповідають дійсності, про такі обставини ОСОБА_3 її не повідомляв та учасником таких правовідносин вона особисто не була, тому вважає його заперечення надуманими з метою позбавити дитину частки в майні, яке також належить і матері. Враховуючи, що нерухоме майно придбане подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю та при поділі майна їх частки визнаються рівними, просить визнати за нею право власності ? частку квартири.

Відповідач в судове засідання 23.06.2010 року не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, надіслав заяву про відкладення розгляду справи, не навівши жодних поважних причин своєї неявки та не надавши належних доказів. При цьому суд звертає увагу, що розгляд справи неодноразово відкладався у звязку з його неявкою без поважних причин. На листи суду та судові повістки відповідач не реагував, що суд розцінює як недобросовісне користування процесуальними правами та невиконання процесуальних обовязків.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість завершення розгляду справи за відсутності відповідача, а також суд приймає до уваги його пояснення дані в попередніх засіданнях, які, як вбачається з матеріалів справи, є певною мірою суперечливими. Так, первинні пояснення полягали в тому, що грошові кошти на купівлю спірної квартири відповідач позичив в свого батька ОСОБА_5, який продав свою квартиру, і він займався оформленням документів. При цьому, житло було знайдене в грудні 1999 року і усна домовленість щодо продажу-купівлі даної квартири була здійснена в січні 2000 року, тобто до одруження сторін. Враховуючи, що квартира, 31 на вул. Кільцевій, 3 у м. Львів-Винники придбана за кошти, які належали йому особисто, то це майно належить йому на праві особистої власності. 16 вересня 2009 року відповідач представив в судове засідання копію договору дарування грошей від 15.03.2000 року та копію розписки про отримання ОСОБА_3 від свого батька в дар грошові кошти в сумі 20 000 грн., внаслідок чого відповідач змінив свої пояснення та вказав, що гроші на придбання спірної квартири були йому подаровані батьком, а тому все майно належить йому особисто. Вважає, що відповідач не вправі претендувати на квартиру, тому просить в позові відмовити.

Представник третьої особи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. Враховуючи наведене, достатність матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 12 лютого 2000 року у Журавнівській селищній раді Жидачівського району Львівської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 04 (а.с.7).

Згідно з рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 29.09.2008 року (а.с.123) шлюб між сторонами розірвано.

За час перебування у зареєстрованому шлюбі, сторонами набуто квартиру АДРЕСА_2, що стверджується договором купівлі-продажу від 30 березня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6, та реєстраційним посвідченням виданим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 17 квітня 2000 року (а.с.116,117). Квартиру зареєстровано на ім»я відповідача ОСОБА_3

Згідно довідки про склад сім»ї та прописку від 12.02.08р. (а.с.5) в зазначеній квартирі зареєстровані сторони та їх син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Суд вважає помилковим покликання позивача на норми Сімейного Кодексу України при вирішенні спору, оскільки нерухоме майно придбане до набрання чинності СК України, тому при розгляді даної справи слід застосовувати положення Кодексу про шлюб та сім»ю України, чинним на той час.

У відповідності до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно, і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

У відповідності до ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Рівність часток учасників спільної сумісної власності випливає також із змісту ст. 112 ЦК України у ред. 1963 року, ч.2 ст.372 ЦК України, ч.3 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20.

При цьому суд приймає до уваги пояснення позивача, що нерухоме майно було придбане сторонами відразу після одруження за спільні весільні грошові кошти. Всупереч вимог ст. 60 ЦПК України відповідачем не доведено протилежного, не надано належних і допустимих доказів того, що квартира є його особистою власністю, належала йому до одруження, чи вказане майно одержане в дар або в порядку спадкування. Не заслуговує на увагу пояснення ОСОБА_5 про те, що квартира придбана за кошти подаровані батьком. Відповідачем не доведено, що він отримував кошти в дар і саме на ці гроші придбав спірне майно. Натомість, рішенням суду від 25.12.09р. встановлено, що договір дарування від 15.03.2000р. (а.с.66,67,121-122), всупереч вимог ч.1 ст. 244 ЦК УРСР 1963 року, нотаріально не посвідчувався і договором встановлено обовязок обдарованого, що суперечить загальним засадам такого правочину, який за своєю природою є безоплатним.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що квартира АДРЕСА_3 є спільним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і належить їм на праві спільної сумісної власності у рівних частках по ? частині квартири.

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та підставними, тому за ОСОБА_2, враховуючи зміну її прізвища на час розгляду справи (а.с.118), слід визнати право на ? частку квартири АДРЕСА_1. Враховуючи, що право власності на квартиру в цілому зареєстроване на відповідача, та з метою належного оформлення права власності на нерухоме майно в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», слід припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідача.

Керуючись ст.ст.10,60,61,88,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 22, 28, 29 Кодексу про шлюб та сімю України, ст.ст. 11, 15, 16, 372 ЦК України, ст. 112 ЦК України у ред. 1963 року, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, припинивши право власності на цю частку квартири ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 81 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі у десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя: Леньо С. І.