Перемишлянський районний суд Львівської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2010 року Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського М.О.

при секретарі Вовк О.С.,

з участю: позивачів та їх адвоката ОСОБА_1, відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні підвальним приміщенням,-

в с т а н о в и в :

17.09.2009р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні підвалом. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що являються співвласниками частини житлового будинку в с.Білка Перемишлянського будинку, інша частина якого належить відповідачам. Ухвалою та рішенням судів за 1994 та 1995 роки між ними та відповідачами проведено розподіл даного житлового будинку, а також за ними визнано право власності на підвал, який знаходиться в будинку. Але впродовж останніх 4-х місяців відповідачі чинять їм перешкоди в користуванні підвалом шляхом висловлювання погроз викинути з підвалу зібраний урожай картоплі , залиття підвалу водою, самовільного проникнення в підвал, та інші дії. Просять суд зобов»язати відповідачі не чинити перешкод в користуванні належним їм підвалом.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та дали пояснення, аналогічні мотивам позовної заяви. Пояснили, що з 1995 року являються власниками підвалу, єдиний вхід в який з належної їм частини будинку. Підвал невеликих розмірів, в якому вони зберігають картоплю, консерванти. З серпня 2009р. відповідачі періодично чинили їм перешкоди в користуванні підвалом, а саме: самовільно проникали в підвал та розкидали в ньому картоплю та консерванти, наливали в підвал воду, без дозволу засипали свою картоплю та закидали люк камінням. Після того, як вони звернулися в суд з даним позовом, відповідачі перестали їм чинити перешкоди в користуванні підвалом, не чинять таких в даний час, і в даний час перешкод в користуванні підвалом у них не існує.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали та подали заперечення на позов. Зазначають, що права власності на спірний підвал не мають. Раніше, за згодою з позивачами, спільно з ними постійно користувалися даним підвалом. Тому вважають, що мають право користування підвалом і в даний час. З весни 2009р. позивачі їх не впускають в підвал, а тому з того часу в підвал вони не ходять, підвал водою не заливали та не чинили і не чинять на даний час будь-яких перешкод позивачам.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно рішення Перемишлянського районного суду від 06.04.1995 року, за позивачами по даній справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано право власності на підвал, що знаходиться в житловому будинку с.Білка.

Згідно технічного паспорту, виданого на частину житлового будинку, належну позивачам, до даної частини будинку належить також підвал загальною площею 8,2 кв.м.

Копіями наданих суду будинкових книг підтверджується, що на кожну із частин будинку, належних позивачам та відповідачам, заведені окремі будинкові книги, в яких значиться реєстрація двох окремих сімей.

Згідно повідомлення з Перемишлянського РВ ГУМВСУ у Львівській області за №5892 від 5 вересня 2009 року, відповідачам по даній справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за вчинення неправомірних дій по відношенню до позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, винесено офіційне попередження.

2.

Із встановленого слідує, що житловий будинок в с.Білка, в якому проживають позивачі та відповідачі, поділений на дві незалежні частини, і до частини будинку, в якій проживають позивачі, відноситься належний їм на праві власності підвал площею 8,2 кв.м.

В серпні-вересні 2009 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 чинили позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоди в користуванні підвалом, за що до відповідачів працівниками міліції були застосовані заходи реагування шляхом винесенні офіційного попередження. На час прийняття рішення по справі такі перешкоди зі сторони відповідачів не чиняться, і таких перешкод не існує на даний час.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтями 1, 3 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, і що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З цих підстав суд приходить до висновку, що на час подачі позову права позивачів на вільне володіння, користування та розпорядження належним їм майном - підвалом, були порушені. Але на момент прийняття рішення по справі таких порушень не існує, а тому в заявленому позові слід відмовити.

Керуючись ст.319 ЦК України, ст.ст.1,3,57,60, 209, 212, 213, 215, 218,292,294 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні належним позивачам підвалом, який знаходиться під житловим будинком в с.Білка Перемишлянського району Львівської області відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кіпчарський М.О.