Ленінський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2-6295/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2010 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю представника позивача-Потапова Р.В., представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа - КП «ОСОБА_3 міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на самочинно переобладнанні приміщення домоволодіння , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі -Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради, третя особа - КП «ОСОБА_3 міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на самочинно переобладнанні приміщення домоволодіння. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником домоволодіння № 70-а по вул.. Мукачівській в м. Дніпропетровську, що підтверджується свідоцтвом про право власності ВМВ № 495667, виданого Другою ОСОБА_3 нотаріальною конторою 10 січня 2009року та свідоцтвом про право на спадщину ВМВ № 495668, виданого Другою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою 10 січня 2009року. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці виділеній під забудову, що підтверджується довідкою про землекористування, яка видана Управлінням головного архітектора м. Дніпропетровська від 02.12.1952р. Зазначене домоволодіння складається із житлового будинку А-1, та господарських будівель та споруд. На момент збудування вказаний житловий будинок А-1 мав загальну площу 88, 6 кв.м., житлову площу -18. 1 кв.м. Позивач за час проживання в вказаному домоволодінні на земельній ділянці збудувала сарай і літню кухню, які були зареєстровані у встановленому законом порядку. В 1978 році ОСОБА_4 - син позивача, який постійно проживає в зазначеному домоволодінні придбав у власність легковий автомобіль, у зв язку з чим вказаний сарай було самовільно переобладнано під гараж «Г». Також позивач зазначила, що в даному домоволодінні проживала з 1952 року разом з чоловіком - ОСОБА_5, який помер 18 серпня 1990року. Після його смерті в 1990 ропі для зручності пересування в помешканні було самовільно переобладнано літню кухню в прибудову А1-1 площею 19, 3 кв. м. шляхом встановлення дверей в спільній з будинком А-1 стіні. Також без належного дозволу в житловому будинку А-1 переобладнано з нежитлового в житлове приміщення 1-8 площею 10, 8 кв.м., та в прибудові А2-1 нежитлове приміщення 1-4 площею 5, 1кв.м. в житлове приміщення площею 7, 4 кв.м. Під час вказаних переобладнань загальна площа будинку була збільшена до 103, 6 кв.м., житлова площа збільшена до 36, 3 кв.м. Для встановлення відповідності проведеного переобладнання звернулася з заявою до ОСОБА_3 торгівельної - промислової палати, де відповідно до висновку спеціаліста вказані самовільно виконані переобладнання підлягають узаконенню, без введення в експлуатацію. У звязку з чим Позивач просить визнати за нею права власності на капітальній гараж «Г», прибудову А1-1. житлове приміщення 1-8 в житловому будинку А-1, та нежитлове приміщення 1-4 в прибудові А2-1. що розташовані на території належного їй домоволодіння № 70-А по вул. Мукачівській в м. Дніпропетровську без подальшого введення в експлуатацію, та зобовязати КП «ОСОБА_3 міжміське бюро технічної інвентаризації» провести реєстрацію права власності.

У судовому засіданні представник Позивача підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради заперечувала проти задоволення

позову.

Представник третьої особи - КП «ОСОБА_3 міжміське бюро технічної інвентаризації» надали суду клопотання, в якому зазначили, що позовні вимоги слід розглядати за нормами різного судочинства. Вимоги, щодо зобовязання КП «ОСОБА_3 міжміське бюро технічної інвентаризації» здійснити реєстрацію слід розглядати у порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», підприємствам БТІ державою тимчасово делеговані владні повноваження стосовно проведення такої реєстрації.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Так, судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносин.

23.11.1949 р. рішенням Ленінського районного виконкому м. Дніпропетровська № 2091а ОСОБА_5 було відведено земельну ділянку, розташовану за адресою по вул. Робоча, 44А ( Мукачева, 44-а) в м. Дніпропетровську під забудову, що підтверджується довідкою про землекористування, яка видана Управлінням головного архітектора м ОСОБА_3 від 02.12.1949 р. (а.с.19).

Як, вбачається з матеріалів справи, 13.08.2008 р. розпорядженням ОСОБА_3 міської ради № 1247 р. було затверджено присвоїти житловому будинку по вул. Мукачівській адресу - вул. Мукачівська, 70А ( колишні адреси - Вул. Робоча, 44А ( вул. Мукачева. 44А) (а.с.20).

Судом встановлено, що ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право власності, посвідченого 10.01.2009 року другою ОСОБА_3 державною нотаріальною контрою за ВМВ № 495667 (а.с.23), а також на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 10.01.2009 року другою ОСОБА_3 державною нотаріальною контрою за ВМВ № 495668 (а.с.21.), належить в цілому домоволодіння № 70а по вул. Мукачівській м. Дніпропетровська. Реєстрація права власності на вказане домоволодіння за Позивачем у встановленому законом порядку відбулася 16.02.2009року, про що свідчать витяги з реєстру права власності на нерухоме майно, видані в КП «ОСОБА_3 міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.22, 24).

При цьому право користування земельної ділянкою, чи оформлення права власності на останню, безпосередньо позивачем не здійснювалося.

З матеріалі справи вбачається, що в межах наданої земельної ділянки, без отримання дозволу на здійснення будівництва, було здійснено самовільне збудування та переобладнання приміщень, а саме: у 1988 р. - прибудову А1-1, у 1977 р. - гараж Г з оглядовою ямою, та відбулося самовільне переобладнання літньої кухні в прибудову А1-1 площею 19, 3 кв. м., переобладнання з нежитлового в житлове приміщення 1-8 площею 10, 8 кв.м., та в прибудові А2-1 нежитлове приміщення 1-4 площею 5, 1кв.м. - в житлове приміщення площею 7, 4 кв.м.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України у редакції від 16.01.2003 року (чинний з 01.01.2004 року), він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, його положення застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини, що склалися з приводу володіння та користування вказаним домоволодінням, продовжують існувати станом на сьогоднішній день, суд вважає за можливе застосувати положення Цивільного кодексу України у редакції від 16.01.2003 року.

Відповідно до приписів ч.І ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, лише в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до приписів ч.І ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 2 ст. 376 ЦК встановлено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до приписів «Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1035 від 09.09.2009 р. підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 5 серпня 1992 р., є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Міністерством з питань житлово-комунального господарства за погодженням з Міністерством регіонального розвитку та будівництва, і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об'єкти будівництва.

Однак, вказаний висновок, що складений бюро технічної інвентаризації за встановленою формою в матеріалах справи відсутній, та сторонами суду не наданий. За вказаних вимог чинного законодавства України, суд не може в даному випадку взяти до уваги висновки експертного дослідження № Г-1590 від 02.08.2010 року (а.с.8-11), згідно якого самовільно виконані переобладнання домоволодіння № 70а по вул. Мукачівській м. Дніпропетровське підлягають узаконенню, без введення в експлуатацію.

Також, виходячи зі змісту ч.5 ст. 376 ЦК України суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на земельній ділянці виключно на вимогу власника (користувача) земельної ділянки. Відповідно до вимог ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Однак, будь-які докази щодо державної реєстрації права користування саме за позивачем в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зазначені матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись п.4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003р., ст.ст. 376, ЦК України, ст.12. 15 Закон України «Про власність», ст.ст. 2, 10, 11,57-60,88. 130, 174,212-215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа - КП «ОСОБА_3 міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності на самочинно переобладнанні приміщення домоволодіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного, суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд міста ОСОБА_3, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сичи після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Мовчан Д.В.