ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1283/10/0408
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"16" липня 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі

Головуючого судді Сільченко В.Є.

При секретарі Алісовій Т.С

Представника позивачки ОСОБА_2

Представників відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі позовну заяву ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, про визнання дій незаконними, проведення перерахунку, стягнення заборгованості допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_5 25.02.2010 року звернулася до суду з вищеназваним позовом, та просить визнати дії Виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради щодо виплат їй, ОСОБА_5, допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі нижче встановленого прожиткового мінімуму незаконними. Стягнути з Виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради на її користь суму недоплаченої допомоги за період з 01.11.2007 року по 30.11.2008 року у розмірі 4996,75 грн. Стягнути Виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Криьому Розі ради на її користь суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. 00 коп. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог в судовому засіданні представник позивачки, яка діє на підставі довіреності від 17.12.2009 року, завіреною директором ТОВ Браво Кривбас», ОСОБА_6 зазначила, що з моменту народження сина вона перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради (надалі - Управління) та отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - на сина ОСОБА_7, який народився 18 серпня 2007 року.

Допомога їй призначена на період з 01.10.2007р. до 30.11.2008 року - на загальну суму - 1881 грн. 89 коп. тобто по 144 грн. 10 коп. щомісячно. На даний час позивачці також нараховують по 144 грн. 10 коп. щомісячно.

З розміром нарахованої та виплаченої допомоги позивачка не згодна, вважає його незаконно заниженим та таким, що підлягає перерахунку.

Також представник позивачки пояснила, що відповідач при виплаті позивачці допомоги на утримання нею дитини до трирічного віку, не взяв до уваги рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року, якими було визнано неконституційними деякі статті та пункти законів України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та «Про державний бюджет України на 2009 рік».

Вважає, що відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У судовому засідання представник позивачки підтримала позовні вимоги і просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_8, яка діє на підставі доручення, в судовому засіданні, заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх безпідставними.

ОСОБА_8 зазначила, що Управління призначало та виплачувало допомогу в розмірах, які відповідають діючому у 2007-2009 роках законодавству, а саме: у 2007 році відповідно до Постанови кабінету Міністрів України від 11.01.2007 року № 13 «Про деякі питання призначення і виплати допомоги сімям з дітьми» із змінами та доповненнями, яка затвердила Порядок призначення і виплати допомоги при народженні дитини, а з січня 2008 року виплати проводяться у розмірі, встановленому ст. 15 Закону України від 21.11.1992 року «Про держану допомогу сімям з дітьми» та п.22 Постанови Кабінету Міністрів від 27.12.2001 № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» із змінами та доповненнями, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2008 року № 57, а саме: у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року - 50%, з 01 січня 2009 року - 75 %, з 01.10.2010 року - 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше ніж 130 грн.

Порушень з боку Управління не має, тим більше, що органи праці та соціального захисту населення виступають лише як розпорядники бюджетних коштів, а порядок виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, визначається Кабінетом міністрів України, який має щорічно у проекті Державного бюджету України передбачити цільові кошти, необхідні для виплати такої допомоги.

Суд , з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, якими сторони обгрунтували свої позиції по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічних правовідносин від порушень з боку органів держаної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України від

06.12.2006року № 453 „Про передачу функцій призначення та виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам від страхувальників та робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень органам праці та соціального захисту населення зазначено, що така передача здійснюється у звязку із виплатою допомоги у 2007 році з коштів державного бюджету.

Згідно з п.З Типового положення про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2007 року № 790, основними завданнями управління є: виконання функцій головного розпорядника коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету. Відповідно до п.4 вищеназваного Положення управління відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує надання відповідно до законодавства державної допомоги сімям з дітьми, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію та інвалідам, а також інших видів державної допомоги (п.п.9).Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Державного казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням (п.п.11).

Таким чином, суд вважає, що Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної у місті ради є належним відповідачем по справі, уповноваженим державою згідно чинного законодавства на виконання функцій щодо призначення та виплати соціальної допомоги.

Встановлено, що позивачка 18.08.2007 року народила дитину - сина ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 174471, виданим 23.04.2008 року Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції (а.с.9). с

ОСОБА_5 перебуває на обліку в Управлінні та з 01.09.2007 року отримує відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як застрахована (працююча) особа, що підтверджується довідкою від 22. 12.2008 року .

Не погоджуючись з нарахованими та виплаченими сумами допомоги, позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою , в якій просила провести перерахунок суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період часу з 2007 року по 30.11.2008 року до рівня прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 2007 та 2008 роки та виплатити недоплачену суму допомоги .

Суд вважає вищеназвану відмову Управління праці та соціального захисту населення у перерахунку сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку частково протиправною, за наступними підставами.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків.

Згідно ч.І ст.15 вищезазначеного закону, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію статті 12, частини першої ст.15 та пункту 3 розділу У111 «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а згідно абзацу третього частини другої статті 56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» встановлено розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6- рп/2007 положення абзацу 3 ч.2 ст.56 та п. 14 ст.71 вищевказаного закону втратили чинність, як такі, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до ст.З Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обовязком держави.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України ограни державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.51 Конституції України передбачено, що сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до Конституції України гарантований державою рівень грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей встановлений Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Частиною 1 ст.1 цього Закону передбачено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно ст.З вказаного Закону, одним з видів державної допомоги сім'ям з дитиною є допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

З таких же підстав суд вважає за необхідне з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивачки відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог в частині застосування розмірів прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Посилання позивачки на норми Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» при розгляді даної справи, суд вважає помилковими, так як відповідно до зазначеного закону призначалася та виплачувалася допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного страхування до

01.01.2007року.

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Суд вважає, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та його положення мають вищу юридичну силу відносно інших спеціальних законів стосовно визначення розміру або порядку обчислення допомоги при народженні дитини, бо є основним та головним (окрім Конституції України) фінансовим нормативним актом розподілу доходів та видатків в країні. За цих обставин, положення цього закону яким було визначено порядок нарахування допомоги при народженні дитини, є обов'язковим для застосування та вирішення справ у суді.

Як уже зазначалося раніше, згідно до ст.15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, встановлений на 2007 рік відповідно з 01 січня 2007 року в сумі 434 грн., з 01 квітня 2007 року в сумі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року в сумі 470 грн.

Відповідачем неправомірно була призначена державна допомога, що виплачується сімям з дітьми з урахуванням положень п. 14 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які визнані неконституційним відповідно до рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп-2007 по справі 1-29/2007.

Згідно ст. 152 Конституції України Закони України, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.73 Закону України "Про Конституційний Суд України", якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

В ст.74 зазначеного Закону передбачено, що Конституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 рок № 6-рп/2007 має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, які визнані неконституційними, що передбачено у вказаному рішенні.

Тобто положення абзацу третього частини другої статті 56 та пункту 14 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня прийняття Конституційним Судом України відповідного рішення.

Таким чином, починаючи з 01.11.2007 року Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради повинно було виплачувати позивачці передбачену законодавством державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленому Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та відповідно до розмірів прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, затвердженого ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості за період з 01.11.2007 р. по 30.11.2008 р. включно складає 4996 грн. 75 коп.

Щодо розміру допомоги в 2008 році, то підпунктом 7 пункту 23 розділу II ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», внесено зміни до ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», відповідно до яких, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Із вищеназваних правових норм убачається , що для отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що перевищує мінімальний, необхідно надання документів : довідку про склад сімї та декларацію про доходи та майновий стан, яка заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї за попередні шість місяців.

Позивачем не були надані суду докази, які підтверджують її право на отримання допомоги у більшому розмірі, таким чином у задоволенні вимог ОСОБА_9 у цій частині повинно бути відмовлено.

Також суд вважає що позивачкою також не було доведено у судовому засіданні щодо спричинення їй моральної шкоди, тому у цій частині позову суд вважає доцільним відмовити у задоволені.

Крім того , Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо підвідомчості справ , повязаних із соціальними виплатами» були внесені зміни до ст.. 15 ЦПК України та виключений п.З ч. 1 ст. 18 КАС України. На підставі вищеназваного Закону, який набрав чинності з 10.03.2010 року адміністративні суди завершують розгляд справ, провадження в яких було відкрито за пунктом 3 частин першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, але оскарження прийнятий судом постанов , у разі незгоди з ними, повинно здійснюватися до апеляційного суду Дніпропетровської області, який буде проводити апеляційний розгляд в порядку цивільного судочинства. На підставі вказаних змін до законів суд вважає, з метою захисту прав позивача, при вирішенні справи в частині строків звернення до суду застосувати загальний строк позовної давності передбачений ст.. 257 ЦК України.

Керуючись Конституцією України, ст..ст. 8,16,22,23,1166,1167 ЦК України, ЗУ «Про забезпечення сімей з дітьми», 3 «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та вихованням», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ОСОБА_1 ради щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_5 заборгованості з допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_7, 18.08. ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 01.11.2007 року по 30.11.2008 року включно.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ОСОБА_1 ради провести перерахунок суми допомоги ОСОБА_5 по догляду за дитиною ОСОБА_7, 18.08. ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 01.11.2007 року по 30.11.2008 року включно з урахуванням сум, що отримані нею за цей період.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради на користь ОСОБА_5 за рахунок коштів державного бюджету України недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_7, 18.08. ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з

01.11.2007року по 30.11.2008 року включно в розмірі 4996 грн. 75 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з бюджету Дзержинського району м. Кривого Рогу на користь позивачки ОСОБА_10 понесені нею судові витрати пропорційно частині задоволених на її користь вимог в сумі 3 грн. 40 коп.

Звільнити позивача ОСОБА_5 від сплати недоплаченої суми судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рога шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 діб апеляційної скарги у тому ж порядку, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: В. Є. Сільченко