20.10.10 , ОСОБА_1
Апеляційний суд Херсонської області
Справа №22ц-7566/2010 р. Головуючий в І інстанції
Категорія: 57 ОСОБА_2
Доповідач: Капітан І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року жовтня місяця 20 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Капітан І.А.

суддів: Колісниченка А.Г.

ОСОБА_1

при секретарі: Валігурській Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 26 серпня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дітям війни,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 р. ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області (далі Управління) про поновлення пропущеного строку звернення до суду та зобовязання вчинити певні дії, вказуючи, що має право на правовий статус дітей війни та доплати до пенсії, встановленої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. У 2007-2010 роках відповідач не здійснює зазначеного перерахунку та виплати відповідного підвищення до пенсії.

Просили поновити строк звернення до суду, пропущений з поважних причин, зобовязати відповідача нарахувати та здійснити виплати за період з липня по грудень 2007 р., з травня по грудень 2008 р., за січень-грудень 2009 р. та за січень-вересень 2010 р. в сумі 5642,16 грн.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 26 серпня 2010 року позовні вимоги задоволені частково. Зобовязано Управління здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 надбавки, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період часу з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р., з 01.01.2010 р. по вересень 2010 р.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 26 серпня 2010 р. та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність судового рішення, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належать до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. (в редакції 2004 р.) дітям війни пенсії, або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким змінено редакцію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялася і будь-які обмеження щодо її застосування не встановлювалися.

Отже, відповідач повинен був діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р., нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по вересень 2010 р.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо протиправності бездіяльності відповідача та покладення на нього обовязку провести підвищення пенсії позивачам за вказані періоди.

Зокрема, не заслуговують на увагу посилання Управління в апеляційній скарзі на постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28.05.2008 р. та відсутність поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини для вказаного підвищення пенсії, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, в тому числі і постановою Кабінету Міністрів України. Розмір же мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обовязків виходять за межі заявлених вимог. Також не приймаються до уваги доводи апелянта щодо можливого нецільового використання коштів Пенсійного фонду України, оскільки суд не приймав рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Оскільки суд першої інстанції в резолютивній частині постанови не зазначив розмір підвищення пенсії та норму закону, відповідно до якої повинно здійснюватись таке підвищення, колегія суддів вважає за необхідне доповнити постанову вказівкою про таке.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не підтверджена належними доказами, висновків суду не спростовує та не містить в собі посилання на норми матеріального закону, які заслуговували б на увагу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 26 серпня 2010 року залишити без змін, доповнивши резолютивну частину після слів «30% мінімальної пенсії за віком» словами: «з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: