Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 2-5410/10
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2010 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Кулик Т.М.
з участю позивача ОСОБА_1
представника відповідача Матвіюка М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах особи ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення компенсації за не отримане речове майно, -
Військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах особи ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути з відповідача - Військової частини НОМЕР_1 грошову компенсацію за недоотримане речове майно в сумі 2430,32 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що при проходженні військової служби він перебував на забезпеченні у відповідача, однак належне йому до видачі речове майно не отримав. На даний час позивач звільнений у запас і речового майна не потребує, отже відповідно до ЗУ "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та сімей" має право на одержання компенсації за недоотримане речове майно. Проте, не зважаючи на неодноразові звернення до відповідача щодо виплати вказаної компенсації, заборгованість йому так і не виплачена по теперішній час.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю просить задоволити його позов. Військовий прокурор Рівненського гарнізону в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час і місце судового засідання належним чином. Повідомлення про причини неявки в судове засідання від військового прокурора Рівненського гарнізону не надійшло.
Представник відповідача позов не визнав та судовому засіданні заперечив проти позовних вимог. Вказує, що дію ст. 9 ЗУ "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та сімей", яка давала позивачу право на отримання грошової компенсації, в частині одержання грошової компенсації за не отримане речове майно зупинено ЗУ "Про деякі заходи, щодо економії бюджетних коштів" і цей закон є діючим та не визнаний не конституційним. В бюджетах України за минулі роки не передбачено витрат на грошову компенсацію за речове майно військовослужбовцям.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , представника відповідача, давши оцінку доказам у справі, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.
Відповідно до довідки № 655 від 15 червня 2010 року позивач проходив військову службу і перебував на речовому забезпеченні у в/ч НОМЕР_1 , що не заперечується представником відповідача. Загальна сума заборгованості за недоотримане ним речове майно складає 2430 грн. 32 коп.
Наказом № 307 від 31 грудня 2008 року підполковника ОСОБА_1 в зв`язку із звільненням в запас з правом носіння військової форми одягу було виключено із списків військової частини.
Згідно 4.2 ст. 9-1 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (яка вже діяла на момент звільнення позивача), військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів.
Порядок виплати грошової компенсації визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 27 Постанови Кабінету Міністрів України № 1444 від 28.10.2004 року "Про забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України у мирний час", якою затверджено Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та,інших військових формувань у мирний час, військовослужбовці звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації. У разі звільнення у запас військовослужбовцю видається речовий атестат, який додається до особової справи. Якщо протягом 12 місяців після звільнення військовослужбовець буде призваний із запасу, до його забезпечення зараховується раніше отримане речове майно.
Постанова набула чинності в день її прийняття.

Згідно ст. 2 ЗУ "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" призупинено дію частини другої ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ( в редакції на момент прийняття) в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість них. Цей Закон набув чинності з 11 березня 2000 року. Отже, до вказаної дати, 11 березня 2000 року, позивач мав право на отримання грошової компенсації замість речового майна.

Однак, виходячи з аналізу тексту цього Закону, суд вважає, що вказана норма Закону поширюється тільки на військовослужбовців, які проходять дійсну військову службу в Збройних Силах України, а позивач є пенсіонером за станом здоров`я Збройних Сил України та крім того, на момент його звільнення вже стаття 9 діяла в іншій редакції, а вказані правовідносини регулювались ст. 9-1 вказаного Закону.

З січня 2001 року набула чинності стаття 16 Закону України "Про Збройні Сили України", якою військовослужбовцям гарантувалося одержання за рахунок держави житла, фінансового, речового, продовольчого, медичного (у тому числі санаторно-курортного) та інших видів забезпечення у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України і враховують характер та умови службової діяльності, стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі. Зазначений Закон не передбачав отримання грошової компенсації за нестримане речове забезпечення.

Таким чином, грошова компенсація замість речового майна не була передбачена законодавством України в період до 20 грудня 1991 року та з 11 березня 2000 року по 28 жовтня 2004 року,

Зважаючи на все вищевикладене, для повного захисту порушеного права позивача на компенсацію за не отримане речове майно, суд вважає за необхідне змінити спосіб захисту, обраний позивачем, який просить стягнути з відповідача конкретну суму за недоотримане речове майно, і зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за недоотримане речове майно згідно довідки № 655 від 15.06.2010 року за обумовлений позивачем час, пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати виключення зі списків особового складу військової частини та зняття зі всіх видів забезпечення - 31.12.2008 року. Керуючись ст. ст. 10, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах особи ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення компенсації за не отримане речове майно задоволити частково.

Зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу - ОСОБА_1 грошову компенсацію за недоотримане речове майно згідно довідки № 655 від 15.06.2010 року за час, пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати виключення зі списків особового складу військової частини та зняття зі всіх видів забезпечення - 31.12.2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання

апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної

скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи

апеляційним судом.

Суддя С.В.Рогозін

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03.08.2010 року