Справа № 2-2140/10
РІШЕННЯ

Іменем України

«12»липня 2010 р.

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., при секретарі Свистун А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова про встановлення порушеного права та зобов'язання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова, в якому просить суд визнати неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова. Зобов'язати відповідача - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова провести з 07.04.2009 року перерахунок та виплату позивачеві заборгованості з державної пенсії в мінімальному об'ємі у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та з додатковою пенсією за шкоду, заподіяну здоров"ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно з законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком. Крім того позивач просив суд поновити строк позовної давності та провести перерахунок вищевказаних виплат, починаючи з 07.04.2009 року.

Свій позов він обґрунтував тим, що відповідач всупереч діючому законодавству України здійснює виплату основної та додаткової пенсії в розмірах, які не відповідають вимогам ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Він також звертався до нього з заявами про перерахунок пенсії, але відповідач відмовив йому у перерахунку.

Відповідач в письмових запереченнях проти позову заперечував в повному обсязі та зазначив, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 та отримує пенсію по інвалідності 3-ї групи, внаслідок захворювання, отриманого в зв'язку з роботою по ліквідації аварії на ЧАЄС.

Пенсійне забезпечення осіб, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796 від 28.02.1991 року, ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058 від 09.07.2003 року та на підставі Постанови Кабінету Міністрів України.

Стаття 49 Закону № 796 закріплює норму у відповідності до якої пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Державна пенсія особам, віднесенним до категорії 1,2,3,4 призначається у відповідності до ст. 54 Закону № 796, частина 4 якого встановлює, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3-й групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесенним до категорії 1 згідно ст. 50 Закону № 796 призначається у розмірах: інвалідам 3-ї групи - 50 % мінімальних пенсій за віком.

Розмір пенсії, встановлений частиною 4 ст. 54 Закону 796, був визначений виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлений не був.

Оскільки частиною 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте частина 3 вказаної статті встановлює мінімальний розмір пенсії за віком виключно дав визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Тобто, мінімальний розмір пенсії, визначений абзацом першим частини 1 статті 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо розрахунку пенсій, призначених відповідно до частини 4 ст. 54 та розрахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1 категорії ЗУ № 796 застосовуватися не може.

Положення ч.3 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо встановлених обмежень застосування розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 цього Закону, Конституційним судом України такими, що не відповідають Конституції України, не визнавались, а тому підлягають виконанню.

Враховуючи викладене, управління вважає, що в даному випадку стверджувати про зауваження змісту та обсягу прав осіб, яким пенсія призначена з урахуванням положень частини 4 статті 54 ЗУ № 796, шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів та відповідно про порушення положень ст. 22 Конституції України підстав не вбачається.

Також відповідач - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова не погоджується з вимогами позивача стосовно послідуючого проведення перерахунку пенсії у разі підвищення мінімальної пенсії за віком, оскільки неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому.

Сторони в судове засідання не з'явились, але просили розглядати справу за їх відсутність.

Відповідно до ч, 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявним.» у справі матеріалами.

Матеріалами справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 - за рішення МСЄК є інвалідом 3-ої групи, належить до 1 категорії, як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За цих обставин, згідно ст.49 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на отримання державної пенсії, розмір якої у відповідності до ч.4 ст.54 вказаного закону повинен бути не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії згідно того ж закону, розмір якої повинен складати - 50 % мінімальних пенсій за віком.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова державну та додаткову пенсії призначає та нараховує в позивачу в набагато меншому розмірі, а ніж це передбачено Законом України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Конституційним судом України було прийнято рішення № 6рп/07 від 9.07.2007 року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року про визнання такими, що не відповідають Конституції (неконституційними) положень статей законів України про Державний бюджет на 2007 та 2008 роки, яким призупинялись або вносилися зміни у деякі статті Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вказаний Закон діє в редакції на кінець 2006 року.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами випливає, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають частина перша статті 50 та частина 4 статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи а не постанови Кабінету Міністрів України „ Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок державного бюджету, та постанова питання соціального захисту деяких категорій громадян,, № 530 від 28.05.2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Також незаконним та необґрунтованим є посилання відповідача на частину 5 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету міністрів України означає, що останній, встановлюючи такий порядок моє допустити звуження змісту обсягу прав позивача встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших заїсте якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком .

Зі ст. 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсі заподіяну здоров"ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами передбаченими ч.1 .ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір немає.

Відповідно до ч.З.ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності Зі жовтня 2006 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорії, та розмір щомісячної компенсації сім"ям за втрату годувальників, внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії, встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

У зв'язку з виходом економіки України із кризи, 15 липня 1996 року в Україні введено в дію Закон України №966- XIV «Про прожитковий мінімум». Згідно етапі 2 цього Закону, він застосовується для встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком і відповідно до прикінцевих положень він містить імператив для Кабінету Міністрів України про приведе»» всіх подальших його рішень в відповідність з цим Законом.

Згідно ч. 4 ст. 1 цього Закону, для інвалідів повинен застосовуватися прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова, на яке згідно ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» покладено обов'язок щодо призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати абзацу 1 п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за № 121/2001 покладено обов'язок щодо «призначення пенсії; підготовки документів для її виплати; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій» (аналогічну вимогу про «забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій» відповідачем містить Постанова Кабінету Міністрів України № 1261 від 24 жовтня 2007 р. в абз. 5 п. З Положення про Пенсійний фонд України) порушило вимоги ст. ст. 46 і 56 Конституції України, ст. ст. 50 і 54 Закону і сплачувало пенсії в значно меншому розмірі.

Посилання відповідача на те, що він виконував вимоги постанов Кабінету Міністрів України, згідно яких незаконно знижувався розмір мінімальної пенсії за віком всупереч вимогам Закону, є хибним, так як згідно стані 117 Конституції України Кабінет Міністрів України видає постанови і розпорядження тільки в межах своєї компетенції, яка згідно пунктів 2, 3 статті 116 Основного Закону України визначена як забезпечення прав і свобод людини і громадянина, забезпечення соціального захисту. В рішенні Конституційного Суду України № 19-рп/2009 від 08.09.2009 року по справі № 1-27/2009 за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», який передбачав обмеження максимального розміру пенсій (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 12 мінімальними розмірами пенсії за віком, встановленими згідно з абзацом першим частини першої етапі 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Конституційний Суд України встановив, що відповідно до Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини першої статті 92).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування „мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий розмір мінімальної пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком ,яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, затверджений ст.58 Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України,, розрахунок на місяць у розмірі з 1 липня - 482 грн., а з 1 жовтня - 498 грн., відповідно до Закону України „Про державний бюджет на 2009 рік „починаючи з 1.04.2009 року - 544,00 грн., з 1.11.2009 року по теперішній час - 573,00 грн.

Однак відповідач всупереч законодавства не виплачує позивачеві пенсію.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Так, дійсно ст. 49 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) державної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Отже, відповідно до положень ст.ст. 49,50,54 Закону 796-ХІІ від 08.02.1991 року пенсія учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 групи виплачується -у розмірі до ч. 4 ст. 54 цього Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по І групі інвалідності -10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по НІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Додаткова пенсія (ст. 50):

інвалідам І групи -100 процентів мінімальних пенсій за віком:

інвалідам II групи - 75 процентів мінімальних пенсій за віком;

інвалідам III групи - 50 процентів мінімальних пенсій за віком;

Таким чином, право позивача прямо встановлено Конституцією України та Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність наявності у відповідача зобов'язання здійснити перерахунок з 07.04.2009 року.

Керуючись ст. 46 Конституції України, ст.ст 49,50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України „ Про державний бюджет на 2005 - 2007 рік", ст.ст. 1,10,11,15, 60, 61, 88,169, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільний позов ОСОБА_3 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова щодо перерахунку пенсії ОСОБА_3 за період з 07.04.2009 року по теперішній час основної щомісячної пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за період з 07.04.2009 року по теперішній час пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з розміру мінімальної пенсії за віком, - відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на момент нарахування пенсії.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_3 донарахування, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, та виплату недорахованої за період з 07.04.2009 року по теперішній час, пенсії виходячи з розміру належної до сплати: основної щомісячної пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за період з 07.04.2009 року по теперішній час в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на рівні прожиткового мінімуму відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне; пенсійне страхування», на момент нарахування пенсії.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова, після здійснення відповідного перерахунку та виплати заборгованості - ОСОБА_3 пенсійних виплат у необхідних розмірах, призначити до виплати позивачу у законодавчо встановленому розмірі державну пенсію в мінімальному об'ємі у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію шкоду за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком.

Провести перерахунок вищевказаних виплат та виплачувати ОСОБА_3, починаючи з 07.04.2009 року.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Пашнєв В.Г.