Дзержинський районний суд м.Харкова
Справа № 2-7337/2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2010 року Дзержинський районний суд м.Харкова

в складі - головуючого - судді - Наумової С.М.

при секретарі - Губській Н.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду

м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. до ОСОБА_4, третя особа :Орган опіки і піклування Дзержинської районної в м. Харкові ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів .

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. до ОСОБА_4, третя особа :Орган опіки і піклування Дзержинської районної в м. Харкові ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів .

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позову і підтвердив пояснення позивачки

Представник Органу опіки і піклування Дзержинської районної в м. Харкові ради в судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити.

Суд , вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи ,вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено:

ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 1998 року по 17 березня 2010 року ( актовий запис № 138 від 17.03.2010 р , виконаний Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Харкова)

Від цього шлюбу мають двох доньок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 батько дітей , з сім*єю не проживає , з 2008 року не бачив своїх дітей та не виявляв бажання бачити , спілкуватися та брати участь у вихованні. За цей час батько не проявив батьківської турботи по відношенню до дітей, матеріально не підтримував, аліменти не сплачував , не телефонував та не спілкувався з доньками, весь догляд за дітьми здійснювала позивачка. Батько самоусунувся від виконання батьківських обов*язків , його не цікавили інтереси дітей , стан здоров*я , він ніколи не займався вихованням дітей.

Статтею 48 Конституції України встановлено, що кожен має право на достойний життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Право дитини (особи до 18 років) на достатній життєвий рівень додатково закріплено ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки повинні піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані дбати про матеріальне забезпечення сім'ї, як це передбачено ч.4 ст.55 Сімейного кодексу України та відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно довідки Харківського дошкільного навчального закладу № 142 від 31.03.2010 р № 76, вихованням ОСОБА_3 займається мати ОСОБА_1 та ОСОБА_6. Всі рекомендації з належного виховання дитини виконуються. Батько участь у вихованні дитини не приймає ,у дитячому закладі дитину не відвідує, життям дитини не цікавиться.

Відповідно довідки міської дитячої клінічної лікарні № 19 від 25.03.2010 року № 357 , за час перебування дитини на обліку , нагляд за дитиною і лікування здійснювала мати , рекомендації лікарів виконувала. Батько дитини станом здоров*я дитини не цікавився.

З повідомлення Харківського навчального закладу № 99 , де навчається ОСОБА_2 , стало відомо , що за роки навчання в школі, батько не приходив на батьківські збори , ніколи не цікавився успіхами своєї доньки , не телефонував, у приміщенні школи з донькою не зустрічався. Також батько дитини не цікавився здоров*єм дитини , що свідчить довідка міської дитячої поліклініки № 4 від 02.04.2010 року № 230.

Відповідач ОСОБА_4 підтвердив , що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньок , разом вони не проживають, він ніякої участі у їх вихованні не приймає , вони проживають з матір*ю. В утриманні доньок участі не приймає, бо не працює.

З висновку опікунської ради Дзержинської районної в м. Харкові ради від 15.04.2010 року № 909/2/192 вбачається, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов*язків щодо виховання та матеріального утримання своїх доньок і позбавлення батьківських прав відповідача відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є доцільним і таким , що відповідає інтересам дітей. ( а.с.7-8)

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов*язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини , її навчання , підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування , медичного догляду, лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання , не спілкується з дитиною в обсязі , необхідному для її нормального самоусвідомлення .не надають дитини доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі , не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Частиною 2 п.16 вищевказаної постанови передбачено , що зазначені фактори , як уожен окремо , так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, за умови винної поведінки батьків , свідомого нехтування ними своїми обов*язками.

Частиною 2 ст.165 Сімейного Кодексу України передбачає , що особа позбавлена батьківських прав , не звільняється від обов*язків щодо утримання дитини.

У зв*язку з тим , що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківськиї обов*язків , не проявляє до дітей батьківської турботи та любові , байдужий до долі дітей і повністю самоусунувся від будь-якої участі в їх житті , та виходячи з інтересів дітей , суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1.

Керуючись ст. 10,11.212, 213,214-218 ЦПК України ,ст. 48,121 Конституції України, ст.ст. 164, 165, 166, 167, ч.4 ст. 180, 183, 243 Сімейного Кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. №866, ст.ст.8,11,12,17,25 «Про охорону дитинства», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

1Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

2 Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою:АДРЕСА_1, аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не меншою ніж 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на забезпечення малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до їх повноліття на користь ОСОБА_1, починаючи з 16.04.2010 року

3. Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави державне мито в розмірі 51 гр та 120 гривень за інформаційно-технічне забезпечення судового провесу.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківській області через Дзержинський районний суд м.Харкова шляхом подачі в 10 денний строк заяви про апеляційне оскарження і після цього в 20-ти денний строк подати апеляційну скаргу , або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя С.М. Наумова.