Справа №22-ц-4252/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Смирнової Т.В.

суддів - Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми

на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 26 липня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції

Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та

професійних захворювань України у м. Суми, третя особа - Відкрите акціонерне

товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання

ім.М.В.Фрунзе», про стягнення моральної шкоди,

встановила:

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся за зазначеним позовом, який І обґрунтовував тим, що під час роботи у ВАТ «СМНВО мі.М.В.Фрунзе» внаслідок незабезпечення належних умов праці отримав професійне захворювання, у зв'язку з чим 26 травня 2003 року йому встановлено 30% втрати професійної працездатності безстроково, тому просив стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми на його користь 30000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 26 липня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми на користь ОСОБА_2 3000 грн. відшкодування моральної шкоди, а також на користь держави 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми просить скасувати зазначене рішення суду і відмовити у позові.

При цьому апелянт посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначає, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом не враховано характер та обсяг моральних і фізичних страждань позивача, наявність

підстав для відшкодування моральної шкоди, часткове відшкодування

моральної шкоди роботодавцем, а також на те, що суд не взяв до уваги вимоги Закону України від 23 лютого 2007 року «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в частині виключення положення щодо відшкодування моральної шкоди.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач з 1967 року працював у ВАТ «СМНВО ім.Фрунзе» на посаді коваля-штамповщика, та на інших посадах. Під час роботи він отримав професійне захворювання, у зв'язку з чим за висновком МСЕК від 26 травня 2003 року йому встановлено 30% втрати професійної працездатності (а.с.11).

Відповідно до акту розслідування професійного захворювання від 17 квітня 2003 року причиною захворювання позивача стало створення неналежних умов праці адміністрацією підприємства (а.с.7), тому суд вважав, що є підстави для стягнення моральної шкоди відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Заслухавши пояснення позивача, який просив рішення суду залишити без зміни, доводи представника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, який просив апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд виходив з того, що на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України покладено обов'язок здійснювати виплати у разі настання страхового випадку, в тому числі і грошову суму за моральну шкоду.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені у зв'язку неповним дослідженням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 до червня 1993 року працював ковалем-штамповщиком ВАТ «СМНВО ім.Фрунзе».

26 травня 2003 року йому було встановлено 30% втрати професійної працездатності, однак до суду з позовом до Фонду про відшкодування моральної шкоди позивач звернувся у січні 2009 року.

Разом з тим, Законом України від 23.02.2007 р. N 717-У підпункт "є" пункту 1 частини першої статті 21 "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" виключено, тобто положення про зобов'язання Фонду відшкодовувати моральну шкоду виключено взагалі. Таким чином, кошти у Фонду на ці цілі відсутні, тому суд необгрунтовано поклав на нього обов'язок по відшкодуванню.

Крім того, суд не врахував, що на час звернення та вирішення спору порядок відшкодування моральної шкоди регулюється ст.237-1 КЗпП України, яка діє з січня 2000 року, і саме на цю норму закону позивач послався у своєму позові.

Однак суд першої інстанції цих обставин не врахував, а тому зважаючи на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення морального відшкодування з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, який не може бути відповідачем у цих правовідносинах із зазначеного питання, тому рішення суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.І п.2; 309 ч.І п.п.3, 4; 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 26 липня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді -