Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
№ 2-4586/10
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2010 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Таран Т.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3, в якому вказала, що мешкають з відповідачкою в одній квартирі та перебувають у конфліктних стосунках. Так, 16.09.2007 року та 19.11.2009 року ОСОБА_3 нанесла їй тілесні ушкодження, а 27.06.2010 року відповідачка вчинила сварку, в результаті якої погіршився стан здоровя чоловіка позивача ОСОБА_5 Посилаючись, що неправомірними діями ОСОБА_3 спричинено моральну шкоду, просить стягнути з останньої в рахунок її відшкодування 20000 гривень разом з судовими витратами.

В судовому засіданні позивачка на позові наполягала, вказала, що з приводу користування квартирою, де сторони мешкають разом, постійно виникають конфлікти. Так, 16.09.2007 року та 19.11.2009 року ОСОБА_6 спричинила їй тілесні ушкодження, а 27.06.2010 року влаштувала сварку, в результаті якої погіршився стан здоровя її чоловіка.

Представник позивача на позові наполягав, вказавши, що діями відповідача спричинено моральні страждання ОСОБА_1, які полягали у фізичному болю, душевних стражданнях, втратах часу на звернення до міліції та лікарів та для захисту своїх порушених прав, які позивачка оцінює у 20000 гривень.

Відповідачка ОСОБА_3 проти позову заперечувала повністю, вказала, що дійсно між сторонами постійно виникають конфлікти, однак, тілесних ушкоджень вона ОСОБА_1 не спричиняла, натомість захищалась від нападів позивачки.

Представник відповідача заперечував проти позову у повному обсягу, посилаючись, що жодних доказів спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 саме відповідачкою чи наявності причинного зв'язку між хворобою ОСОБА_5 та діями ОСОБА_3 немає, просив у позові відмовити.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що є чоловіком відповідача, між його родиною та родиною його брата ОСОБА_5 постійно виникають конфлікти з приводу користування квартирою, ініціатором яких є ОСОБА_1, яка постійно погрожує йому та дружині. Його брат ОСОБА_5 тривалий час страждає на гіпертонічну хворобу та інші захворювання, які не пов'язані з конфліктами між родинами. 27.06.2010 року конфлікт виник, оскільки ОСОБА_3 позивачка не пускала у квартиру.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що є сестрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ОСОБА_5 мешкають разом та постійно конфліктують з приводу користування квартирою, через що виникають сварки та бійки.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що є сином відповідачки та мешкає разом з батьками. У 2007 році ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_7, а ОСОБА_1 напала на ОСОБА_3 та почала її бити. У 2009 році між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 також була спільна бійка, а у 2010 році ОСОБА_3 не пускали у квартиру, в результаті чого виник конфлікт.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено наступне.

Постановою дільничного інспектора міліції Шевченківського РВ ЗМУ від 21.09.2007 року щодо ОСОБА_3 відмовлено у порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 за відсутності в її діях складу злочину.

Як вбачається з заяв ОСОБА_1 від 17.09.2007 року 16.09.2007 року близько 21.30 години між нею, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 нецензурно лаялась. Про спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_1 у поясненнях не зазначає. У письмових поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_7 заперечують факт нанесення ОСОБА_1 будь-яких ушкоджень.

Відповідно до акту судово-медичного обстеження № 2498 (а.с. 13) у ОСОБА_1 в ході обстеження 17.09.2007 року було виявлено подряпини в області підборіддя, які кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження.

Постановою дільничного інспектора міліції Шевченківського РВ ЗМУ від 25.11.2009 року відмовлено у порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 та за заявою ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 за відсутності в діях осіб складу злочину.

Відповідно до висновку спеціаліста № 2187/с від 20.11.2009 року у ОСОБА_1 виявлено припухлість м'яких тканей в лівій заушній області, крововилив навкруги лівого ока, садна на правій щоці, подряпина на ніжній повіці лівого ока, садна в проекції лівої скроневої кістки, в області лівого передпліччя, у верхнього краю грудини зліва, кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження.

Постановою дільничного інспектора міліції Шевченківського РВ ЗМУ від 06.07.2010 року щодо ОСОБА_3 відмовлено у порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 за відсутності в її діях складу злочину.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2010 року закрито провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_3 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Зважаючи на суперечливість пояснень ОСОБА_1 про обставини конфлікту 16.09.2007 року, відсутність доказів того, що тілесні ушкодження 19.11.2009 року ОСОБА_1 спричинені ОСОБА_3 (пояснення позивача з цього приводу суд оцінює критично, зважаючи на її зацікавленість), наявність неоскаржених позивачем постанов про відмову у порушенні кримінальних справ щодо відповідача, постанови суду, що набрала законної сили, якою провадження по справі за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП щодо ОСОБА_3 закрито з реабілітуючих підстав, суд вважає недоведеним факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 саме ОСОБА_3

Доказів того, що захворювання ОСОБА_5 (ішемічна хвороба серця, інфаркт міокарду, екстрасістолічна аритмія, артеріальна гіпертензія, тощо), у зв'язку з якими він перебував на лікуванні у 2010 році, мають причинний зв'язок з діями ОСОБА_3 суду не надано. Крім того, згідно виписки з історії хвороби (а.с. 19) ОСОБА_5 з 2003 року мав проблеми зі здоровям, з будь-якими вимогами до ОСОБА_3 самостійно не звертався.

Стаття 1167 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Оцінивши наявні у справі докази, зважаючи, що між сторонами існують конфліктні стосунки, суд дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_3 протиправних дій по відношенню до ОСОБА_1, та, відповідно, відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57-60 81, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк