ухвала

Іменем україни

8 квітня 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Богонюка М.Я.

суддів : Приколоти Т.І,ОСОБА_1,

при секретарі Гарванко М.М..

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого комітету Дрогобицької міської ради на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2009 року та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на окрему ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 листопада 2009 року, -

в с т а н о в и л а :

оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто з виконавчого комітету Дрогобицької міської ради на його користь матеріальну шкоду в розмірі 7850 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Цим же судом постановлена окрема ухвала, якою доведено до відома Львівської обласної державної адміністрації про зловживання представником Дрогобицької міської ради та її виконавчого комітету ОСОБА_2 процесуальними правами під час розгляду справи: без поважних причин не зявлялась в судове засідання.

Рішення оскаржив виконавчий комітет Дрогобицької міської ради, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про стягнення присуджених коштів не з виконкому, а з винної особи ОСОБА_5 Зазначає, що відповідно до ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб органів місцевого самоврядування відшкодовуються за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом. Суд, стягнувши кошти в порядку відшкодування шкоди ОСОБА_3 з виконкому міської ради, порушив зазначену вимогу Закону. Вважає, що стягнення слід було проводити із винної особи ОСОБА_5 Порушенням норм процесуального права вважає вихід суду за межі позовних вимог, так як позов був предявлений до конкретної посадової особи, а стягнення проведено із виконкому ради.

Окрему ухвалу оскаржила ОСОБА_2, просить її скасувати як безпідставну. Зазначає, що користувалась процесуальними правами добросовісно, не зловживала ними, в судові засідання не зявлялась з поважних причин: 17.11.2009 року вона хворіла, проте завчасно повідомила суд про неможливість явки. Про відкладення розгляду справи на 30.11.2009 року вона повідомлена не була.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 у якості представника виконкому міської ради і у своїх інтересах, а також ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на підтримання апеляційних скарг, ОСОБА_5 і його представника ОСОБА_6 на їх спростовання, перевіривши матеріали справи, межі і доводи скарг колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу виконкому відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити і окрему ухвалу скасувати.

Судом першої інстанції встановлено, що внаслідок бездіяльності міського голови м. Дрогобича ОСОБА_5 щодо розгляду заяви ОСОБА_3 стосовно реалізації прав, а також незаконної вимоги міського голови з приводу виготовлення додаткових матеріалів для розгляду заяви ОСОБА_3 останній безпідставно поніс майнові витрати, йому заподіяна моральна шкода, майнові витрати для відновлення порушеного права.

Вирішуючи питання про покладення обовязку по відшкодуванню шкоди, суд першої інстанції виходив із вимог ст. 1174 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Так як шкода ОСОБА_3 завдана Дрогобицьким міським головою ОСОБА_5 - посадовою особою органу місцевого самоврядування при здійсненні своїх повноважень, то відповідно до зазначеної вище норми суд першої інстанції вірно ухвалив про відшкодування шкоди саме виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради, а не безпосередньо посадовою особою.

У цьому контексті колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги виконавчого комітету, з посиланням на ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування», є невірними так як суд першої інстанції застосував норму Цивільного кодексу України, який має вищу юридичну силу, прийнятий пізніше наведеного вище Закону.

Крім цього слід зазначити, що за таких обставин вважати порушеними норми процесуального права підстав не має.

Особи, які беруть участь у справі, Цивільним процесуальним кодексом України наділені процесуальними правами та на них покладені процесуальні обовязки. Частиною 3 ст. 27 ЦПК України передбачено, що зазначені особи зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Постановляючи у справі окрему ухвалу, суд виходив із того, що представник відповідача ОСОБА_2 зловживала своїми процесуальними правами, а саме: неодноразово не зявлялась в судові засідання, про причини неявки суд не повідомляла, злісно ухилялась від участі у справі, що потягло затягування процесу.

Однак, з такими висновками суду погодитись не можна.

Згідно матеріалів справи представник відповідачів ОСОБА_2 не зявилась в судові засідання 17 листопада 2009 року у звязку із хворобою (а.с. 13 т. 2) та 30 листопада того ж року, оскільки про відкладення розгляду справи повідомлена не була. Про неможливість явки представника на 17 листопада суд був повідомлений письмово у той же день (а.с. 230 т. 1), відомості, які б свідчили про належне повідомлення відповідача щодо відкладення розгляду справи на 30 листопада 2009 року у справі відсутні.

За таких обставин, неявка в судові засідання з поважних причин не може вважатись зловживанням процесуальними правами і тому підстав для постановлення окремої ухвали суд не мав, а відтак ухвалу слід скасувати.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і тому його слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 307, ст. 308, п. 2 ч. 1 ст. 312, ст. 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу виконавчого комітету Дрогобицької міської ради відхилити. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2009 року залишити без змін, а окрему ухвалу цього ж суду від 30 листопада 2009 року скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :