УХВАЛА

Іменем україни

29 вересня 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого -ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі -ОСОБА_4

за участю: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах профспілкового комітету Вільної профспілки освіти і науки Львівської державної дитячої музичної школи №6 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2010 року,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням задоволено позов директора Львівської державної дитячої музичної школи №6 ОСОБА_7: скасовано рішення засідання ПК ВПОН ЛДДМШ №6 від 23.09.2009 року та вимогу цього виборного органу первинної профспілкової організації перед управлінням культури і туризму департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про розірвання трудового договору з директором школи ОСОБА_7 у звязку із порушенням ним законодавства про працю.

Рішення оскаржила в інтересах ПК ВПОН ЛДДМШ №6 ОСОБА_5, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на те, що суд не дав оцінки порушенням ОСОБА_7 трудового законодавства в частині застосування незаконних посадових інструкцій викладачів школи та введення в дію незаконної посадової інструкції щодо викладача ОСОБА_8; порушення права на відпустку викладачів ОСОБА_9 та ОСОБА_5; завдання збитків школі внаслідок відмови скасувати незаконний наказ про звільнення ОСОБА_9 і незаконного повторного звільнення з роботи цього ж викладача. Вважає, що відповідач надав суду достатньо доказів про аморальну поведінку директора школи, проте суд безпідставно не вбачав у цьому порушення КЗпП України. Зазначає, що шляхом застосування адміністративного впливу на конкурсне журі школи директор усунув від виступу на конкурсі піаністів м. Львова найкращу ученицю школи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників відповідача ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_7 на її спростування, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Згідно матеріалів справи ПК ВПОН ЛДДМШ №6 на підставі рішення його зборів від 23.09.2009 року звернувся до начальника управління культури і туризму Львівської міської ради з вимогою про розірвання трудового договору із директором ЛДДМШ №6 ОСОБА_7 на підставі ч. 1 ст. 45 КЗпП України унаслідок порушення останнім законодавства про працю, про колективні договори і угоди, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Суд першої інстанції, розглянувши позов ОСОБА_10, обґрунтовано прийшов до висновку про безпідставність вимог виборного органу первинної профспілкової організації.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду.

Частиною першою статті 45 КЗпП України передбачено, що на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Термін «порушення» керівником законодавства про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» охоплює норми права про працю, які закріплені в Конституції України, норми права, закріплені в Законах України щодо оплати праці, охорони праці, зайнятості населення, колективних договорів і угод, діяльності професійних спілок.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що визнання судом ч. 14 п. 3.1. посадової інструкції викладача ЛДДМ №6 «викладач забезпечує своєчасне внесення батьками плати за навчання учнів класу» такою, що не відповідає законодавству про освіту, не є порушенням законодавства про працю, що становить зміст ст. 45 КЗпП України і являє собою підставу для розірвання трудового договору.

Доводи апеляційної скарги про порушення директором школи законодавства про працю унаслідок звільнення з роботи викладача школи ОСОБА_9 15.10.2007 року не можна вважати обґрунтованими, оскільки звільнена вона була виконуючим обовязки директора школи під час перебування ОСОБА_7 у щорічній відпустці, а питання законності звільнення ОСОБА_9 ОСОБА_7 знаходиться на розгляді в районному суді.

Колегія суддів вважає безпідставною заявою в апеляційній скарзі твердження про аморальну поведінку ОСОБА_7, про створення перешкод учениці для її участі у конкурсі піаністів, оскільки жодним доказом це усне твердження не доводиться. Посилання на порушення кримінальної справи не є доказом наявності вини особи і тому не може братись до уваги як підстава для порушення питання про розірвання трудового договору на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації.

Суд першої інстанції дав належну оцінку факту притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності 10.09.2007 року за ч. 1 ст. 41 КУпАП і дійшов правильного висновку про недопустимість повторної відповідальності за одне і те ж правопорушення.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність його висновків і тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах профспілкового комітету Вільної профспілки освіти і науки Львівської державної дитячої музичної школи №6 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: