Справа №2- 646/2011
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Коваленко В.П.

при секретарі Білошицькій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом до відповідачки , в якому просить стягнути з відповідачки борг в сумі 8493 гривні 43 копійки, з яких 2948,9 гривень -сума авансу, 825,7 гривень -сума 3% річних, 5544,53 гривні - сума інфляційних нарахувань та судові витрати. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що ще в квітні 2002 року він домовився із відповідачкою щодо істотних умов договору купівлі- продажу житлового будинку на суму 370 доларів США і передав зазначену суму відповідачці. На підтвердження отримання суми доларів відповідачка написала розписку. Однак, в подальшому відповідачка відмовилася передати будинок.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обємі. Представник відповідачки ОСОБА_3 позовних вимог не визнала і ствердила, що ще в 2002 році ОСОБА_1 пропонували добровільно повернути 370 доларів США. Проте, він категорично відмовляється їх отримати і, починаючи з 2008 року, неодноразово звертався до суду з різними позовами, в задоволенні яких було відмовлено рішеннями судів різних інстанцій.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог , виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом, 13 серпня 1996 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_2 купила у ОСОБА_4 житловий будинок №3 по вул. Лужок в селі Забілоччя Радомишльського району Житомирської області. Договір купівлі-продажу будинку був посвідчений нотаріусом і зареєстрований в Забілоцькій сільській раді Радомишльського району . Проте, по даний час в бюро по технічній інвентаризації, вказаний договір купівлі-продажу не зареєстрований.

Відповідно, на час укладення договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був відсутній документ, що підтверджує право власності відповідачки на зазначений будинок. Про цю обставину достеменно знав ОСОБА_1, а тому й заплатив 370 доларів США за будинок, без оформлення належним чином договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі (так як того вимагала ст.227 ЦК Української PCP в редакції 1963 року , який діяв на час виникнення правовідносин), а лише завірив у Забілоцькій сільській раді Радомишльського району розписку про отримання коштів. Із змісту розписки від 30 квітня 2002 року (а.с.Ю) вбачається, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 370

доларів Г-ТТІА за будинок №3 по вул. Лужок в селі Забілоччя Радомишльського району. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 16 грудня 2009 року ОСОБА_1 відмовлено в позові до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі- продажу даного будинку за необгрунтованістю. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20 червня 2011 року ОСОБА_1 відмовлено в позові до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням 3% річних та « індексу інфляції за безпідставністю.

Судом встановлено , що 370 доларів США ОСОБА_2 отримала за будинок , тобто на той час саме за таку суму сторони домовились укласти договір купівлі-продажу. Відповідно до вимог ст.195 ЦК Української PCP в редакції 1963 року завдатком визнається грошова сума, що видається однією з договірних сторін в рахунок належних з неї за договором платежів другій стороні в підтвердження укладення договору і в забезпечення його виконання.

Позивач просить стягнути з відповідачки суму авансу відповідно до вимог діючого на даний час Цивільного Кодексу України . Статтею 570 ЦК України передбачено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок ^ належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що суму 370 доларів США він заплатив ОСОБА_2 за весь будинок.

Тобто, правовідносини , які виникли між сторонами не свідчать про отримання ОСОБА_2 авансу або завдатку. Принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) передбачено,, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 570 ЦК України, ст.195 ЦК Української PCP в редакції 1963 року , - суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансу відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд шляхам подачі протягом 10 днів апеляційної скарги.

Суддя

ОСОБА_5