Справа №2-101/09 10.02.2010 10.02.2010 10.02.2010
Провадження №22ц-39/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Паліюка В.П.,

суддів Славгородської Н.П., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засідання Поліщук Ю.В.,

за участі прокурора Круш Т.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4

на рішення Арбузинського районного суду від 28 жовтня 2009 р., ухвалене за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2008 р. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулася з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням

Позивачі зазначали, що житловий будинок №16 по вул. 93 Стрілецької дивізії у смт. Костянтинівна Арбузинського району належав на праві власності ОСОБА_9, який помер 4 липня 2006 р. Після смерті ОСОБА_9 вони у встановленому законом порядку успадкували даний будинок. Проте у цьому будинку без згоди попереднього власника ОСОБА_9 зареєстровані відповідачі.

Посилаючись на те, що договір найму вказаного жилого будинку між ОСОБА_9 і відповідачами не укладався, в цьому жилому приміщенні не проживають на протязі строків, які передбачені ст. 71 ЖК, позивачі просили визнати останніх такими, що втратили право проживання цим жилим приміщенням.

В подальшому позивачі доповнили заявлені вимоги і просили із зазначених підстав визнати такими, що втратили право користування даним жилим приміщенням відповідачів разом з малолітніми дітьми: ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12.

> Рішенням&nbsp;Арбузинського районного суду від 28 жовтня 2009 р. позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено.

Постановлено визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з малолітніми ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 такими, що втратили право користування жилим будинком №16 по вул. 93 Стрілецької дивізії у смт. Костянтинівна Арбузинського району.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4С, ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позивачам в задоволенні вимог відмовити. Відповідачі посилаються на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, наявним в ній доказам, а також положенням житлового законодавства.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріалами справи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, кожен із позивачів є власником 1/3 частини жилого будинку № 16 по вул. 93 Стрілецької дивізії у смт. Костянтинівна Арбузинського району, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 23 січня 2008 р., та копіями витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно

Згідно довідки виконкому Костянтинівської сільради від 27 жовтня 2009 р. у вказаному будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_13, а також малолітні ОСОБА_10, ОСОБА_12 і ОСОБА_11.

Судом встановлено, що у 1989 -1996 роках відповідачка ОСОБА_1 проживала у спірному жилому приміщенні за договором найму як член колгоспу «Південний Буг» Арбузинського району, правонаступником якого є сільськогосподарське закрите акціонерне товариство «Південний Буг». На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 9 серпня 1999 р. вказане підприємство продало даний жилий будинок ОСОБА_14, а останній 19 жовтня 2004 р. продав цей же будинок ОСОБА_9, що підтверджується нотаріально посвідченим договором. Рішеннями Арбузинського районного суду від 22 грудня 2005 р. і 15 червня 2006 р., які вступили в законну силу, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_13 в позовах до ОСОБА_14 і ОСОБА_9 про визнання недійсними зазначених угод купівлі-продажу жилого будинку відмовлено.

Довідка Костянтинівської сільської ради від 31 липня 2009 р. свідчить про те, що відповідачі у даному жилому приміщенні не проживають з липня 2004 р. Із листа селищного голови Костянтинівської сільради від 13 листопада 2009 р. видно, що рішенням виконкому цієї ради від 26 червня 2006 р. №67 ОСОБА_9 було надано дозвіл на реконструкцію даного будинку. У письмових запереченнях ОСОБА_1 також зазначає, що з 2004 р. в спірному жилому приміщенні ні вона, ні члени її сімї не проживають, так як вона знаходилася на заробітках за межами України і, крім цього, будинок був непридатний до проживання, а згодом знесений.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що оскільки відповідачі договір найму спірного будинку ні з ОСОБА_14, ні з ОСОБА_9, ні з позивачами не укладали, питання про вселення в це приміщення у встановленому законом порядку не вирішували, майна у ньому не мають, участі у витратах на його утримання не приймали, то є підстави визнати їх такими, що втратили право користування цим приміщенням.

Суд першої інстанції відповідно до заявленого позову правильно встановив обставини, на які посилалися позивачі, і які відповідно до ст. 71 ЖК є підставою для задоволення їх вимог. Посилання суду в рішенні на ст.107 ЖК хоча і є помилковим, але на правильність висновків суду не вплинули.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки не містить доводів, які спростовують висновки суду.

Враховуючи зазначене, колегія вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 відхилити, а рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області 28 жовтня 2009 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді