Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 2-5/10
РІШЕННЯ

08 лютого 2010 року Красилівський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Красняка В.І., при секретарі Федченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача-Красилівська міська рада Хмельницької області,

встановив :

в обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 18.02Л 987 року, укладеного між нею та відповідачкою ОСОБА_2, вона є власником 13/50 частин житлового будинку, що складається із житлової кімнати 1-2, площею 13,4 м2, і кухні 1, площею 8,40 м2 , по вул. Грушевського,97/2 в м. Красилові. Відповідачка є власником 37/50 частин житлового будинку по вул. Грушевського,97 в м. Красилів. Усі ці частки в будинку відособлені. Посилаючись на те, що порядок користування земельною ділянкою, який фактично склався між нею та відповідачкою, ущемляє її права на отримання у власність частини земельної ділянки розміром 0,03 га, позивачка просить суд встановити інший порядок користування між нею та ОСОБА_2 земельною ділянкою по вул. Грушевського,№ 97 і №97/2 в м. Красилів.

В судовому засіданні позивачка і її представник підтримали позовні вимоги.

Відповідачка і її представники позов не визнали. В заперечення проти позову пояснили, що згідно свідоцтва про спадщину, виданого Красилівською державною нотаріальною конторою 23.12.1983 року за реєстром №2102 і зареєстрованого в Хмельницькому міському бюро технічної інвентаризації 05.03.1985 року за реєстровим №2955 ОСОБА_2 на праві приватної власності належав житловий будинок загальною площею 39,7 м2 та сарай, які розташовані по вул. 50 років Жовтня, 97( на даний час вул. Грушевського) в м. Красилів. Згідно договору купівлі-продажу від 18.02.1987 року ОСОБА_2 продала позивачці 13/50 частин вказаного будинку, що складається із житлової кімнати 1-2, площею 13,4 м2, і кухні 1, площею 8,40 м2 , і розташований по вул. Грушевського,97/2 в м. Красилові. Після продажу частини вказаного будинку в ОСОБА_2 частини земельної ділянки для позивачки ніхто не вилучав. Вони, як співвласники будинку, спільно дійшли згоди щодо користування земельною ділянкою відповідно до розміру часток в спільній власності на будинок. 28.12.1999 року виконавчий комітет Красилівської міської ради рішенням за №345 „Про передачу присадибних земельних ділянок у приватну власність передав їй безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку та надвірних будівель в розмірі 0.07 га. У вказане рішення 22.01.2010 року рішенням за №14 тридцять восьмої сесії Красилівської міської ради пятого скликання внесено зміни і збільшено площу переданої їй у власність земельної ділянки до 0,0958 га. На час розгляду справи в суді меж переданої їй у власність земельної ділянки розміром 0,0958 в натурі (на місцевості) не встановлено. Також Красилівською міською радою не встановлені зовнішні межі земельної ділянки по вул. М.Грушевського,97 і 97/2 в м. Красилів. Через ці обставини вона позбавлена можливості відповідно до вказаного рішення приватизувати земельну ділянку розміром 0,0958 га і вважає, що порядок їх спільного з позивачкою користування земельною ділянкою змінити неможливо через те, що Красилівська міська рада, яка своїми рішеннями передала їм у власність вказану земельну ділянку, робіт зі встановлення, відновлення та закріплення на місцевості меж земельної ділянки, визначення її місця розташування і площі, їх погодження з суміжними землекористувачами, закріплення меж межовими знаками, визначення їх координат, виготовлення кадастрового плану земельної ділянки по даний час не зробила.

2

Представник Красилівської міської ради в судовому засіданні підтвердив, що в Красилівській міській раді відсутні документи про встановлення, відновлення та закріплення на місцевості меж земельної ділянки по вул. Грушевського,97 і 97/2 в м. Красилів, визначення її місця розташування і площі, їх погодження з суміжними землекористувачами, закріплення меж межовими знаками, визначення їх координат, виготовлення кадастрового плану об'єкта землеустрою. Станом на 28.04.2009 року згідно записів в земельно-кадастровій книзі по вул.Грушевського,97/1 і 97/2 рахувалася земельна ділянка загальною площею 0.010 га, з якої 0.07 га за ОСОБА_3, а 0.03 га за ОСОБА_1. Рішенням за №14 тридцять восьмої сесії Красилівської міської ради пятого скликання від 22.01.2010 року розмір площі земельної ділянки, яка передана відповідачці у приватну власність по вул. М. Грушевського,97, змінила з 0,07 га на 0,0958 га, але меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) по даний час не встановила.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника Красилівської міської ради, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.ст.90, 91 Земельного кодексу УРСР (Надалі ЗК) 1970 року, який діяв на час купівлі-продажу сторонами вказаного будинку , на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. Особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток у спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на будинок, які сталися у звязку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою.

Статтею 16 ЗК 1970 року було встановлено, що надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі рішення виконавчих комітетів міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановлюваному законодавством Союзу PCP і Української PCP. У рішеннях про надання земельних ділянок вказується мета, для якої вони надаються, і основні умови користування землею. Надання земельної ділянки, що є в користуванні, іншому землекористувачеві провадиться тільки після вилучення даної ділянки в порядку, передбаченому статтями 37-41 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 22 ЗК 1970 року приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про спадщину, виданого Красилівською державною нотаріальною конторою 23.12.1983 року за реєстром №2102 і зареєстрованого в Хмельницькому міському бюро технічної інвентаризації 05.03.1985 року за реєстровим №2955 ОСОБА_2 на праві приватної власності належав житловий будинок загальною площею 39,7 м2та сарай, які розташовані по вул. 50 років Жовтня, 97 (на даний час вул. Грушевського) в м. Красилів на земельній ділянці розміром 1200 м2.

Згідно договору купівлі-продажу від 18.02.1987 року ОСОБА_2 продала позивачці 13/50 частин вказаного будинку, що складається із житлової кімнати 1-2, площею 13.4 м2, і кухні 1, площею 8,40 м , і на даний час має поштову адресу: вул. Грушевського,97/2 в м. Красилові.

Показами сторін, довідками виконкому Красилівської міської ради, актом обміру присадибної ділянки, випискою з рішення Красилівської міської ради за №77 від 31.08.1998 року, витягом з рішення тридцять восьмої сесії Красилівської міської ради пятого скликання за №14 від 22.01.2010 року, встановлено, що вказана земельна ділянка на порушення вимог ст.ст. 16,22 ЗК 1970 року на підставі рішення Красилівського виконавчого комітету міської ради сторонам не відводилася. Позивачка і відповідачка приступили до користування вказаною земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею.

з

Після купівлі частини вказаного будинку позивачка досягнула з відповідачкою згоди щодо порядку користування спільною земельною ділянкою, відповідно до якого вони користуються цією ділянкою по даний час.

Загальний розмір земельної ділянки відповідно до наданих сторонами доказів за вказаний час постійно змінювався. На час купівлі позивачкою частини будинку він складав 0.012 га, що підтверджується договором купівлі продажу вказаного будинку від 18.02.1987 року. Відповідно до акту обміру вказаної присадибної ділянки сторін від 15.09.1994 року загальна площа земельної ділянки складала 0,010 га, з якої в користуванні ОСОБА_2 перебувала земельна ділянка площею 0,07 га, в користуванні ОСОБА_1 - 0,03 га. Як вбачається з рішення №77 від 31.08.1998 року Красилівської міської ради позивачці ОСОБА_1 було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0.03 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. 50 років

Жовтня (на даний час Грушевського), 97/2. Згідно акту від 21.10.2008 року, складеного комісією Красилівської міської ради, цей розмір орієнтовно складав 0,010 га. В довідці виконавчого комітету Красилівської міської ради від 28.04.2009 року за №734/02-15 вказано, що згідно записів в земельно-кадастровій книзі по вул.Грушевського,97/1 і 97/2 рахується земельна ділянка загальною площею 0.010 га, з якої 0.07 га за ОСОБА_3, а 0.03 га за ОСОБА_1. В цій же довідці зазначено, що інформації щодо вилучення із землекористування ОСОБА_3 частини земельної ділянки не має.

Виходячи з загальної площі земельної ділянки в розмірі 0.010 га, за заявами сторін про встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі відповідних документів комісія Красилівської міської ради 04.06.2009 року склала акт про встановлення та відновлення на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки по вул. Грушевського,97 і 97/2 в м.Красилів. Проте вказана комісія не виконала весь комплекс робіт зі встановлення, відновлення та закріплення на місцевості меж земельної ділянки, визначення її місця розташування і площі, не погодила їх з суміжними землекористувачами, не визначила їх координат, не виготовила кадастрового плану загальної земельної ділянки із зазначенням її частин, що передані у власність кожного зі співвласників.

Статтею 10 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка, як на підставу своїх вимог, посилається на те, що згідно даних земельно- кадастрової документації Красилівської міської ради за нею рахується земельна ділянка площею 0,03 га, а за відповідачкою - 0,07 га. Разом із тим, позивачка не надала суду план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості); план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного зі сторін, а також розташованих на ній будівель, плодово-ягідних насаджень.

Між тим, відповідно до ст. 22 ЗК 1970 року, яка діяла на час купівлі позивачкою 13/50 частин житлового будинку в відповідачки, приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється. Відповідачка також не надала суду документів про встановлення землевпорядними організаціями меж її земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Наведене свідчить про те, що позивачка в судовому засіданні не довела, що вона приступила до користування наданою їй Красилівською міською радою земельною ділянкою в розмірі 0,03 га після встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в

натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, не надала доказів, які б свідчили про виконання відповідними землевпорядними органами комплексу робіт зі встановлення, відновлення та закріплення на місцевості меж земельної ділянки по вул. Грушевського,97 і 97/2 в м. Красилів, визначення її місця розташування і площі, їх погодження з суміжними землекористувачами, закріплення меж межовими знаками, визначення їх координат, виготовлення кадастрового плану вказаної земельної ділянки, та не надала суду план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості); план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного зі сторін, а також розташованих на ній будівель, плодово-ягідних насаджень.

Відповідно до пункту 2 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року клопотання і заяви щодо відведення земельних ділянок, не вирішені на момент введення в дію цього Кодексу, реалізуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції у порядку та з додержанням вимог цього Кодексу.

В судовому засіданні позивачка відмовилася від надання суду вищевказаних доказів, без дослідження яких неможливо вирішити її позовну заяву.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України, ст.ст. 16,22,90,91 Земельного кодексу України 1970 року, п.2 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року, суд

вирішив :

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача-Красилівська міська рада Хмельницької області, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до Хмельницького апеляційного суду або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 15 лютого 2010 року.

Суддя