Справа № 2-31/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2010 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Тихонової Н.С., при секретарі - Гроднової Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зобов'язання відновити стан земельної ділянки шляхом демонтажу самовільно зведених будівель та споруд, стягнення моральної шкоди та за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про знесення самочинно зведених будівель, стягненні матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2008р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою та відновлення стану земельної ділянки шляхом зобовязання знесення самовільно зведених будівель і споруд.

Вказувала, що вона, ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками домоволодіння за № 202 по вул. Чкалова у м. Миколаєві. При цьому зазначила, що, незважаючи на одну адресу, відповідно до порядку, який склався, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 користуються одним житловим будинком та мають окремий вихід на іншу вулицю, а вона та ОСОБА_2 - іншим житловим будинком та мають інший спільний вихід. ОСОБА_2 на земельній ділянці, яка знаходиться у спільному з позивачем користуванні, здійснила самочинне будівництво, чим порушила права позивачки.

В подальшому ОСОБА_1 неодноразово змінювала позовні вимоги, відповідно до остаточних вимог просила суд зобовязати ОСОБА_2 знести самовільно зведені нею будівлі і споруди, а саме: сіні б3 -1 збільшені у розмірах на 7,1 кв.м., сіні б4-1 (3,75x1,50), загальною площею 3,7 кв.м., літню кухню Ч-1(5,75x4,10), вбиральню Ш-1 (1,0x0,95) по вул. Чкалова, 202 у м. Миколаєві, так як зазначені споруди зведені з порушенням санітарних норм та порушують права позивачки, а саме вона позбавлена можливості користування земельною ділянкою, користуватися та обслуговувати повною мірою належні їй будівлі.

Також просила суд стягнути на її користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

В квітні 2008р. до суду звернулася ОСОБА_6 з позовом до ОСОБА_2 про знесення самовільно зведених будівель.

Зазначала, що є власником суміжної земельної ділянки з відповідачем, на межі відповідачкасамовільно збудувала другий поверх літньої кухні лит. У та прилеглий до неї сарай по вул.Чкалова, 202 у м. Миколаєві, чим порушує права позивачки, так як використала огорожу позивача у якості несучої стіни для само забудови зазначених вище споруд. Крім того порушені санітарнінорми, що призвело до припинення доступу світла до вікон першого поверху будинку позивача.Незаконними діями відповідачки пошкоджено майно ОСОБА_6, а саме огорожа, вартість робіт по знесенню самозабудови та відновлення огорожі становить 6105 грн.

В зв'язку з чим ОСОБА_6 просила суд усунути порушення її права на користування належним їй житловим будинком по вул. Чкалова, 204 у м. Миколаєві шляхом знесення самовільно зведених ОСОБА_2 - другого поверху літньої кухні лит. У та прилеглого до неї сараю по вул. Чкалова, 202 у м. Миколаєві а також стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду на відновлення огорожі - у сумі 6105 грн., моральну шкоду у розмірі 1600 грн. та судові витрати у розмірі 2106 грн. 50 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2010 р. справи обєднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1, представник ОСОБА_1 та ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали. Представник ОСОБА_6 уточнив позов, просив стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 2421 грн.- вартості робіт по відновленню огорожі.

Відповідачка - ОСОБА_5 в судовому засіданні вважала необхідним постановити рішення на розсуд суду, оскільки її права не стосуються взаємовідносин між позивачем та відповідачем.

Відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, надішли письмові заяви з проханням розглянути справу за їх відсутність.

Відповідачка - ОСОБА_2 та її представник в судове засідання при розгляді справи по суті не з'явилися, повідомлені належним чином, заяв з проханням розглядати справу за їх відсутність не надходило, в звязку з чим суд ухвалою суду проведено заочний розгляд справи.

Представник Миколаївської міської ради в судовому засіданні вважав необхідним задовольнити позовні вимоги позивачів.

Вислухавши сторін, представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Житловий будинок по вул. Чкалова, 202 у м. Миколаєві на праві приватної власності належить 41/100 частина - ОСОБА_1, 1/10 частина - ОСОБА_2, 7/70 частин - ОСОБА_3, 21/100 частина - ОСОБА_4, 7/50 частин - ОСОБА_5.

Реальний поділ домоволодіння № 202 по вул. Чкалова між сторонами по справі не проведено, визначення порядку користування земельною ділянкою, за зазначеною адресою, між сторонами по справі не було.

На земельній ділянці, на якій розташований зазначений житловий будинок, відповідно до довідки ММБТІ, ОСОБА_2 здійснила самочинне будівництво, побудував будівлі та споруди, а саме: сіні б3 -1 збільшені у розмірах на 7,1 кв.м., сіні б4-1 (3,75x1,50), загальною площею 3,7 кв.м., літню кухню Ч-1(5,75x4,10), вбиральню Ш-1 (1,0x0,95).

Земельна ділянка Рішенням Миколаївської міської ради ОСОБА_2 для будівництва зазначених будівель не надавалась. Дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки також не надавався.

Державний акт або договір оренди землі на якій розташовані будівлі ОСОБА_2 суду не надані.

Відповідно до ст.ст. 8-12 Земельного кодексу України до компетенції Миколаївської міської ради належить вирішення питань щодо розпорядження землями відповідних територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб , надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності. Вирішення питання вибору, вилучення (викупу) земельних ділянок, надання дозволу на будівництво обєктів містобудування; вирішення питання щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту обєктів містобудування та упорядкування територій.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування», ст.ст. 29, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» для проведення будівельних робіт (перепланування, реконструкція) необхідний дозвіл виконкому місцевої ради відповідно до належно затвердженого проекту, без якого здійснення таких робіт суворо забороняється.

Крім вищезазначених нормативно - правових актів, кожен субєкт будівництва зобов'язаний дотримуватися вимог, визначених Положенням про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, яке затверджено наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000р. № 273.

Відповідно до цього Положення документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт є дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших обєктів, розширення і технічного переоснащення відповідно до затвердженої проектної документації. Зазначений дозвіл надає відповідним службам право на видачу ордера на проведення робіт інспекціями державного архітектурно - будівельного контролю на підставі заяви забудовника або замовника.

Індивідуальним забудовникам житлових будинків, господарських та побутових споруд дозволи на виконання будівельних робіт надаються на підставі заяви забудовника, документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою, дозволу на будівництво обєкта містобудування, який видається відповідним органом виконавчої влади, проектної документації, погодженої місцевими органами у справах містобудування і архітектури.

Вказані вимоги діючого законодавства відповідачкою ОСОБА_2 виконані не були.

Рішенням Ленінської районної ради народних депутатів від 19.12.1980 р. ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво літньої кухні розміром 3,85x5.25 м., сараю розміром 2,5x3,25м., сіней розміром 1,93x1,5 м., але вказані споруди були збудовані лише 2007 p., без дотримання вимог діючого на цей час законодавства, з відступом від розмірів та без згоди співвласників житлового будинку, що є безумовним порушенням законодавства та прав співвласників.

Таким чином, вказані будівлі та споруди є самочинно побудовані, і відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню, яка здійснила самочинне будівництво за її рахунок.

Представник Миколаївської міської ради, тобто власник земельної ділянки, в судовому засіданні наполягав на знесенні самочинно побудованих ОСОБА_2 будівель та споруд.

Для визначення, чи порушують зведені будівлі права інших осіб, а саме позивачів по справі, були призначені та проведені судові будівельно - технічні експертизи № 44 від 18.03.2009р. та від 22.09.2009р. Відповідно до висновків яких : ОСОБА_2 фактично користується 1/2 часткою проходу та подвір'я, при цьому її господарські будівлі розташовані в різних частинах земельноїділянки. Забудова житлового будинку передбачає спільне користування всім двором обома співвласниками, та унеможливлює облаштування городу та фруктового саду співвласником ОСОБА_1, в звязку з замалою площею свобідної землі.

Самовільно зведені будівлі та споруди значно зменшує природне освітлення та інсоляцію приміщень належних ОСОБА_1, що є порушенням санітарних вимог.

Розташування бетонній доріжки та лінії газопроводу від житлового будинку до літньоїкухні ускладнює та здорожує, належне утримання вбиральні (зокрема здійснення асенізаційних

робіт), огорож та парканів домоволодіння. Таким чином, наявність самочинно збудованихспіввласником ОСОБА_2 будівель та споруд не дозволяє використовувати співвласником ОСОБА_1 земельну ділянку за своїм призначенням.

Під час побудови літньої кухні з тамбуром порушені наступні вимоги ДНБ , а саме п. 3.25 ДНБ 360-92 - задня фасадна стіна будівель розташована на межі ділянки і являє собою частину сім'яного паркану, заходів щодо відводу стічних вод не забезпечено взагалі. Торцева стіна сінейліт. б3 -1 б4-1 затіняє кухню співвласника ОСОБА_1, а задня фасадна стіна літньої кухні з тамбуром до неї розташована на межі ділянки, затіняє приміщення житлового будинку по вул.. Чкалова, 204 у м. Миколаєві. Крім того, порушені вимоги п. п. 3.25, 3,25*, 3,9 ДНБ (360-92**) щодо відстані між спорудами відповідно до вимог вогнестійкості.

Відповідно до висновків судової будівельно - технічної експертизи від 22.09.2009р.: « Спорное строение ОСОБА_7 надстройки второго этажа летней кухни и примыкающего к ней сарая, размещенных на земельном участке № 202 по ул. Чкалова в г. Николаева, не соответствуют градостроительным, противопожарным, санитарным и экологическим требованиям согласно ДНБ 360- 92 п.3-25-а. Кроме того, часть надстроенной стены второго этажа летней кухни и перекрытия сарая на стенку кирпичного ограждения , не соответствует ГОСТу 27751 -88 (СТ СЭВ 384-87) «Надежность строительных конструкций и оснований».

«Строительство летней кухни и сарая ОСОБА_7 построено на границе земельного участка, что не соответствует ДНБ 360- 92 и ГОСТу 27751 -88 (СТ СЭВ 384-87) «Надежность строительных конструкций и оснований».

«Согласно ГОСТу 27751 -88 (СТ СЭВ 384-87) «Надежность строительных конструкций и оснований» , часть летней кухни и перекрытия сарая, надстроенных на кирпичном ограждении совладельца ОСОБА_8, необходимо снести.»

«Основными характерными повреждениями кирпичного ограждения имеется осадка, отклонение от его вертикали, зыбкость, появление природных трещин. Причиной выявленных характерных повреждений в кирпичном ограждении является неспособность самонесущей стены ограждения выдерживать нагрузки, передаваемые на него частью надстроенной стены летней кухни и перекрытия сарая.»

«Стоимость восстановительного кирпичного ограждения в первоначальное состояние, которое относится к домовладению по ул. Чкалова, 204/3 в г. Николаеве, принадлежащее ОСОБА_8 И,В., согласно составленной локальной смете, составляет 2421 грн.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачів, щодо знесення самовільно побудованих відповідачем будівель та споруд, так як вони не відповідають діючим стандартам, порушують права позивачів.

Оскільки зміст позовних вимог ОСОБА_1 охоплюють вимоги ОСОБА_6 задоволенню підлягають вимоги : Зобов'язати ОСОБА_2 виконати роботи, вартість яких складає 16967 грн., а саме - демонтувати самовільно зведені будівлі та споруди: сіні б3-1, збільшені у розмірах на 7,1 кв.м.; сіні б4-1 (3,75x1,50), загальною площею 3,7 кв.м.; літню кухню Ч-1 ( 5,75x4,10); тамбур до літньої кухні Ч1-1 (4,2x4,10); вбиральню Ш-1 (1.0x0,95), які розташовані за адресою вул. Чкалова, 202 у м. Миколаєві. Також задоволенню підлягають вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі - 2421 грн., в рахунок вартості робіт по відновленню огорожі.

Водночас в задоволенні вимог позивачів, щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає необхідним відмовити, оскільки спосіб поновлення порушеного права є достатнім, зробивши оцінку на підставі розумності, справедливості та з урахуванням обставин і характеру справи.

На підставі ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті ІТЗ процесу - 30 грн., по сплаті судового збору - 8 грн.50 коп., витрати по проведенню експертизи - 504 грн.; на користь ОСОБА_6 витрати по сплаті ІТЗ процесу - 30 грн., витрати по сплаті судового збору - 59 грн.50 коп., витрати на юридичні послуги - 2000 грн., витрати по проведенню експертизи - 504 грн.

Керуючись ст. ст. 8-12, 86-89,91,103-104, Земельного кодексу України, ст.ст. 23, 376, 391, 1166 ЦК України, ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування», ст.ст. 29, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 7 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст.ст. 5, 10, 11, 88, 209, 212,214-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Золотих

ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зобовязання відновити стан земельної ділянки шляхом демонтажу самовільно зведених будівель та споруд, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про знесення самочинно зведених будівель, стягненні матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 виконати роботи, вартість яких складає 16967 грн., а саме - демонтувати самовільно зведені будівлі та споруди: сіні б3-1, збільшені у розмірах на 7,1 кв.м.; сіні б4-1 (3,75x1,50), загальною площею 3,7 кв.м.; літню кухню Ч-1 ( 5,75x4,10); тамбур до літньої кухні Ч1-1 (4,2x4,10); вбиральню Ш-1 (1.0x0,95), які розташовані за адресою вул. Чкалова, 202 у м. Миколаєві.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

В задоволенні вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі - 2421 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті ІТЗ процесу - 30 грн., по сплаті судового збору - 8 грн.50 коп., витрати по проведенню експертизи - 504 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 витрати по сплаті ІТЗ процесу - 30 грн., витрати по сплаті судового збору - 59 грн.50 коп., витрати на юридичні послуги - 2000 грн., витрати по проведенню експертизи - 504 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем а апеляційному порядку.

Суддя: