Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-2991/10р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді Скрипка О.І.

при секретарях Давиденко І.В., Буцко М.В., Демчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

Встановив:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1, з тих підстав, що відповідач не проживає в квартирі більше року без поважних причин.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги і пояснив, що йому на праві власності належить однокімнатна квартира АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстрований його син, відповідач по справі ОСОБА_2 Однак, з моменту реєстрації і до моменту розгляду справи в суді відповідач в спірній квартирі не проживав, не цікавився нею, вселитися не намагався, квартирну плату та комунальні послуги не сплачував. Мешкає зі своєю дружиною та малолітньою дитиною в іншому місці, тому він просить визнати його таким, що втратив право користування житловою площею.

Відповідач проти позовних вимог заперечує. Пояснив, що він не проживав в спірній квартирі з поважних причин, а саме, оскільки позивач змінив замки на вхідних дверях , то він був позбавлений можливості користуватися житлом, крім того, останні півтора року в квартирі проживає співмешканка власника, тому, оскільки квартира однокімнатна, то він зі своєю дружиною не мав можливості там проживати. Із цих підстав просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення суду Деснянського району м.Києва від 19.07.2005 року про поділ майна подружжя та реєстраційного посвідчення № 012201 від 05.09.2005 року ( а.с.7-8).

Як вбачається із довідки по формі № 3 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в спірній квартирі з 2004 року ( а.с.9).

Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивач пояснив, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад рік без поважних на те причин.

Відповідач визнав ту обставину, що він не проживає в спірній квартирі понад рік, однак, в своїх запереченнях посилається на те, що він не проживає в квартирі з поважних причин, так як там мешкає співмешканка позивача, а також змінені замки на вхідних дверях.

Суд перевірив доводи та заперечення сторін і встановив, що відповідач в спірну квартиру з моменту реєстрації не поселявся та ніколи не проживав в ній, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, зазначена обставина підтверджується актами, складеними працівниками ЖЕК та сусідами про те, що відповідач в спірній квартирі не проживає ( а.с.34-36).

Зазначену обставину визнав сам відповідач.

Проаналізувавши викладені обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 більше одного року, з 2004 року, тобто з моменту реєстрації в даній квартирі.

Посилання відповідача на поважність причин не проживання в спірній квартирі судом до уваги не приймається.

Відповідач ні в житлові органи, ні в суд із заявами про вчинення йому перешкод в користуванні квартирою не звертався, про що свідчить довідка ЖЕК (а.с.49).

Позивач визнав, що останнім часом він дійсно мешкає в квартирі із співмешканкою ОСОБА_3, яка поселилася в квартиру за згодою власника, як член його сім»ї. Відповідач створив свою сім»ю і зі своєю дружиною проживають окремо, тому перешкод в проживанні ОСОБА_3 відповідачу не створювала.

Та обставина, що 25 квітня 2010 року відповідача не впустили до квартири і замки в дверях були замінені, суд також не може розцінювати як перешкоду в проживанні, оскільки відповідач намагався вселитися в квартиру після звернення позивача до суду , коли позивачем право на проживання відповідача в спірній квартирі не визнавалося.

Відповідач надав суду довідку із поліклініки про те, що він звертався за медичною допомогою за адресою спірної квартири в грудні 2009 року ( а.с.55 ) та довідку по формі № 3 ( а.с.56), згідно якої в серпні 2010 року ним була зареєстрована за адресою спірної квартири новонароджена дитина, однак, зазначені довідки не є підставою для відмови в позові, оскільки право на проживання визначається проживанням на житловій площі, а відповідач визнав в судовому засіданні, що він в квартирі не проживав, поважності причин не проживання судом не встановлено.

Проаналізувавши та оцінивши всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_2, оскільки він більше року, з 2004 року, не проживає в зазначеному житловому приміщенні без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 212, 213 ЦПК України, ст. 405 ч.2 ЦК України, суд

Вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_2 визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: