АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 758 Головуючий суддя І інстанції Аркатова
Провадження № Суддя доповідач Ситнік О.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів страхування
Справа №22-ц-758/2010 рік Головуючий 1 інстанції: Аркатова К.В.
Категорія: страхові Доповідач: Ситнік О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської

області у складі:

Головуючого, судці Овсяннікової А.І.

Суддів Ситнік О.М., Довгаль Г.П.

За участі секретаря Черниш К.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної дирекції ВАТ НАСК

«Оранта», третя особа АКБ «Укрсоцбанк» про визнання неправомірними рішення

та стягнення страхового відшкодування,

За апеляційною скаргою ОСОБА_1

На рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2009 року, -

ВСТАНОВИЛА:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, який пояснив, що 11 жовтня 2006 року між ним та ВАТ НАСК «Оранта» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № К- 840-095/06 ОСОБА_2 застраховано автомобіль НОМЕР_1.

21 січня 2007 року близько 17 години ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 по автодорозі Харків-Ахтирка, унаслідок мокрого дорожнього покриття, зїхав на узбіччя, де сталося зіткнення автівки з деревом.

Він викликав співробітників ДАІ УМВС, а встановити звязок із сервісною службою страховика не зміг.

Відповідно до умов договору страхування він звернувся до НАСК «ОРАНТА» про виплату страхового відшкодування, листом Харківської обласної дирекції від 06.07.07 за № 2-30/1448 йому було відмовлено у виплаті.

Вважав таку відмову страховика неправомірною, оскільки вона ґрунтується на субєктивних припущеннях - як нібито відмова працівника ДАІ від коментарів по ідентифікації місця ДТП,

-посилання на висновок ХНДІСЕ щодо відсутності у вказаному місці та поряд з ним дерев з характерними подряпинами внаслідок ДТП.

-не прийнято до уваги його внутрішній стан під час та після ДТП, та те, що подія сталася о 17 годині, після заходу сонця.

Разом з тим, було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ДТП, прийнято постанову від 19.02.07 року за якою він визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч,1 ст. 124 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу.

Просив визнати рішення представника ВАТ НАСК «ОРАНТА»- Харківської обласної дирекції щодо відмови у виплаті страхового відшкодування від 06.07.07 року за № 2-30/1448 незаконним та зобовязати ВАТ НАСК "ОРАНТА" переглянути своє рішення з урахуванням усіх обставин справи (а.с. 3-4)

У наступному доповнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з ВАТ НАСК «ОРАНТА» 38065 грн. страхового відшкодування (а.с. 78-79)

ВАТ НАСК «ОРАНТА» проти позову заперечувало і вказували, що згідно з розділом 9 Договору, страхувальник у разі настання події, що має ознаки страхового випадку повинен повідомити цілодобову службу страховика.

У березні 2007 року спеціалісти служби безпеки страховика, керуючись поясненнями страхувальника та схемою ДТП перевірили умовне місце події «однак жодного дерева зі слідами контакту із автомобілем та уламків запчастин автомобіля не було знайдено. До таких висновків дійшов і експерт ХНДІСЕ.

Страховик, дійшовши до висновку про невідповідність зазначених страхувальником обставин пошкодження застраховано автомобіля, дійшов до висновку, щодо надання страхувальником недостовірних відомостей щодо обставин пошкодження застрахованого автомобіля.

Зазначена у якості страхового відшкодування сума в 38065 грн обґрунтована позивачем поданими нарядами СТО «Кириченко» та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 23. Однак визначення розміру страхового відшкодування виконаного відповідно до методики товарознавчої експертизи та оцінку дорожніх транспортних засобів позивачем не надано, а СТО «Кириченко» не є субєкте оціночної діяльності (а.с. 95-97).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2009 року у позові ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 142-145)

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись із висновками суду першої інстанції, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, та вважав, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що він не зміг встановити звязок із сервісною службою ВАТ НАСК «ОРАНТА», відмова страховика від виплат страхового відшкодування ґрунтується на припущеннях, тоді як обставини та факти дорожньо транспортної пригоди встановлено у постанові суду від 19.02.2007р. (а.с.153-155)

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, які зявились, вивчивши обставини справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено і сторонами не оскаржується, що жовтня 2006 року між ОСОБА_1 та ВАТ НАСК «ОРАНТА» укладено договір № 840-005/06 СТ добровільного страхування транспортного засобу.

За п. 3.2. договору перераховані страхові випадки, у звязку з якими виникає зобовязання страховика здійснити виплату страхового відшкодування.

Також договором передбачені права та обовязки сторін.

За п. 9.1.2. договору випливає, страхувальник зобовязаний при настанні події, що має ознаки страхового випадку, негайно (безпосередньо з місця події повідомити цілодобову сервісну службу страховика, а при неможливості зробити цього зробити, надати докази відсутності такої можливості і повідомити цілодобову сервісну службу страховика відразу, як тільки це стане можливим.

Зазначений обовязок ОСОБА_1 не виконано і не надано доказів неможливості повідомлення сервісної служби про настання страхового випадку.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 21 січня 2007 року вбачається, що 21 січня 2007 року ОСОБА_1 на 8 кілометрі приблизно о 17-00 годині керував автомобілем 0/УМ Ноуєг, державний номерний знак НОМЕР_3 на автодорозі Харків- Ахтирка, не впорався з керуванням і допустив наїзд на перепону (дерево), чим порушив п. 12.1. «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 13)

Із довідки по дорожньо-транспортній пригоді від 21.01.2007 р. зазначені ті ж обставини, що у протоколі по адміністративне правопорушення.

У протоколі огляду місця дорожньо-транспортної події від 21 січня 2007 року зазначені вид події - наїзд на перепону ( дерево), та при огляді транспортного засобу виявлено, що розбитий передній бампер, деформована задня ляда багажника, розбито заднє скло, задній бампер та інші пошкодження (а.с. 13-21).

Із доповідної записки начальника служби безпеки ХОД НАСК „Оранта від 6 березня 2007 року вбачається, що ним було здійснено огляд місцевості, де, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, сталася дорожньо-транспортна пригода, тобто зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 із деревом. При огляді усіх дерев, які знаходилися на відстані 150 м. від дорожнього знаку „кілометровий показник - 9 кілометр, не виявлено жодного дерева, пошкодженого від контакту із автомобілем.

Також при виїзді на місце ДТП із страхувальником ОСОБА_1 останній не зміг показати ні місця ДТП, ні дерева, з яким зіткнувся автомобіль, (а.с.51).

За висновком спеціаліста ХНДІСЕ за №3782 від 14 травня 2007 року на поверхні стовбурів дерев, які ростуть між стовпом з показником „9 і 100-метровою відміткою в сторону зупиночного пункту „9 км і далі до зупиночного пункту „9 км нашарувань, схожих на лакофарбове покриття чи полімерний матеріал, відсутні. (а.с. 52-54).

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що він не памятає місця ДТП, оскільки 21 січня 2007 року о 17 годині було вже темно і він був схвильований тим, що сталося, не можуть бути прийняті до уваги^ оскільки у протоколі по адміністративне правопорушення, довідці до нього та протоколі огляду чіттсо зазначено місце ДТП - 8 км +900 метрів по автодорозі Харків -Ахтирка у бік Ахтирки. Зазначені документи підписані ОСОБА_1 без будь-яких застережень. Однак, у цей же час, він не повідомив страховика про ДТП, а також не прийняв заходів для встановлення місця ДТП, що унеможливило у наступному проведення перевірки страховим дійсності обставин отримання застрахованим автомобілем пошкоджень.

Відповідно до п.5 ст. 21 Закону України „Про страхування та п.9.1.2 договору страхування від 11 жовтня 2006 року страхувальник зобовязаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Відповідно до ч.4 ст. 25 названого закону у разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку.

За п. З та п.5 ст. 26 закону „Про страхування та п.11.1.2 та 11.1.4 договору страхування 5 підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування може бути подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; та несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Відповідно до п.5 ч.І ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати в разі несвоєчасного повідомлення страхувальника без поважних причин про настання страхового випадку.

У системному звязку з п.5 ч.І ст. 989 ЦК України, яким на страхувальника покладено обовязок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, правове значення має повідомлення страховика про настання страхового випадку в строк, який дає страховику можливість дослідити обставини випадку і дійти висновку про визнання його страховим випадком чи про відмову в цьому.

Оскільки несвоєчасне повідомлення ОСОБА_1 страховика про наста* страхового випадку потягло за собою неможливість встановлення обставин такс випадку та виявлення невідповідності у наданих ОСОБА_1 поясненнях ща обставин настання страхового випадку дійсному стану речей, колегія суддів вважає, | висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1Д.| законною і обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.І ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колеї суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може буй оскаржена до Верховного суду України протягом 2 місяців від дня набрання нею законні сили.

Головуючий, суддя

Судді