Справа №2-2865/10 05.10.2010 05.10.2010 05.10.2010
Справа N 22ц 7061 2010 року. Головуючий 1 інстанції Яворська Ж.М.
Категорія 44. Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України.

5 жовтня 2010 року. м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Колосовського С.Ю. та Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Завтурою О.С.,

з участю :

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, переглянула рішення місцевого Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2010 року, ухваленого у цивільній справі за позовом спеціалізованого комунального підприємства Гуртожиток до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житлом у звязку із відсутністю у ньому більше шести місяців.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися у дане судове засідання, перевіривши у межах оскарження обставини та докази, якими сторони їх стверджували, -

у с т а н о в и л а :

12 вересня 2008 року спеціалізоване комунальне підприємство Гуртожиток предявило зазначений позов, який обгрунтовувала наступним.

23 грудня 2004 року ОСОБА_3 за законних підстав вселився в кімнату № 112 в будинку № 131-б по вул. Потьомкінській м. Миколаєва, уклав відносно неї договір житлового найму, ставши у такий спосіб її наймачем.

До вересня 2006 року він постійно проживали в ній, а потім добровільно пішов із житла, передавши кімнату в піднайом іншим особам.

З того часу він кімнатою не користується, маючи вільний доступ до неї - спроб вселитися не робить.

Вважаючи, що такі дії відповідача свідчать про втрату ним будь-якого інтересу до житла, просило позов задовольнити.

Заперечуючи проти такого, відповідач пояснювалв що ніколи не втрачав звязку із квартирою, систематично оплачував за проживання в ній, а якщо і був відсутнім в житлі, то тільки тимчасово, у звязку із необхідністю стаціонарного лікування або відвідин та доглядом за пристарілою матірю, яка проживає в іншому населеному пункті.

Рішенням місцевого Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2010 року позов задоволено у повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати й ухвалити нове рішення - про відмову у позові.

Скаргу обгрунтовував невідповідністю висновків суду обставинам справи, а саме, повним ігноруванням наданих ним доказів, та положенням чинного житлового законодавства.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржене рішення суду 1 інстанції скасувати і постановити нове, яким у позові відмовити, оскільки суд постановив його без додержання норм матеріального й процесуального права.

Вирішуючи спір таким чином, як викладено у оскарженому рішенні, суд 1 інстанції вважав установленим, що відповідач мав право на користування спірною кімнатою, проте втратила його у звязку з відсутністю в ній без поважних причин понад 6 місяців, а тому його слід визнати таким, на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у повній мірі не погоджується з установленими місцевим судом обставинами та правовідношеннями, а його висновки вважає хибними, необґрунтованими і незаконними.

Так, ст. 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України гарантовано право громадянина на житло.

Дійсно, такого права він може бути позбавлений, але лише при наявності законних підстав.

Одна з таких підстав передбачена ст. ст. 71, 72 ЖК України, а саме, особа може бути позбавлена права користування житлом у разі її відсутності в житлі без поважних причин понад 6 місяців.

При цьому, за ст. 59 61 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зазначеним і слід було керуватися місцевому суду при розгляді даної справи.

Проте, суд такі положення проігнорував, в той час, як відповідач є інвалідом 2 групи, в звязку з чим вимушений по декілька разів на рік проходити тривале стаціонарне лікування у лікувальних закладах різних міст, оперувався, внаслідок чого тимчасово був відсутнім за місцем свого єдинного постійного проживання, яким є спірна квартира (а.с. 41-44, 62, 75-76). При цьому, він своєчасно і у повному обсязі сплачував за користування займаним житлом, в цьому житлі знаходилися належні йому меблі, побутова техніка та особисті речі (а.с. 45-52, 54-56, 68, 79-80) .

За такого, підстав вважати, що відповідач без поважних причин був відсутнім в кімнаті, законним користувачем якої він є, понад строк встановлений законом, немає, а, відповідно, і визнати його таким, що втратив право користування нею - не можна.

Оскільки місцевий суд був іншої думки і задовольнив позов спеціалізованого комунального підприємства Гуртожиток, то його рішення про таке слід скасувати і захистити право відповідача на житло рішенням апеляційної інстанції.

Наведені позивачем докази, зазначеного вище не спростовують, а тому не можуть слугувати залишенню рішення суду 1 інстанції у силі. Крім того, більша частина цих доказів створена представниками КП СКП Гуртожиток (акти, довідки, пояснення) та зацікавленими у вирішені справи особами.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення місцевого Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2010 року скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити спеціалізованому комунальному підприємству Гуртожиток у позові до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування кімнатою № 112 в будинку № 131-б по вул. Потьомкінській м. Миколаєва у звязку із відсутністю у ній без поважних причин більше шести місяців.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Судді: