Справа №2-8953/09 26.08.2010 26.08.2010 26.08.2010
Провадження №22-ц-931/10
Справа №22ц-931/10 Суддя у 1-й інстанції: Андрощук В.В.
Категорія 57 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів Довжук Т.С., Буренкової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2009 р., ухвалену за його позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, покладення обовязку здійснити перерахунок пенсії та визнати реєстрацію його як фізичної особи - субєкта підприємницької діяльності у 1991 році,

в с т а н о в и л а :

В липні 2009 р. ОСОБА_2 звернувся із позовом до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (далі УПФ) про визнання дій неправомірними, покладення обовязку здійснити перерахунок пенсії.

Позивач зазначав, що при призначенні пенсії за віком відповідач безпідставно не зарахував до загального стажу період його роботи приватним підприємцем з 1991 по 1992 р. включно та не взяв до розрахунку при обчисленні пенсії його доходи в зазначений період.

Внаслідок таких неправомірних дій УПФ зменшено розмір його пенсії.

З урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_2 просив визнати неправомірними дії УПФ щодо нарахування та обчислення пенсії без врахування його доходів від підприємницької діяльності за 1991-1992 роки, зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії з врахуванням цих доходів та зобовязати визнати його реєстрацію як фізичної особи субєкта підприємницької діяльності у 1991 році.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2009 р. в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його вимог в повному обсязі. Позивач посилається на те, що висновок суду не відповідає обставинам справи і вимогам пенсійного законодавства.

Перевіривши матеріалами справи доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 29 січня 2008 р. призначена пенсія за віком.

Із матеріалів справи вбачається, що загальний стаж роботи позивача складає 33 роки 4 місяці 9 днів, в який зараховано і період його роботи в кооперативі «Лідер» з 27 вересня 1988 р. по 31 грудня 1991 р., що підтверджується розрахунком стажу (а.с.29). При обчисленні пенсії за віком відповідачем врахована і заробітна плата позивача, отримана протягом 1991 р. в кооперативі «Лідер»(а.с.22, 30-32).

Із матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований в Пенсійному фонді України як субєкт підприємницької діяльності з 7 серпня 1996 р. Страхові внески як субєкт підприємницької діяльності сплачував, починаючи з 3-го кварталу 1996 р. Доказів на підтвердження того, що в 1991 1992 роках він також перебував на обліку у органах Пенсійного фонду як субєкт підприємницької діяльності та сплачував в указаний період страхові внески від суми отриманого доходу позивач суду не надав.

Відповідно до п. «б» ст.3 Закону «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 р. особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, мають право на трудову пенсію за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідачем правильно не включено до страхового стажу позивача період його діяльності з 1991 по1992 роки як фізичної особи - субєкта підприємницької діяльності та не враховано при обчисленні пенсії доходи за вказаний період, оскільки достовірних доказів, які б підтверджували сплату ним як субєктом підприємницької діяльності у вказаний період страхових внесків до Пенсійного фонду він не надав.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції вірно вважав, що при призначенні пенсії позивачу відповідач діяв правомірно і в межах своїх повноважень.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують висновків суду.

Оскільки рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, то підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2009 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності після її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді