Овідіопольський районний суд Одеської області
місцевий Овідіопольський районний суд Одеської області в складі : головуючого-судді Куркана М.М,
при секретарі Савченко М.В.
з участю представника позивача ОСОБА_1-ОСОБА_2
представника відповідача ОГСТ Струмок та третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до обднання громадян Садівниче товариство Струмок, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3
«Про визнання членом ОГСТ Струмок та зобовязання видати належним чином оформлену членську книжку,-
У червні 2008 р. позивач зверну вся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що у 1993 р. він був прийнятий у члени ОГСТ Струмок. Сплатив вступні та цільові внески і йому у користування була надана земельна ділянка №127, яка розміщена на території вказаного товариства, і на якій він розпочав будівництво садового будинку. З 1994 по 2004 р. він перебував у плаванні тому земельну ділянку не обробляв, внески не сплачував. В лютому 2006 р. виявив, що вказана вище земельна ділянка передана у власність ОСОБА_3, який побуду вав на ній садовий будинок.
Вважаючи, що його неправомірно було виключено із членів ОГСТ Струмок просив суд визнати неправомірним рішення про його виключення із членів ОГСТ Струмок та зобов'язати відповідача поновити його в членах вказаного вище об єднання.
В процесі судового розгляду справи позивач уточнив свої вимоги і просив суд визнати його членом ОГСТ Струмок та зобов'язати відповідача видати йому належним чином оформлену членську книжку.
В судовому засіданні представник позивача вимоги позивача підтримав.
Представник відповідача та третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 позов не визнав і пояснив, що садове товариство Струмок було створено працівниками ПМК-14 тресту Сільбуд,організації, яка працює в галузі будівництва. Позивач до поданих ним документів є моряком за фахом і відповідно до Статуту товариства, який діяв з 1988 р. по 2004 р. не міг був прийнятим у члени товариства.
Відповідно до того ж Статуту кожному члену товариства правління товариства видає членську книжку.
ОСОБА_3 був прийнятий в члени товариства відповідно до Статуту товариства ,на підставі поданої ним заяви про вступ в члени садового товариства Струмок. ОСОБА_3 у встановленому законом порядку була передана у користування земельна ділянка №127, на якій він побудував садовий будинок.
Оскільки позивачем не надано суду належних доказів його членства в садовому товаристві Струмок та доказів законності придбання садової земельної ділянки, яка на теперішній час належить ОСОБА_3 .позов і не визнається.
Заслухавши пояснення сторін, дослідив письмові докази по справі ,суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу.
Відповідно до п. 16 Статуту СТ Струмок в члени садівничого товариства можуть бути прийняті робітники організації. при якій створено садівниче товариство , також пенсіонери з числа осіб , які раніше працювали в даній організації.
При вибутті громадян з товариства з інших причин (крім смерті та за станом здоровя), в члени товариства приймаються особи зазначені в цьому пункті, а при їх відсутності бажаючих - працівники даної галузі.
Відповідно до п. 18 вказаного Статуту в члени діючого садівничого товариства приймаються робітники,службовці та інші громадяни по рішенню адміністрації та профспілкового комітету організації.
Відповідно до ст.20 вказаного Статуту правління садівничого товариства видає кожному члену товариства на протязі місяця з дня прийому членську книжку, в яку вносяться дані про надану земельну ділянку , вступні, цільові взноси і інші необхідні відомості.
Таким чином з врахуванням вище викладених положень Статуту ,суд не може взяти до уваги доводи позивача , що його членство в товаристві підтверджується наданими ним квитанціями про сплату платежів до СТ Струмок , рішенням Прилиманської с/ради про передачу йому у власність земельної ділянки на території СТ Струмок , оскільки вважає ці докази недопустимими так як вони протирічать Статуту товариства.
Також позивач, відповідно до положень того ж Статуту ,не міг бути членом СТ Струмок, оскільки ні коли не працював в ПМК-14 тресту Сільбуд, не є членом сімї ОСОБА_5 - особи яка на законних підставах була членом СТ Струмок, яка вибула з вказаних членів , і яка, як слідує з пояснення представника позивача, передала позивачу садову земельну ділянку №127 , не був позивач і працівником будівничої галузі. Вказані факти не оспорюють ся і самим позивачем та його представником.
Відповідно до списку членів ОГСТ Струмок позивач не є членом цього обєднання громадян (а.с. 22-41)
Також позивач не був засновником СТСтрумок, що підтверджується списком засновників зазначеного товариства (а.с.42-52).
Також суд не може взяти до уваги доводи позивача, що ним в установленому порядку було розпочато будівництво садового будинку на земельній ділянці №127 на території СТ Струмок, тому що з наданого позивачем свідоцтва на забудову слідує, що воно видано на імя ОСОБА_6 .а не позивачу (а.с. 118).
В адміністративному позові до Приморського районного суду м. Одеса , в якому позивач просив суд визнати недійсним рішення Прилиманської с/ради про передачу у приватну власність земельної ділянки №127 для ведення садівництва гр. ОСОБА_3, позивач зазначав, що користується спірною земельною ділянкою ще з 1992 р. , так як придбав вказану земельну ділянку у ОСОБА_6,. який отримав дозвіл на будівництво на цій земельній ділянці від ПМК- 14 тресту Сільбуд , тобто сам позивач визнає , що спірну земельну ділянку йому незаконно переуступив ОСОБА_5 (а.с.119-121).
Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності або право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою ,та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа , що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється , а відповідно до ст. 126 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.
Аналогічно зазначені питання вирішувалися і ст.ст.22,23 Земельного Кодексу в редакції 1992 р., який діяв на час виникнення спірних відносин між сторонами.
В установленому законом порядку право власності на земельну ділянку №127, яка розміщена на території СТ Струмок набув ще в 2003 р. ОСОБА_7, якому видано державний акт про право власності на садову земельну ділянку, і який побудував на ній садовий будинок (а.с. 73- 75).
Питання членства в обєднаннях громадян і,зокрема прийому до членів ОГСТ Струмок , відповідно до закону України "Про обєднання громадян та Статуту цього обєднання є виключним правом загальних зборів вказаного обєднання і до компетенції суду не відноситься тому вимога позивача про визнання його членом ОГСТ Струмок не ґрунтується на законі.
У звязку з тим. що позивачем не доведено, що він на законних підставах був прийнятий в члени ОГСТ Струмок не підлягає задоволенню і його вимога про зобовязання відповідача видати йому членську книжку.
З наведених вище підстав позов ОСОБА_7 і не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України ст. 125,1263емельного Кодексу України, Статутом ОГСТ Струмок законом України Про обєднання громадян суд,-
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Обднання громадян Садівниче товариство Струмок , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 Про визнання членом ОГСТ Струмок та зобовязанні цього обєднання видати належним чином оформлену членську -відмовити.
Рішення може бути оскаржено до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду через місцевий Овідіопольський районний шляхом подачі на протязі десяти днів з дня проголошення рішення суду заяви про апеляційне оскарження та на протязі двадцяти днів з дня подачі заяви апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя Куркан М.М.