Справа № 2-82/10
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2010 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді - Діонісьєвої Н.М.
при секретарі - Гриценюк М.А.
з участю представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди, -
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що 27 жовтня 2006 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики, згідно з умовами якого позивач передав позичальникові грошові кошти в сумі 70 980 грн., який зобов'язувався повернути таку ж суму грошей 1 листопада 2006 року.
Незважаючи на те, що встановлений договором строк повернення грошових коштів збіг,позичальник борг не повернув. Невиконанням договору позики відповідач завдав позивачу моральної шкоди, оскільки протиправна поведінка позичальника призвела до погіршення матеріального стану позивача та зруйнувала плани щодо здійснення ним підприємницької діяльності, внаслідок чого він зазнав душевних страждань.
Посилаючись на ці обставини, просив стягнути з відповідача на користь позивача 111 300 гривень (сума еквівалентна 14 0000 доларам СПІА), три відсотка річних від простроченої суми боргу та 10 000 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином та заздалегідь. Заперечень з приводу позову не надав. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст.224-228 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази та провівши їх оцінку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зобов'язався за дорученням позивача ОСОБА_2 придбати для останнього напівпричіп до вантажного автомобіля марки «КРОНЕ». Для виконання доручення ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 14 000 доларів СПІА. ОСОБА_4 придбав напівпричіп і передав його ОСОБА_2 Проте ОСОБА_2 заявив, що придбаний ОСОБА_3 напівпричіп, його не влаштовує і відмовився від нього та зажадав повернення грошових коштів , переданих ним ОСОБА_3, для його придбання.
Оскільки, необхідної суми коштів у пастушка Я.П. не було, сторони 27.10.2006 року уклали між собою договір позики, згідно з умовами якого ОСОБА_3 зобов'язався повернути ОСОБА_2 70 980 грн. до 01 листопада 2006 року. Проте умов договору позики ОСОБА_3 не виконав і грошові кошти позикодавцеві не повернув.
Ці обставини підтверджуються договором позики, укладеним між сторонами 27.10.2006 року та посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, посвідченням на реєстрацію транспортного засобу (номерних агрегатів) в органах ДАІ УМВС України (а.с.28), митною декларацією від 15.09.2006 року (а.с.29).
Таким чином, між сторонами був укладений договір комісії, за яким пастушок Я.П. зобов'язувався за дорученням ОСОБА_2 придбати для останнього та за його кошти напівпричіп. Оскільки напівпричіп, запропонований ОСОБА_2, останнього не влаштував, він відмовився від договору комісії. Такі дії ОСОБА_2 не суперечать правилу ч. 1 ст. 1025 ЦК України.
Оскільки, ОСОБА_3 не зміг повернути отримані від ОСОБА_2 грошові кошти, вони домовились про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням, уклавши договір позики.
Згідно із ч. 1 ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договору купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. *
Згідно із ч.І ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.І ст.1050 ЦК України , якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення боргу в сумі 70 980 грн. та процентів річних від простроченої суми в сумі 75 грн. 84 коп. підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення 111 300 грн., тобто грошової суми в розмірі еквіваленту 14 ОООдоларів СІЛА на день ухвалення рішення, то з договору позики видно, що сторони домовилися про розмір позики в сумі 70 980 грн., а тому посилання позивача, що за договором комісії він передав відповідачу 14 000 доларів США, є безпідставними, оскільки внаслідок новації зобов'язання за договором комісії припинилося.
Щодо відшкодування моральної шкоди, то воно може мати місце у випадках, передбачених законом або договором. Цивільним законодавством, яке регулює правовідносини, що виникають з договору позики, така відповідальність за неналежне виконання договору не передбачена, не встановлена вона і договором позики, укладеним між сторонами.
У зв'язку з наведеним, підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ч.2 ст.604, ч.2 ст.625, ст..1046, ч.І ст.1049, ч.І ст.1050, ст.1053 ЦК України, ст. ст. 10,11, 60, 88,208, 209,212-215,218,223,228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 70 980 (сімдесят тисяч дев'ятсот вісімдесят) гривень боргу за договором позики та 75 (сімдесят п'ять) гривень 84 коп. процентів від простроченої суми позики, а всього 71 955 (сімдесят одну тисячу дев'ятсот п'ятдесят п'ять) гривень 84 коп.
В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в сумі 719 (сімсот дев'ятнадцять) грн.55 коп. та витрати по оплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 (тридцять) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати по оплаті послуг на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 90 (дев'яносто) грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк, встановлений для подання цієї заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Діонісьєва