Справа №22-ц-595/10 Суддя-доповідач - Криворотенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Попруги С.В.,

суддів - Криворотенка В.І., Хвостика С.Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 березня 2010 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,-

встановила:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 березня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 14.09.2007 р. н. у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 червня 2009 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, на утримання ОСОБА_2, починаючи з 17 червня 2009 року до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 14 вересня 2010 року.

Вирішено питання судових витрат.

Вказане рішення ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання старшого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з апелянтом.

Вказує, що між ним та позивачкою була досягнута домовленість з приводу того, що його колишня дружина буде утримувати меншого сина а апелянт старшого і претензій з приводу аліментів один до одного вони не будуть мати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, ОСОБА_2, яка просила відхилити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2000 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумської міської ради, актовий запис № 855 (а.с.5), від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. З -4).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 червня 2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, цим же рішенням сина ОСОБА_4 залишено на вихованні - відповідача, сина ОСОБА_3 залишено на вихованні - позивачки (а.с. 12).

Вказані факти правильно і з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Місцевий суд на підставі ст. ст. 181-183 СК України прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 червня 2009 року. Доказів на підтвердження того, що відповідачем аліменти на утримання сина ОСОБА_3 сплачуються добровільно кожного місяця не надано.

Також місцевий суд вірно вирішив спір, щодо утримання дружини, оскільки відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення нею трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її' матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; таке право на утримання дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

В суді апеляційної інстанції відповідач не заперечував, що в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, оскільки має постійний заробіток в розмірі близько 3000 грн.

Вимога апелянта про стягнення з ОСОБА_5 на його користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4 не може бути задоволена, оскільки такі позовні вимоги в даній справі ним не заявлялися і місцевий суд щодо даних вимог рішення не приймав. А відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303,307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 березня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підпис)