Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-3125/10
Провадження № -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2010 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Кондратюка А.Д.

при секретарі Подвисоцькій Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № у м. Коростені

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Коростенської міської ради про стягнення недовиплачених коштів передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей звернулась до суду з даним позовом до відповідачів та просить рішенням суду стягнути на її користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти в сумі 26194,50 гривни за період з 01.05.2007 року по 01.06.2010 року, а з управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у м.Києві держадміністрації стягнути недовиплачені кошти, що передбачені ст.39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 43710,13 гривень за період з 01.05.2007 року по 01.06.2010 року, мотивуючи це тим, що вона та її неповнолітні діти, дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка, Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_2, являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи, проживає та вона працює в зоні гарантованого добровільного відселення.

В заяві до суду позивачка просила справу розглядати в її відсутність, а позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача УПСЗН Коростенської міської ради в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав до суду лист, в якому просив розглядати справу в його відсутність, позов не визнає.

Представник відповідача УПСЗН Печерської районної у м.Києві держадміністрації в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав.

Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивачка та її неповнолітні діти, дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка, Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають, та вона працює в м.Коростені - зоні гарантованого добровільного відселення, являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Таким чином вона має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.ст.37,39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, у спірний період часу, ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 40 % мінімальної заробітної плати щомісяця, а до ст.39 даного закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, щомісяця.

Відповідно до постанови КМУ №936 від 20.05.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата компенсацій та допомоги передбаченої ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус...» працюючим і не

працюючим громадянам, а також пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації, тобто правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної постанови.

При цьому, суд враховує, що дію ст.37, абзацу третього частини першої ст.39 в частині виплати компенсації і допомоги у розмірах відповідно до мініматьної заробітної плати на 2007 рік і 2008 рік згідно із Законом № 489-У (489-16) від 19.12.2006 року зупинено, і лише з 9 липня 2007 року і 22.05.2008 року їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 (Уоа6р710-07) від 09.07.2007 року та № 10-рп/2008 року.

Таким чином, заборгованість за ст.ст.37,39 ЗУ "Про статус..." підлягає стягненню за період з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 01.06.2008 року по 01.06.2010 року, в межах строків позовної давності, як то передбачено ст.257 ЦК України, а також відповідно до даних довідки з місця роботи позивача щодо отримання даних виплат, відпрацьованого часу, та на підставі наявних у справі письмових доказів.

При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли у вказаних періодах:

-з 1.07.2007 р. -440 грн.; - з 1.10.2007 р. -460 грн.; - з 1.01.2008 р. -515 грн.;

-з 1.04.2008 р. - 525 грн.; - з 1.10.2008 р. - 545 грн.; - з 1.12.2008 р. - 605 грн.;

- з 1.04.2009 р. - 625 грн.; - з 1.07.2009 р. - 630 грн.; - з 1.10.2009 р. - 650 грн.;

-з 1.11.2009 р. - 744 грн.; - з 1.01.2010 р. - 869 грн.; - з 1.04.2010 р. - 884 грн.;

Отже, з урахуванням викладеного вище, та відповідно до проведеного позивачем розрахунку, за весь спірний період часу розмір заборгованості перед позивачем складає - за ст.37 ЗУ «Про статус...» (за мінусом отриманих коштів в сумі - 189 грн.)- 19911,00 гривень, а за ст.39 ЗУ «Про статус...» (за мінусом отриманих коштів в сумі 251,87 грн.) - 25754,13 гривни.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради та управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у м.Києві держадміністрації, тому суд, стягує з них дані кошти, а заперечення відповідача проти позову безпідставні.

В решті вимог відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10,11,15,60,213-218 ЦПК України, ст.19 Конституції України, ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради на користь ОСОБА_1 недовиплачені кошти, що передбачені ст.37 ЗУ «Про статус...» в сумі 19911,00 гривень.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у м.Києві держадміністрації на користь ОСОБА_1 недовиплачені кошти, що передбачені ст.39 ЗУ «Про статус...» в сумі 25754,13 гривни.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня складання повного рішення.

Суддя: