Справа № 2-1831/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2010 року Рівненський міський суд В особі: судді Діонісьєвій Н.М.

при секретарі Скобух А.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

встановив :

ОСОБА_4 звернулась в суд із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, щодо їх сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У письмовому запереченні на позов відповідач вказує, що обставини, на які посилається позивачка, як на підставу позбавлення його батьківських прав, щодо їх сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідають дійсності. Він позбавлений змоги належним чином спілкуватися із сином та брати участь у його вихованні, оскільки між ним та позивачкою під час проживання їх сім'ї в Іспанії, склалися неприязні відносини, що потягло за собою розірвання шлюбу між ними. Він змушений був повернутися в Україну, а позивачка разом із сином залишилася проживати в Іспанії. Під час спільного проживання він проявляв турботу про сина, належним чином займався його вихованням, фізичним і духовним розвитком.

Після повернення в Україну, він не може спілкуватися із сином, оскільки колишня дружина не дозволяє сину навіть користуватися телефонним зв'язком. При розлученні він підписав угоду з позивачкою, згідно з умовами якої їх квартиру він залишив сину та колишній дружині, сплачуючи кредитні платежі за половину квартири.

Із сином у нього завжди були добрі відносини, він створював належні умови для його навчання і відпочинку.

Після повернення з Іспанії, в Україні він не має можливості в повному обсязі здійснювати свої батьківські обов'язки. Він змушений віддавати борги, які мала їх сім'я, не працює, колишня дружина пред'явила до нього в суди безпідставні позови. В даний час набув спеціальність слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування і має намір працевлаштуватися.

Від виконання своїх батьківських обов'язків він ніколи не ухилявся і не ухиляється, а тому вимоги позивачки є безпідставними.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала і пояснила, що відповідач, проживаючи з позивачкою та їх неповнолітнім сином ОСОБА_6, не піклувався про фізичний розвиток сина, не надавав коштів на його утримання, витрачав на свої особисті потреби кошти, надані державними органами Іспанії, як допомогу на дитину,ображав сина, принижуючи його людську гідність.

Після розлучення і повернення в Україну відповідач свої обов'язки по утриманню та вихованню дитини не виконує.

Просить позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав і пояснив, що сім'я їх з позивачкою розпалася з вини останньої. Син залишився проживати з матір'ю, проте сина він любить, постійно піклувався про нього, проживаючи в Іспанії, робив все можливе, щоб забезпечити сину належні умови для життя, фізичного та духовного розвитку.

Після повернення в Україну він не зміг працевлаштуватися, а тому матеріальної допомоги сину не надавав, але він залишив колишній дружині і сину квартиру в Іспанії, за яку сам повертає борги. Позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з сином по телефону, налаштовує сина проти нього.

В даний час він здобув спеціальність, має намір працевлаштуватися за спеціальністю і надавати матеріальну допомогу сину.

Просить в позові відмовити.

Представник органу опіки та піклування пояснив, що розглянувши матеріали , зібрані при перевірці обставин, пов'язаних із спором про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_6, орган опіки і піклування прийшов до висновку, що в інтересах дитини, доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, думку представника органу опіки та піклування, який підтримав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_6, з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.І ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Будь-яких доказів, що під час спільного проживання з позивачкою та сином ОСОБА_6, відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків позивачка суду не надала.

Після припинення спільного проживання сторони 14 липня 2008 року уклали регулюючу угоду, згідно з якою, зокрема, житло сторін в м.Кастельйоні передано у використання позивачки та сина сторін ОСОБА_5, який залишається під опікою та доглядом матері, з якою буде жити. Відповідач ОСОБА_2 має здійснювати грошову виплату у розмірі 240 Свро на користь сина щомісячно до його повноліття, додаткові витрати на користь неповнолітнього сина здійснюються порівну.

Відповідач ОСОБА_2 частково виконав умови цієї угоди, проте повернувшись в 2008 році в Україну він дійсно грошову виплату на користь сина не проводив і не спілкується з сином. Проте, така поведінка відповідача викликана не його умисними діями. Позбавлення батьківських прав є надзвичайним заходом відповідальності за винну поведінку батька чи матері.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 показали, що відповідач проявляв належну турботу про сина, дбав про його фізичний та духовний розвиток, у нього були прекрасні відносини із сином. Дружина в Іспанії не працювала і ОСОБА_2 повністю матеріально забезпечував сім'ю.

Після повернення відповідача в Україну, він завжди згадує про сина, неодноразово намагався поспілкуватися з ним по телефону, але колишня дружина не надає йому такої можливості.

Свідок ОСОБА_2 JI.A. показала, що особисто чула, як позивачка заборонила сину спілкуватися з батьком.

Доводи позивачки, що вона не може із сином приїхати в Україну, оскільки відповідач заперечує проти цього , є надуманими і будь-якими доказами у справі не підтверджуються.

Суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки він не є достатньо обґрунтованим і наданий без врахування тих обставин, що неналежне виконання ОСОБА_2 його обов'язків по вихованню сина викликано тим, що син проживає за кордоном, колишня дружина перешкоджає йому у спілкуванні з сином можливим на даний час для батька і сина способом. Крім того,органом опіки та піклування було прийнято до уваги лист сина відповідача , який одержаний з порушенням встановленого законом порядку, а тому не може достовірно свідчити про дійсну волю неповнолітнього.

За таких обставин у суду немає підстав вважати, що відповідач умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, позивачкою не доведено винності поведінки батька, а тому позов до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.З, 10, 60, 213 - 215 ЦПК України, п.2 ст.164, ст.165 , 166 СК України, суд,-

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в 10 денний строк апеляційної скарги .

Суддя Н.М.Діонісьєва