Справа №22-ц-3110/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Маслова В.О.,

суддів Дубровної В.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Білопільського районного суду Сумської області від 05 листопада 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, стягнення заборгованості по грошовій допомозі ветеранам війни,

в с т а н о в и л а :

02 вересня 2009 року ОСОБА_2 звернулв з позовом до Управління праці та соціального захисту населення, в якому вказував, що являється ветераном війни учасником бойових дій. Зазначав, що згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відповідач повинен щорічно до 5 травня виплачувати йому разову грошову допомогу в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Посилаючись на те, що відповідач виплатив йому в 2007 році лише 280 грн., у

2008 році 310 грн., 2009 році 340 грн., просив поновити строк звернення до суду, визнати дії Управління праці та соціального захисту населення протиправними, нарахувати та стягнути з відповідача на його користь за 2007 рік 1770 грн. 30 коп. разової грошової допомоги, за 2008 рік 2095 грн., за 2009 рік 2075 грн.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 05 листопада

2009 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи в межах заявленого позову і апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач являється ветераном війни - учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. 20 квітня 2007 року йому було виплачено

280 грн. разової грошової допомоги, 25 квітня 2008 року 310 грн., 22 квітня 2009 року

340 грн. (а. с. 26).

З огляду на положення з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» разова грошова допомога учасникам бойових дій виплачується щорічно до 5 травня.

Згідно з п. 13 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом було зупинено на 2007 рік дію частини пятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Стаття 29 зазначеного вище Закону встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 280 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 статтю 29 та пункт 13 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним).

Згідно з п.п. 1 п. 20 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в новій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» від

12 березня 2008 року №183 виплата разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2008 році здійснюється у розмірі 310 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 п.п. 1 п. 20 Розділу ІІ зазначеного вище Закону був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв у відповідності з положеннями законів України «Про державний бюджет України на 2007 рік», «Про державний бюджет України на 2008 рік», які на час виплати разової грошової допомоги позивачу не визнавалися неконституційними.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дат ухвалення рішень Конституційним Судом України, колегія суддів погоджується з висновками суду, щодо наявності у відповідача обовязку нараховувати та сплачувати позивачу разову грошову допомогу в 2007 році в розмірі 280 грн., у 2008 році 310 грн., оскільки зазначену допомогу позивачу було виплачено до ухвалення Конституційним Судом України рішень щодо неконституційності норм законів щодо розмірів разової грошової допомоги учасникам бойових дій, тобто до того як ці норми втратили чинність, а тому не підлягали застосуванню.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині позовних вимог.

У той же час, колегія суддів знаходить обґрунтованою апеляційну скаргу позивача щодо вимог за 2009 рік.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по грошовій допомозі ветеранам війни за 2009 рік, суд першої інстанції виходив з того, що зазначену допомогу позивач отримав до 05 травня 2009 року в розмірі, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року №211, - 340 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у редакції, яка діяла до 01 січня 2008 року, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28 грудня

2007 року №107-VI до зазначеної норми Закону були внесені зміни, згідно з якими щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України від 28 грудня

2007 року №107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно зі ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

З наведеного вбачається, що Закон України «Про державний бюджет України на

2009 рік» не встановлює конкретний розмір разової грошової допомоги до 5 травня, а надає право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, розмір яких залежить від мінімальної заробітної плати, а не від мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. ст. 12-15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Тобто Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України не надано права встановлювати розмір соціальних виплат, розмір яких визначено ст. ст. 12-15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Між тим, Кабінет Міністрів України своєю постановою №211 від 18 березня

2009 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» у 2009 році встановлена виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та про «Про жертви нацистських переслідувань», разова грошова допомога здійснюється у таких розмірах: учасникам бойових - 340 гривень.

Проте, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не Постанова Кабінету Міністрів України №211 від 18 березня 2009 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

За таких обставин та з урахуванням вимог ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідач по справі повинен нарахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу із сум мінімальної пенсії за віком на момент виплати.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений у розмірах, що діяли у грудні

2008 року.

Згідно зі ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімум на одну особу, у розрахунку на місяць, для осіб, які втратили працездатність у грудні 2008 року становила 498 гривень.

Виходячи з наведеного, у 2009 році позивач повинен був отримати суму разової щорічної допомоги до 5 травня у розмірі пяти цих сум.

Враховуючи, що в квітні 2009 року позивачу виплачено разову щорічну грошову допомогу до 5 травня в розмірі 340 гривень, то виплаті підлягає недоплачена сума щорічної разової грошової допомоги у вказаному розмірі за відрахуванням отриманої ним суми.

Таким чином, на підставі наведеного, через порушення судом першої інстанції норм матеріального права, апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення цієї частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову Білопільського районного суду Сумської області від

05 листопада 2009 року в даній справі в частині відмови ОСОБА_2 в позові за 2009 рік та ухвалити цій частині нове рішення.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_2 разову щорічну допомогу до 05 травня 2009 року в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, що передбачено ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за відрахуванням отриманої ним соціальної допомоги до 05 травня 2009 року.

В іншій частині постанову місцевого суду залишити без змін.

Рішення касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -