АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 4097 Головуючий суддя І інстанції Черних
Провадження № Суддя доповідач Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» червня 2010 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Пшенічної Л.В.,

Суддів: Бурлака І.В., Кругової С.С.,

при секретарі: Матвійчуку О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області на постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 22 січня 2010 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання протиправною відмову у перерахунку і виплаті щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, встановлених діючим законодавством,-

встановила:

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що він є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, повязаного із виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно діючого законодавства він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Проте, таку допомогу він не отримав. Просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку та виплаті допомоги на оздоровлення за 2009 рік, зобовязати відповідача перерахувати та виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік у розмірі: інвалідам І-ІІ групи-пять мінімальних заробітних плат за 2009 рік відповідно в сумі 3025,00 грн. за виключенням раніше виплачених коштів.

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 22 січня 2010 року адміністративний позов позивача - задоволено; визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязано відповідача перерахувати та виплати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік, як інваліду II групи в розмірі пять мінімальних заробітних плат згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з постановою суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. При цьому посилався на порушення норм матеріального права. Вважав, що суд не звернув увагу на те, що компенсаційні виплати від мінімальної заробітної плати у 2007,2008 році призупинені; що виплату на оздоровлення позивачу виплачено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними постановою від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої збільшено.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає за необхідне апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області - відхилити, постанову суду - залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з вимог закону та обставин справи, і розглядаючи справу в порядку письмового провадження, дотримувався процесуальних норм КАС України, діючих на час ухвалення постанови.

Відповідно до ч. ч.4, 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року зі змінами та доповненнями у

редакції від 16.06.1996 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам II групи в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Судом встановлено і підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області як інвалід II групи по захворюванню, повязаному із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому виплачено 120,00 грн. щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік. Проте, розмір щорічної допомоги визначено не з розміру мінімальної заробітної плати, як це передбачено ч. 4, 7 ст.

48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У звязку з чим судова колегія вважає, що відповідач зобовязаний нарахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення, виходячи з вимог ч. 4, 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 55 Закону України « Про державний бюджет України на 2009 рік», де зазначено мінімальний розмір заробітної плати.

Посилання відповідача на те, що компенсаційні виплати від мінімальної заробітної плати у 2007, 2008 році призупинені, судовою колегією не приймаються, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 році зміну ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано неконституційною .

Твердження відповідача стосовно того, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення проводиться в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, судовою колегією також не приймаються, оскільки встановлення розміру соціальних виплат є виключною компетенцією законодавця.

Перевіряючи законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія визнає, що постанова судом ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права і відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.І.ч.І.ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.І.ч.І.ст. 314, ст.ст. 315,317,319 ЦП України, судова колегія -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області - відхилити.

Постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 22 січня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді