Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа №2-1049/2010р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 листопада 2010 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі Шведовій Я.О., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення нарахованої заробітної плати та компенсації частини доходів, у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 30.07.2010 року звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 зазначив, що він був обраний в липні 2001 року і працював головою благодійної організації «Віра» в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області. З посади голови організації був звільнений за власним бажанням в серпні 2009 року. За весь період роботи на посаді голови цієї організації він не отримував заробітної плати. Посилаючись на те, що на його неодноразові звернення до засновників цієї організації і до органу місцевого самоврядування з проханням виплати заборговану заробітну плату не мали позитивних наслідків і не були задоволені, просить суд, згідно зі ст.ст.115,235 КЗпП України, стягнути на свою користь з ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в загальній сумі 3148 гривень, компенсацію втрати частини доходів в сумі 4162 гривні і 3000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди, а всього стягнути 10310 гривень.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги. Посилаючись на викладені в позові обставини, просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав. Посилаючись на відсутність трудових відносин між позивачем і відповідачем, на безпідставність і недоведеність позову, представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, показання допитаних свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Цей висновок суду ґрунтується на наступному:

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи такого трудового договору чи угоди між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 не укладалось, не було і не існувало, а тому суд приходить до висновку, що в звязку з цим, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 являються безпідставними, такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного трудового законодавства, в звязку з чим задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що позивача ОСОБА_1 25.07.2001 року було обрано головою створеної благодійної організації «Віра», яка на момент розгляду справи в суді припинила своє існування.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 був одним із трьох засновників цієї благодійної організації, але на роботу позивача не приймав і ніяких угод( трудових, господарських, цивільних) з позивачем не укладав.

В звязку з цим, посилання позивача на ст.ст.115, 235 КЗпП України, як на підставу позову, являються безпідставними, так як в судовому засіданні позивачем не доведено факт існування трудових відносин між ним та відповідачем.

Також в судовому засіданні позивачем не доведена вина відповідача в заподіянні йому моральної шкоди, в звязку з чим не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування йому завданої моральної шкоди за рахунок відповідача ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст.88 ч.4 ЦПК України судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 179,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити повністю в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення нарахованої заробітної плати та компенсації частини доходів, у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: