Справа №2-4226/08 06.09.2010 06.09.2010 06.09.2010
Провадження №22ц-5294/10
Справа № 22ц- 529^/10 Суддя по 1 інстанції - Кваша С.В.
Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

6 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі: головуючого - Лисенка П.П., суддів ОСОБА_2, ОСОБА_1, при секретарі судового засідання - Петровській О.С., за участю:

-представника заявника (боржника) ОСОБА_3,

-представника ВДВС - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського

управління юстиції

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 лютого 2010 року у справі

за скаргою

відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» яа дії та бездіяльність головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

встановила:

2 грудня 2009 року відкрите акціонерне товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (далі ВАТ) звернулося до суду зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ( далі - ЗДВС) при примусовому виконанні рішення, постановленого по цивільній :праві.

Скарга ВАТ, боржника у виконавчому провадженні, обґрунтована тим, цо державний виконавець, не виконав свого обов'язку, передбаченого 1.15 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», та не зупинив виконавче провадження з огляду на те, що їх підприємство внесено до Зеєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у іроцедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України від ІЗ липня 2005 року «Про заходи, направлені на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Крім того, скаржник просив скасувати постанову державного виконавця їід 18 листопада 2009 року про накладення штрафу на ВАТ за невиконання :удового рішення без поважних причин.

Заперечуючи проти скарги, ВДВС посилався на відповідність своїх пй чинному законодавству.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 лютого 2010 юку дії головного державного виконавця Заводського ВДВС визнано іеправомірними та скасовано його постанову від 1 8 листопада 2009 року про іакладення штрафу на ВАТ. Стягнуто на користь ВАТ судові витрати.

В апеляційній скарзі представник ВДВС, посилаючись на незаконність :а необґрунтованість судового рішення по справі, просив його скасувати та ввалити нове про відмову у задоволенні скарги.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення осіб, які приймали > - _ - справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законній: обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів вваж^ апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних піде -

Вирішуючи справу, районний суд виходив з того, що вона є цив: та підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК У :- : яким регламентовано судовий контроль за виконанням судових рішень

Між тим, повністю погодитися з таким висновком суду не N виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, з 8 квітня 2009 року на примус виконанні у Заводському ВДВС знаходився виконавчий лист № 2 422 виданий 27 лютого 2009 року Заводським районним судом м. Микол.:- виконання рішення, постановленого цим же судом 19 вересня 2008 р справі за позовом ОСОБА_5 до ВАТ про захист прав споживача.

За виконавчим листом зобов'язано ВАТ поновити безпер. гаряче водопостачання споживачам у відповідності до Закону У - : «Про житлово-комунальні послуги».

18 листопада 2009 року постановою ВДВС на боржника юри : особу ВАТ накладено штраф за невиконання рішення суду в сумі 340 гг

Постановою ВДВС від 5 лютого 2010 року закінчено вик провадження, в зв'язку з повним фактичним виконанням судового ріше і

В грудні 2009 року ВАТ звернулося до суду з зазначеною скар якій порушило питання щодо невиконання ВДВС обов'язку зуг.:- виконавче провадження та оскаржило постанову про накладення штр:. невиконання судового рішення.

Вказані питання підлягають розмежуванню.

Так, оскарження постанови державного виконавця про нак~.. штрафу не підлягає розгляду в порядку цивільної юрисдикції, вих^ __ наступного.

Статтею 87 Закону України «Про виконавче провадження» перед г_ відповідальність за невиконання рішення, зокрема, накладення постановою державного виконавця.

Така постанова державного виконавця може бути оскарже: _ начальника відповідного органу державної виконавчої служби, безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або ж до с_ 10-денний строк.

Таким чином, посадовим особам державного органу, яким яв." ДВС, державою делеговані повноваження притягувати до відповіла": учасників виконавчого провадження шляхом видання постано? накладення штрафу.

Відповідно до п.1 ч.І ст. 17 КАС України компетенція адміністра: судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із су ~ владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-пр^; актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи викладене, державний виконавець, виконуючи :- обов'язки, покладені на нього державою, є суб'єктом владних повноваже:

Як вбачається із матеріалів справи, заявник оскаржує постаноЕ . накладення штрафу за невиконання судового рішення, ухвалене цивільній справі.

За такого, така заява підлягала розгляду в порядку адміністра юрисдикції, у відповідності до п.1 ч.І ст. 17, ст.18 КАС України.

Згідно пункту 1 ч.І ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою запровадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку циві судочинства.

Враховуючи вищевикладене, ухвала місцевого суду в зазначеній іастині підлягає скасуванню на підставі п.2 ст.312 ЦПК України з юстановленням нової ухвали про закриття провадження у справі щодо хжарження постанови про накладення штрафу.

Водночас, скарга в частині невиконання ВДВС обов'язку зупинити іиконавче провадження є цивільною та підлягала розгляду в порядку, іередбаченому розділом VII ЦПК України.

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено юставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, окрема, у пункті 15 цієї ж статті зазначено, що виконавче провадження іідлягає обов'язковому зупиненню у випадку внесення підприємства іаливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно- :нергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення аборгованості відповідно до Закону України від 23 липня 2005 року «Про іаходи, направлені на забезпечення сталого функціонування підприємств іаливно-енергетичного комплексу».

У випадках, передбачених п. 15 ст. 34 цього Закону виконавче іровадження зупиняється до закінчення терміну дії процедури погашення іаборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, іизначеного Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення гталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Згідно п. 2 глави 11 Прикінцевих положень Закону «Про виконавче іровадження» щодо таких підприємств зупиняється дія статей 4, 5 цього Закону, крім виконання рішень про виплату заробітної плати, відшкодування ¦іатеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням аоров'я або смертю, стягнення аліментів.

Задовольняючи скаргу в цій частині, районний суд виходив з того, що шконавче провадження підлягало зупиненню державним виконавцем на іідставі п.15 ст. 34 Закону «Про виконавче провадження».

Проте, районний суд не звернув уваги на те, що у справі відсутні будь- ікі докази на підтвердження того, що підприємство - боржник зверталося (о ВДВС із заявою про зупинення виконавчого провадження з зазначених іідстав та надавало відповідні докази.

На підтвердження даного факту скаржник подав до суду виписку із (ідповідного Реєстру датовану станом на 28 листопада 2005 року (а.с139).

Вказана виписка із Реєстру є неналежним доказом, оскільки вона не кдтверджує участь вказаного підприємства у процедурі погашення іаборгованості на час розгляду зазначеного питання.

Враховуючи викладене та у відповідності до п.2 ст. 312 ЦПК України, "хвала районного суду у іншій частині підлягає скасуванню з ухваленням в іій частині апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні скарги ВАТ, в зв'язку з її необґрунтованістю згідно ч.З ст. 387 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Заводського відділу державної виконавчої служби ^Іиколаївського міського управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 5 лютого 2010 юку скасувати та постановити нову.

Закрити провадження у справі в частині оскарження відкритим Акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль» постанови Головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 1 8 листопада 2009 року про накладення штрафу.

Відмовити у задоволенні скарги відкритого акціонерного

«Миколаївська теплоелектроцентраль» в іншій частині.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили

проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку б

Судді:

до Верховного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді