Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2- 943/ 2010 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2010 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О.

при секретарі Жімбріу Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», третя особа Приватне підприємство «Прогрес - Риелт» про визнання недійсним Кредитного договору №2007/13-2.06/176 від 27.03.2007 року (іпотечний договір № 449 від 27.03.2007р.), суд -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 - комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», третя особа Приватне підприємство «Прогрес - Риелт» про визнання недійсним Договору про надання кредиту № 2007/13-2.06/176 від 27.03.2007 року укладеного між ОСОБА_2 - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі першого заступника керуючого Одеською обласною філією АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та розірвання достроково іпотечного договору від 27.03.2007 року реєстраційний № 449, укладеного між відповідачем ОСОБА_2 - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі першого заступника керуючого Одеською обласною філією АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3, та ОСОБА_1.

Представник позивача в обгрунтування вимог позивача посилається на те, що 27 березня 2007 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк». в особі першого заступника керуючого Одеською обласною філією АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2007/13-2.06/176 від 27.03.2007р. про надання ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 125600,00 доларів СІЛА зі сплатою 12,25% річних та порядком погашення суми основної заборгованості за кредитом згідно умов Договору на фінансування інвестування житла, у зв'язку з чим було додатково укладено іпотечний договір зареєстрований приватним нотаріусом за №449 від 27.03.2007р.

Предметом іпотеки виступили майнові права на незакінчене будівництво квартири №154, розрахунковою площею 55,95 квадратних метрів, що знаходяться на 17 поверху об'єкту будівництва та будується за адресою: м. Одеса, вул. Львівська, 15.

Кредитні кошти були надані установою банку на термін з 27 березня 2007 року до 26 березня 2022 року, з зобов'язанням щодо сплати процентів за його користування шляхом внесення платежів в порядку та на умовах, визначених вказаним Договором та договором іпотеки №449 від 27.03.2007 року, згідно з яким банк-відповідач прийняв заставу вищевказаної нерухомості для забезпечення виконання зобов'язань позивача.

Передумовою звернення за кредитом до банку став договір про інвестування №ЛВ/Р2-255 від 10 січня 2006 року укладений між позивачем та приватним підприємством «Прогрес-Риелт», в особі директора ОСОБА_4 щодо майбутнього новозбудованого майна (квартира, будівельний №154) розрахунковою площею 55,95 кв.м.. розташованої на 17 поверсі секції №1 об'єкту будівництва в м. Одеса, вул. Львівсіка. 15. Згідно умов зазначеного договору інвестування, позивачкою було перераховано на розрахунковий рахунок Підприємства «Прогрес-Риелт», зазначені в п. 5.2 грошові кошти в сумі 360089 грн. 64 коп. До теперішнього часу підприємство «Прогрес-Риелт .

не виконало своїх зобов'язань в жодному з пунктів договору про інвестування, яким передбачені штрафні санкції й відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків за договором.

На протязі дії кредитного договору починаючи з 27.03.2007 року та до серпня поточного року позивач здійснював всі помісячні кредитні платежі за кредитним договором. Але, починаючи з жовтня 2009 року у позивача виникли тимчасові фінансові труднощі та інші ускладнення незалежні від позичальника обставин. Позивач неодноразово зверталась до банківської установи з пропозицією зменшити відсоткову ставку за договором кредиту. На прохання, позивач отримав «банківські канікули» з пролонгацією строків кредиту, але з істотним збільшенням відсоткової ставки в односторонньому порядку без згоди на те позивача. В даних діях банківської установи вбачається порушення ст. 525 ЦК України, яка вказує на недопустимість односторонньої відмови від забов'язання, або односторонньої зміни його умов. Дана поведінка банку є підставою для припинення зобов'язань.

Пунктом 4.3. Договору передбачена відповідальність позичальника за порушення вимог 3.3.2.-3.3.17. цього договору у вигляді штрафу в розмірі 3% від суми кредиту. Однак це порушення витікає з недотримання кредитором вимог чинного законодавства щодо складання договорів і робить виконання зобов'язань позичальника за договором неможливим з самого, початку. В діях банку вбачається заздалегідь передбачене та навмисне порушення прав позичальника та таким що вводить останнього в оману і створює всі умови для неможливості виконання зобов'язань за Договором. В свою чергу відповідно п. 5.1. Договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх обов'язків за цим Договором у випадку настання дії обставин, що знаходяться поза межами контролю сторін та які сторони не могли передбачити або запобігти. Відповідно до ст. 230 ЦК України: 1. Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування; 2. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього Правочину.

П.1.2. Договору передбачено, що кредит надається позичальнику на фінансування інвестування житла. Але ч. З ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» передбачені спосіб та умови фінансування інвестування житла, щодо об'єктів інвестиційної діяльності: об'єктами інвестиційної діяльності не можуть бути об'єкти житлового будівництва, фінансування спорудження яких здійснюється з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління. Інвестування та фінансування будівництва таких об'єктів може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, недержавні пенсійні фонди, які створені та діють відповідно до законодавства, а також через випуск безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром виступає одиниця такої нерухомості. Саме такими фондами забезпечується гарантування страхування інвестицій на користь інвестора або набувача. Враховуючи вищезазначене вважають за необхідне визнати Договір недійсним у зв'язку із зміненням істотних умов договору, а саме предмету договору, значення якого прямо порушує норми чинного законодавства.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, пояснивши, що кредит позивачем брався для інвестування обраного об'єкту, а саме будівництва квартири, будівельний номер № 154 за адресою: м.Одеса, вул. Львівська, 15. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання обома сторонами. Зобов'язання банку, які визначенні кредитним договором виконанні в повному обсязі, належним чином, а саме позивачу був відкритий позичковий рахунок та надані грошові кошти . Позовні вимоги позивача пояснюються тим, що будівництво об'єкт інвестування не завершено, а тим більше не здано в експлуатацію в зазначений термін.

про що свідчить порушення умов укладеного договору інвестування. Але вищезазначені обставини не є підставою, яка звільняє позивача від виконання власних кредитних зобов'язань перед банком. Приватне підприємство «Прогрес - Риелт» є незалежним господарюючим суб'єктом який здійснює будівельні роботи на ринку в м.Одесі та строк їх виконання не залежить від дії банку. Щодо кредитного договору та іпотечного договору вони відповідають до вимог чинного законодавства та згідно до позивної заяви не має ніяких підстав ні доказів що кредитний договір та іпотечний договір не відповідають умовам. Ніяких підстав щодо задоволення позову немає.

Представник третьої особи просив в задоволені позову відмовити. Суд, вислухавши думку, пояснення та доводи учасників судового розгляду, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.03.2007 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі першого заступника керуючого Одеською обласною філією АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2007/13-2.06/176 від 27.03.2007р. про надання ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 125600.00 доларів США зі сплатою 12,25% річних та встановленим порядком погашення суми основної заборгованості за кредитом та процентів за його використання, (а.с.10-15).

Кредит надавався позичальнику на фінансування інвестування житла, у зв'язку з чим, було додатково укладено іпотечний договір, зареєстрований приватним нотаріусом за №449 від 27.03.2007 року.

Кредитні кошти були надані установою банку на термін з 27 березня 2007 року до 26 березня 2022 року, з зобов'язанням щодо сплати процентів за його користування шляхом внесення платежів в порядку та на умовах, визначених вказаним Договором та договором іпотеки №449 від 27.03.2007 року, згідно з яким, у якості забезпечення зобов'язань за Договором кредиту №№2007/13-2.06/176 від 27.03.2007р. укладеним між позивачем та відповідачем іпотекодавець - позивач передав Іпотекодержателю - відповідачу майнові права на незакінчену будівництвом квартиру, будівельний номер квартири № 154, розрахунковою площею 55,95 кв.м., що знаходиться на 17 поверсі секції 1, за адресою: м.Одеса, вул. Львівська, 15 (а.с.16-19)

Передумовою звернення за кредитом до банку став договір про інвестування №ЛВ/Р2-255 від 10 січня 2006 року укладений між позивачем та приватним підприємством «Прогрес-Риелт», в особі директора ОСОБА_4 щодо майбутнього новозбудованого майна (квартира, будівельний №154) розрахунковою площею 55,95 кв.м., розташованої на 17 поверсі секції №1 об'єкту будівництва в м. Одеса, вул. Львівсіка, 15.(а.с.20-24). Згідно умов зазначеного договору інвестування, позивачкою було перераховано на розрахунковий рахунок Підприємства «Прогрес-Риелт», зазначені в п. 5.2 грошові кошти в сумі 360089 грн. 64 коп. Як вказує позивачка до теперішнього часу підприємство «Прогрес-Риелт» не виконало своїх зобов'язань, будівництво об'єкту інвестування не завершено та не здане а експлуатацію в зазначений у договорі інвестування термін.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не звертався до підприємства «Прогрес Риелт» з заявою про розірвання договору інвестування, чи відшкодування збитків.

Вищезазначені обставини не є підставою, яка звільняє позивача від виконання власних кредитних зобов'язань перед банком.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами, тому позивач повинен дотримуватися умов договору кредиту і сплачувати відсотки за користування кредитом.

Між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було погоджено всі істотні умови кредит: договору№2007/13-2.06/176 від 27.03.2007 року, про що свідчать підписи останн і даному договорі та скріплення кредитного договору печаткою. Крім того, по: умови визначені на розсуд сторін та умови, які є обов'язковими відповідно : -

цивільного законодавства, як це передбачено ст.628 ч.І ЦК України.

Як встановлено в судовому засіданні позивач здійснював погашення кредиту згідно графіку погашення, тобто з даними умовами кредитного договору він був згідний та частково його виконав.

А тому, суд не вбачає жодних підстав для визнання кредитного договору недійсним, оскільки відсутні підстави недійсності правочину передбачені ст.215 ЦК України.

Посилання представника позивача на те, що в діях банку вбачається заздалегідь передбачене та навмисне порушення прав позичальника та таким що вводить останнього в оману і створює всі умови для неможливості виконання зобов'язань за Договором не найшли свого підтвердження в судовому засіданні. Представник позивача не зміг пояснити, яким чином банк ввів в оману позивача при укладені договору.

Щодо підвищення банком розміру процентної ставки за Договором кредиту с судом приймається до уваги, що позивачу було надіслано листа від 07.10.2008 року за вих. № 09-12/96-6171 згідно якого «враховуючи підвищення облікової ставки Національного банку України, зростання вартості грошових ресурсів на міжбанківському кредитному ринку України, на підставі рішення Управляючого комітету роздрібного бізнесу АКБ «Укрсоцбанк» № 380 від 24.09.2008 року та відповідно до вимог ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», позивачу було повідомлено про підвищення розміру процентної ставки за договором кредиту № 2007/13-2.06/176 від 27.03.2007 року до 13.25% річних з 20.10.2008 року, (а.с.27)

Пунктом 2.6. договору кредиту передбачено у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління. Комітету з питань правління активами та пасивами. Кредитно- інвестиційного комітету. Тарифного комітету Кредитора, Кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів, визначеного в п.1.1. Договору.

Позивачем не було надано ніяких доказів про те, що він звертався в банковської установи з підстав своєї незгоди стосовно підвищення відсоткової ставки чи оскарження дій банку.

Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Суд, розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно, неупереджено, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивачки заявлені неправомірно, а тому залишаються судом без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 15, 16. 207 ч.2, 626, 627, 628. 629, 1055 ЦК України. Закон України «Про банки і банківську діяльність» суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», третя особа Приватне підприємство «Прогрес - Риелт» про визнання недійсним Кредитного договору №2007/13-2.06/176 від 27.03.2007 року та розірвання достроково іпотечного договору № 450 від 27.03.2007р. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.О. Луняченко