Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2010 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Калюжної В.В.,
при секретарі: Боднаренко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договорів позики та стягнення боргу за договорами позики,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та стягнення боргу за договором позики, вказавши, в обґрунтування позову наступне. 22.01.2007 року позивач позичив відповідачці 4700 гривень, 15.06.2007 року - 1900 гривень, а 25.07.2007 року 1300 гривень, про що було складено розписки. Договори позики в письмовій формі не укладались, але їх дійсність підтверджується розписками. В розписках було обумовлено, що борг повертається за першою вимогою позивача, така вимога відповідачу була направлена 14.07.2010 року, однак борг відповідач не повернула. У звязку з цим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача борг за договорами позики у розмірі 7900 та судові витрати.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі, стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати.
Відповідач до судового засідання не зявилася, причину неявки суду не сповістила, про день і час слухання справи завчасно повідомлялася у встановленому законом порядку, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти вирішення справи у порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 22.01.2007 року ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4700 гривень та зобовязалась повернути за першою вимогою, що підтверджується розпискою.
Відповідно до розписки від 15.06.2007 року, ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 на оплату приміщення 1900 гривень та зобовязалась повернути гроші за першою вимогою.
25.07.2007 року ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_1 1300 гривень для оплати за оренду, що підтверджується розпискою.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
З матеріалів справи вбачається, що 14.07.2010 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про необхідність повернення боргу протягом 5 днів з дня отримання вимоги.
Добровільно відповідачем ОСОБА_2 зобовязання не виконано.
На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання договору позики дійсним та стягнення суми боргу і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу у розмірі 7900 грн.
У відповідності зі ст.79,88 ЦПК України стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 79 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., які позивач сплатив при зверненні до суду, що підтверджується квитанціями про сплату.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 208, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору позики та стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: м.Запоріжжя, ОСОБА_3, б.25 кв.29 на користь ОСОБА_1, який мешкає за адресою: м.Запоріжжя. вул. Волжська, б. 21/1 суму боргу за договорами позики від 22.01.2007 року, 15.06.2007 року, 25.07.2007 року - в розмірі 7900 (сім тисяч девятсот) грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 79 (сімдесят девять) грн., а всього 8099 (вісім тисяч девяносто девять ) грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В.Калюжна