Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-1299/2010
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Бондаренко О.В.,

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 міської ради Київської області; третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_6, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину квартири; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 міської ради Київської області, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_6, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частину квартири; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 міської ради Київської області, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_6, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/15 частину квартири, -

в с т а н о в и в :

26.02.2010 року позивачка звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.10.2007 року помер її чоловік ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/5 частина квартири АДРЕСА_1.

Для оформлення спадщини вона в установлений законодавством термін до нотаріальної контори не зверталася, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину шляхом вступу у спадкування, а також у звязку з тим, що частка у праві власності спадкодавця у спільній сумісній власності, до якої входить вищевказана квартира, не визначена. По справі існують інші спадкоємців, а саме: діти померлого: ОСОБА_2, ОСОБА_3. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1.

До розгляду справи по суті від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надійшли зустрічні позовні заяви в яких останні просили визнати за ними право власності на 1/10 (ОСОБА_3І.) та на 1/15 (ОСОБА_2І.) частини спірного будинку в порядку спадкування за законом, оскільки вони є дітьми померлого, а звідси, поряд із позивачкою за первинним позовом, спадкоємцями першої черги.

Для оформлення спадщини вони в установлений законодавством термін звернулися до нотаріальної контори, але отримали відмову, оскільки частка спадкодавця у спільній сумісній власності, до якої входить вищевказана квартира, не визначена, чим порушено їх права на спадкування.

В судовому засіданні позивачка за первісним позовом позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обставини вказані в позовній заяві підтвердила.

Відповідач ОСОБА_5 міська рада Київської області в судове засідання не зявився, проте в судове засідання надав заяву в якій позов визнав, просив розгляд справи провести у відсутності його представника та при вирішені даного питання повністю покладаються на думку суду.

Позивачі за зустрічними позовами свої позовні вимоги підтримали, обставини вказані в них підтвердили.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3 та задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Судом встановлено, що 25.10.2007 року помер ОСОБА_7, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 26.10.2007 року відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області та про що зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №588 (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/5 частина квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №5937 від 18.05.1999 року (а.с.14), відповідно до якого він, поряд з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, зазначений співвласником спірної квартири. Зважаючи, що вищевказана квартира є обєктом спільної сумісної власності, підстав для збільшення частки кожного в даному майні учасниками процесу не вказано, а тому згідно до ст. 372 ЦК України вона визначається в рівних долях і становить 1/5 частина для кожного із співвласників.

Заповіт спадкодавцем не складався. По справі інших спадкоємців немає.

Родинні стосунки між спадкодавцем та позивачкою за первісним позовом підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу VI-ИК №325429 від 05.02.1992 року (а.с.9), в якій остання записана дружиною ОСОБА_7, а між спадкодавцем та позивачами за зустрічним позовом свідоцтвами про народження ІІ-ЩЗ №000819 від 13.08.1962 року (а.с.24) та ЩЗ №124555 від 03.06.1959 року (а.с.52), де останні записані дітьми ОСОБА_7

Позивачі за первинним та зустрічними позовами у встановлений законодавством строк звернулися до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с.46-48), але отримали відмову, оскільки частка спадкодавця у спільній сумісній власності, до якої входить вищевказана квартира, не визначена, у звязку з чим вони не можуть успадкувати відповідну частину квартири АДРЕСА_1, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом.

Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про смерть, копій свідоцтва про право власності на житло, технічного паспорту (а.с.20), копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження, копії спадкової справи.

Судом також враховано, що на спадкове нерухоме майно є технічний паспорт та свідоцтво про право власності на житло. З цього приводу сторони в судовому засіданні зазначили, що за допомогою вищенаведених документів вони намагалися отримати правовстановлювальні документи на квартиру після смерті ОСОБА_3А, однак, як їм повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за ними права власності, оскільки цього не достатньо, адже частки у спільному сумісному майні визначені не були.

У звязку з цим вони звернулися з позовами до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 2.1. та пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, - є рішення суду про визнання права власності.

Право власності на нерухоме майно, яке є обєктом спадщини, в даному випадку 1/5 частина квартири, підлягає державній реєстрації, у звязку з цим, відповідно до ст. 182 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачами право власності на нерухоме майно, що є обєктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлювальних документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за законом.

Вказані обставини свідчать про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3 та задоволення позовних вимог ОСОБА_2, у звязку з тим, що їх права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.

Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Беручи до уваги, що сторони, як спадкоємці за законом 1 черги, в рівних частинах мають право на набуття права власності на 1/5 частину квартири, після смерті ОСОБА_7, а саме на 1/15 частину за кожним. Зважаючи, що сторони мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не змогли його отримати з незалежних від них причин, - позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_6 не є спадкоємцем першої черги, а тому не претендує на частину спадкового майна, після смерті ОСОБА_7

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності сторін в порядку спадкування на 1/15 частину квартири АДРЕСА_1, оскільки вони їх прийняли відповідно до ст. 1297 ЦК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів всі позивачі прийняли спадщину відповідно до діючого законодавства України шляхом подачі відповідної заяви до ОСОБА_5 районної державної нотаріальної контори.

Згідно діючого законодавства частки кожного спадкоємця відповідної черги є рівними.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивачів причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємицю власником зазначеного нерухомого майна.

Судові витрати в справі слід покласти на сторін, відповідно до сум сплачених ними при подачі позовних заяв, оскільки рішення ухвалено в її інтересах.

На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на 1/15 частину квартири АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_7, який помер 25.10.2007 року, на праві спільної часткової власності.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом, право власності на 1/15 частину квартири АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_7, який помер 25.10.2007 року, на праві спільної часткової власності.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом, право власності на 1/15 частину квартири АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_7, який помер 25.10.2007 року, на праві спільної часткової власності.

Судові витрати за розгляд позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в розмірі: 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оплачених кожним при поданні позову, віднести на їх рахунок.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 01.06.2010 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_8