Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

06 липня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Жигановської О.С.

суддів: Косигіної Л.М., Котік Т.С.

при секретарі судового ОСОБА_1 засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №4 м.Коростеня до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 травня 2010 року

встановила :

В лютому 2010 року КВЖРЕП №4 м.Коростеня Житомирської області звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за обслуговування будинку і прибудинкової території. Позивач зазначив, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 та не здійснює оплату на надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території. В зв'язку з цим станом на 19.02.2010 року утворилась заборгованість в сумі 1624 грн. 84 коп., яку і просив стягнути з відповідачки в судовому порядку.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 травня 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КВЖРЕП №4 м.Коростеня 1084 грн. 45 коп. заборгованості за період з 01.09.2005 року по 19.02.2010 року та 30 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідачка порушує питання про скасування згаданого рішення та ухвалення нового - про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застування судом норм процесуального і матеріального права. Апелянт зазначає, що суд неповно з'ясував обставини справи та не прийняв до уваги те, що між нею та позивачем не був укладений договір про надання послуг, які надаються неякісно та не в повному обсязі, а тому відсутні підстави для стягнення будь-яких коштів. Крім того, ці кошти стягнуті поза межами строку позовної давності.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступник підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири №12 4 в будинку №91 по вулиці Кірова в м.Коростень.

Правовідносини сторін по наданню послуг, в тому числі, права і обов'язки, порядок розрахунків, підстави і розмір відповідальності, регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду"(ст.10), Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року №572.

Пункт 17 даних Правил передбачає, що власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок плату за обслуговування і ремонт будинку.

Як вбачається з матеріалів справи і пояснень сторін, як власник згаданої квартири ОСОБА_2 своєчасно не вносить щомісячних платежів на рахунок позивача на утримання будинку та прибудинкової території, в зв'язку з чим за період з травня 2003 року по лютий 2010 року утворилась заборгованість в розмірі 1624 грн. 8 4 коп. Такі обставини стверджуються довідкою-розрахунком КВЖРЕП №4 (а.с.5), тому суд 1 інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позову, але помилково стягнув борг починаючи з 01.09.2005 року, тобто поза межами строків позовної давності. Враховуючи наведене, рішення суду підлягає зміні, виходячи з наступного.

Оскільки з даним позовом КВЖРЕП №4 звернулось 24.02.2010 року, тому сума боргу підлягає зменшенню на 419 грн. 36 коп. Так, вартість наданих послуг за період з лютого 2007 року по лютий 2010 року становить 1673 грн. 09 коп. За вказаний період відповідачкою сплачено 1008 грн. Таким чином, з неї підлягає стягненню заборгованість в сумі 665 грн. 09 коп. в межах трьохрічного строку /1673,09 - 1008 = 665,09/. При цьому суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками місцевого суду про те, що сплата ОСОБА_2 у вересні 2008 року 500 грн. свідчить про визнання нею боргу, а тому строк позовної давності перервався.

В судовому засіданні відповідачка пояснила, що 500 грн. були сплачені нею як заборгованість за поточними платежами за 2008 рік, а не в рахунок погашення заборгованості за попередній період. У відповідній квитанції (а.с.40) не зазначено, що це є проплата за попередні роки. Позивачем не надано доказів щодо зарахування даних коштів як часткового погашення заборгованості за 2003-2006 роки.

Не можна визнати обґрунтованими посилання відповідачки на те, що з нею не було укладено договору про надання послуг всупереч вимогам Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а тому вона не несе обов'язку по їх сплаті.

Так, відповідно до п.13 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями співвласники будинку, де не створено товариство (об'єднання), укладають договір на участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території. Крім того, пунктом 1 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг.

ОСОБА_2 ухиляється від укладення відповідного договору з позивачем. Однак, від користування послугами, наданими позивачем не відмовляється. Таким чином, суд правильно вважав, що між сторонами виникли обов'язки та настала відповідальність виконавця і споживача, передбачена вищевказаними Правилами.

Доводи апелянта щодо надання позивачем послуг неналежної якості та не в повному об'ємі спростовуються матеріалами справи (а.с.10-16, 51-66,75-85). Акти, на які посилається ОСОБА_2, як на підтвердження своїх доводів (а.с.33.36-38) не стосуються періоду, за який стягується заборгованість.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 309, 313-316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 травня 2010 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь КВЖРЕП №4 м.Коростеня 665 грн. 09 коп. заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 01 лютого 2007 року по 19 лютого 2010 року.

В частині відшкодування судових витрат рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді