Справа №2-272/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2010 р. Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Шестака О.І.

при секретарі Тріщук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного підприємства Фортуна С про зобов'язання виконати умови договору та за позовом закритого акціонерного товариства „Харківспецмонтаж до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю „Деметра 1991, ОСОБА_2 андріївни про визнання недійсним договору купівлі-продажу

установил:

15 серпня 2008 року до суду звернувся ОСОБА_4 із позовною заявою, в якій просив суд зобов'язати відповідачів виконати умови договору купівлі-продажу від 21.05.2008 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовав тим, що 21.05.2008 року відповідач ОСОБА_5 продала йому будівельні матеріали та обладнання, які зберігаються на орендованій ПП «Фортуна С» земельній ділянці по вул. Шевченка, 307, однак у визначений договором строк матеріали та обладнання ОСОБА_4 передані не були. Неодноразові вимоги позивача передати йому предмет договору та підписати відповідний акт приймання-передачі ОСОБА_5 ігноруються.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 19.08.2008 року його позов було об'єднано в одне провадження з позовом закритого акціонерного товариства «Харківспецмонтаж» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра 1991», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 19.02.2008 року, який розглядався Київським районним судом м. Харкова.

В обґрунтування своїх вимог представники ЗАТ «Харківспецмонтаж» посилались на невідповідність фактичного предмету договору тому, що вказаний в самомуу договорі від 19.02.2008 року. Окрім того, на думку позивача, положення цього договору в частині ціни об'єкта продажу суперечить п. 4.1. Закону України «Про податок на додану вартість».

Ухвалою від 22.09.2009 року до участі у справі в якості третьої особи залучена Харківська міська рада.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, стосовно вимог ЗАТ «Харківспецмонтаж» - ухвалити рішення на розсуд суду.

Представник ОСОБА_5,ОСОБА_3ПП «Фортуна С» та проти позовних заяв ОСОБА_4 та ЗАТ «Харківспецмонтаж» заперечувала, посилаючись на їх необґрунтованість.

Представники ЗАТ «Харківспецмонтаж» підтримали свої вимоги у повному обсязі, позов ОСОБА_4вважали таким, що не підлягає задоволенню.

Представник TOB «Деметра 1991» у судове засідання не з'явився, у наданій суду заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Представник Харківської міської ради просила вирішити спір ОСОБА_4 згідно діючого законодавства України, проти вимог ЗАТ «Харківспецмонтаж» заперечувала, при цьому посилалася на той факт, що станом на 19.02.2008 рік позивач не був власником нежитлових будівель, розташованих по вул. Шевченка, 307 у м. Харкові.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_4 і ЗАТ «Харківспецмонтаж» такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 лютого 2008 року між ЗАТ «Харківспецмонтаж» та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого ЗАТ «Харківспецмонтаж» продало, а ОСОБА_5 купила за 372676,44 гривень будівельні матеріали та обладнання, що використовувалися в процесі будівництва нежитлових будівель літ. «I-1» загальною площею 2543,2 м.кв., літ. «Л-1» загальною площею 149,0 м.кв., літ. «М-1» загальною площею 348,9 м.кв., літ. «К-1» загальною площею 53,4 м.кв., літ. «Н-1» загальною площею 113,1 м.кв., розташованих по вул. Шевченка, 305 у м. Харкові.

21 травня 2008 року ОСОБА_5 продала згадані матеріали та обладнання ОСОБА_4 за 400000,00 гривень, при цьому, за умовами договору купівлі-продажу від 21.05.2008 року, 200000,00 гривень ОСОБА_4 зобов'язався сплатити ОСОБА_5 в день укладення угоди, а решту - у строк до 21.06.2008 року.

Виходячи з пояснень представника відповідачів за первісним позовом, на момент розгляду справи, ОСОБА_4 частково розрахувався з ОСОБА_5, його заборгованість складає 20000,00 гривень.

Представник ОСОБА_4 підтвердила у судовому засіданні факт наявності заборгованості у розмірі 20000,00 гривень.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк , - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту пунктів 9, 10 договору купівлі-продажу від 21.05.2008 року передача покупцю (ОСОБА_4І.) будівельних матеріалів та обладнання має бути здійснена протягом 5 днів з моменту проведення повного розрахунку, про що складається відповідний акт приймання-передачі, при цьому право власності на предмет договору виникає у покупця з моменту підписання зазначеного акту.

Враховуючи те, що як на момент звернення до суду, так і на момент розгляду справи у суді, ОСОБА_4 не ліквідована заборгованість за придбані ним матеріали та обладнання згідно договору купівлі-продажу від 21.05.2008 року, у позивача за первісним позовом відсутні підстави вимагати передачі йому цих матеріалів та обладнання. Відтак суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_4 заявлені передчасно і задоволенню не підлягають.

Стосовно вимог, заявлених ЗАТ «Харківспецмонтаж», суд зауважує наступне.

В обґрунтування свого позову представники ЗАТ «Харківспецмонтаж» посилаються на те, що фактичний предмет зазначеної угоди не відповідає тому, що описаний у тексті договору, оскільки в дійсності відчужувалися не будівельні матеріали та обладнання, а закінчені будівництвом нежитлові будівлі. З цих підстав, на їх думку, договір купівлі-продажу від 19 лютого 2008 року є недійсною угодою.

Суд не може погодитися з наведеними доводами, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Наявні у матеріалах справи докази свідчать про те, що ЗАТ «Харківспецмонтаж» станом на 19.02.2008 року не було власником нежитлових будівель літ. «I-1» загальною площею 2543,2 м.кв., літ. «Л-1» загальною площею 149,0 м.кв., літ. «М-1» загальною площею 348,9 м.кв., літ. «К-1» загальною площею 53,4 м.кв., літ. «Н-1» загальною площею 113,1 м.кв., які розташовані по вул. Шевченка у м. Харкові, а було власником матеріалів та обладнання, що використовувалися в процесі будівництва цих будівель.

З матеріалів справи вбачається, що в 1990 році тресту «Харківспецмонтаж» було відведено земельну ділянку орієнтовною площею 1,8 га для проектування в 1990 році та будівництва у 1991-1992 роках ділянки механізованих робіт і центрального матеріального складу по вул. Шевченка. Про даний факт свідчить рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.03.1990 року № 77-41.

Як стверджувала в своїх поясненнях представник третьої особи зазначене рішення виконане не було, оскільки право користування земельною ділянкою трест «Харківспецмонтаж» у встановленому порядку не оформляв.

Представниками позивача не надано доказів наявності у закритого акціонерного товариства «Харківспецмонтаж» права користування земельною ділянкою по вулиці Шевченка у м. Харкові, в тому числі станом на 19.02.2008 рік.

Між тим, матеріали справи свідчать про те, що на земельній ділянці по вул. Шевченка, 307 ЗАТ «Харківспецмонтаж» був зведений комплекс нежитлових будівель: літ. «I-1» загальною площею 2543,2 м.кв., літ. «Л-1» загальною площею 149,0 м.кв., літ. «М-1» загальною площею 348,9 м.кв., літ. «К-1» загальною площею 53,4 м.кв., літ. «Н-1» загальною площею 113,1 м.кв.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.01.2008 року у справі № 2-705/08/10 за позовом Харківської міської ради до ЗАТ «Харківспецмонтаж», ОСОБА_3, TOB «Деметра 1991» - правонаступника Спільного агропромислового підприємства «Деметра» TOB - про визнання недійсними угод, визнані недійсними договір купівлі-продажу від 03.02.2007 року, згідно якого ЗАТ «Харківспецмонтаж» продало, а ОСОБА_3 придбав вищевказані нежитлові будівлі, а також договір купівлі-продажу від 08.05.2007 року, згідно якого ОСОБА_3 продав, а спільне агропромислове підприємство «Деметра» купило частину цих будівель. Підставою для винесення такого рішення стало те, що зведені нежитлові будівлі є самочинним будівництвом, право власності на них у ЗАТ «Харківспецмонтаж» не виникло, а відтак воно не мало права здійснювати їх відчуження.

Окрім того, в матеріалах справи наявна ухвала апеляційного суду Харківської області від 25.06.2007 року, якою скасоване рішення третейського суду при асоціації «Правосуддя» від 28.02.2007 року у справі № 1/02-2007. Зазначеним рішенням третейський суд визнав дійсним договір купівлі-продажу від 03.02.2007 року між ЗАТ «Харківспецмонтаж» і ОСОБА_3 та визнав право власності ОСОБА_3 на згадані нежитлові будівлі. Саме це рішення надало змогу ОСОБА_3 в майбутньому продати нежитлові будівлі за нотаріально посвідченим договором спільному агропромислову підприємству «Деметра» ТОВ.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже встановленими рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2008 року та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25.06.2007 року фактами, які мають преюдиціальне значення для розгляду даної справи, є: факт незаконного користування ЗАТ «Харківспецмонтаж» земельною ділянкою по вул. Шевченка у м. Харкові, факт незаконного - без згоди власника ділянки територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради - здійснення ЗАТ «Харківспецмонаж» на цій ділянці самочинного будівництва нежитлових будівель: літ. «I-1» загальною площею 2543,2 м.кв., літ. «Л-1» загальною площею 149,0 м.кв., літ. «М-1» загальною площею 348,9 м.кв., літ. «К-1» загальною площею 53,4 м.кв., літ. «Н-1» загальною площею 113,1 м.кв, а також той факт, що право власності на ці будівлі у ЗАТ «Харківспецмонтаж» не виникло.

04.07.2007 року 14 сесією Харківської міської ради 5 скликання було прийняте рішення №131/07, згідно якого земельна ділянка по вул. Шевченка, 307 із самочинно зведеними на ній об'єктами будівництва надана в оренду «Фортуна С».

Таким чином, законним користувачем цієї ділянки з моменту укладення договору оренди від 19.11.2007 року є приватне підприємство «Фортуна С». При цьому при розробці проекту відведення цієї

ділянки було визначено її адресу - вулиця Шевченко, 307. Доводи представників позивача за об'єднаним позовом про те, що у дійсності згадана ділянка має номер 305 і їх посилання з цього приводу на технічні паспорти та наявні у матеріалах справи судові рішення є необґрунтованими, позаяк адреса встановлюється при оформленні ділянки у власність або користування, а отже адреса: вул. Шевченка, 305 є помилковою.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 цієї ж статті до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Таким чином, враховуючи те, що станом на 19 лютого 2008 року закрите акціонерне товариство «Харківспецмонтаж» не являлося законним користувачем землі по вул. Шевченка, враховуючи те, що самочинно зведені товариством будівлі не були прийняті в експлуатацію в установленому законом порядку, а право власності на них не було зареєстроване, відчуженню за договором купівлі-продажу від 19.02.2008 року підлягали саме матеріали та обладнання, що використовувалися в процесі будівництва нежитлових будівель літ. «I-1» загальною площею 2543,2 м.кв., літ. «Л-1» загальною площею 149,0 м.кв., літ. «М-1» загальною площею 348,9 м.кв., літ. «К-1» загальною площею 53,4 м.кв., літ. «Н-1» загальною площею 113,1 м.кв., розташованих по вул. Шевченка, 307 у м. Харкові.

Безпідставними є також посилання представників позивача на невідповідність договору від 19.02.2008 року в частині ціни об'єкта продажу вимогам п. 4.1. Закону України «Про податок на додану вартість», оскільки як встановлено у ході розгляду справи предметом згаданого договору є матеріали та обладнання, а не закінчені будівництвом нежитлові будівлі.

Окрім того, вирішуючи спір, суд виходить з приписів ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ж ст. 203 ЦК України загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є наступні вимоги:

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обмовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Проаналізувавши зміст угоди, вчиненої сторонами 19 лютого 2008 року, суд доходить висновку, що підставм для визнання цієї угоди недійсною відсутні, а відтак вимоги ЗАТ «Харківспецмонтаж» задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст.15,16,203,208,215,331,376,526,663 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11,60,61,209,212,214,215 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного підприємства Фортуна С про зобов'язання виконати умови договору.

Відмовити в задоволенні позову закритого акціонерного товариства „Харківспецмонтаж до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю „Деметра 1991, ОСОБА_2 андріївни про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий