УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Богонюка М.Я.,

суддів : Приколоти Т.І., Федоришина A.B.,

при секретарі Луньо К.А..,

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 рішення Дрогобицького міськрайонно- го суду Львівської області від 9 липня 2010 року,-

встановила:

оскаржуваним рішенням позов задоволено, визнано право власності ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 право власності на самовільно прибудований тамбур до квартири №1 по зул. Раневицькій, 19 у м . Дрогобичі Львівської області.

Рішення оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_4, просять його скасували і направити справу на новий розгляд. Зазначають про порушення судом норм процесуального права: апелянти не були залучені до участі у розгляді справи, хоч самовільною прибудовою порушені їх права як співвласників будинку та створено перешкоди у вільному користуванні подвір'ям.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на її заперечення, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на викладені нижче мотиви.

Зі змісту ст. 376 ЦК України випливає, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, якщо зоно збудовано на земельній ділянці, відведеній для цієї мети, не порушує права інших осіб, без істотного порушення будівельних норм і правил.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що самочинно побудований позивачами тамбур відповідає зазначеним вище критеріям і тому обґрунтовано визнав за ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9 право власності на це майно.

Так, спірний тамбур побудований на земельній ділянці ОСББ «Оксана» (цільове призначення якої є обслуговування багатоквартирних будинків) з дозволу цього об'єднання, відповідає будівельним нормам і правилам, про що свідчать відповідні висновки державних контролюючих органів, з якими погодився представник інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, тощо.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в частині порушення їх прав не відповідають матеріалам справи та фактичним обставинам, так як жодним доказом не підтверджено порушення самочинним будівництвом їх прав користування земельною ділянкою, у тому числі проходу чи проїзду по ній.

Посилання апелянтів на ту обставину, що вони не давали дозволу на здійснення прибудови, не ґрунтується на законі, оскільки у даній конкретній ситуації закон не вимагає отримання їх згоди на здійснення будівництва.

Так як суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, то рішення є законним і його слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Васильовича відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 9 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: