Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-2115/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2010 р. Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

При секретарі - Фефеловій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Третя Одеська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсним договору дарування, встановлення юридичного факту, визнання права власності на спадкове майно та перерозподіл часток,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить встановити коло спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_7 та їхню частку у спадщині, встановити факт прийняття позивачем спадщини після смерті батько ОСОБА_7, визнати за кожним із спадкоємців за законом, після смерті ОСОБА_7, право власності на спадкове майно у відповідних частках, встановити коло спадкоємців після смерті матері ОСОБА_8 та привести у відповідність з визнаними частками спадщини за законом частки спадщини, яка відкрилась на підставі заповіту, визнати договір дарування між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 2 червня 1999 р. недійсним.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити.

ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_3 позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності.

ОСОБА_4 та його представник позов не визнали та просили суд відмовити в його задоволенні.

ОСОБА_5 позов не визнала, та просила суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

ОСОБА_9 Третьої Одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, до суду надійшов суду лист згідно з яким завідуюча просила суд розглядати справу у відсутності їх представника. Розгляд справи залишили на розсуд суду.

Приватний нотаріус ОСОБА_6 залишила вирішення спору на розсуд суду. Проти визнання договору дарування недійсним, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 2 червня 1999 p., заперечувала, та пояснила суду, що ніяких порушень при укладені та нотаріальному посвідчені даного договору не було.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 помер 30 жовтня 1979 р.

Згідно зі свідоцтвами про право на спадщину за законом, після смерті батька, спадщину у розмірі по 1/3 частини кожний, отримали діти померлого, ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Правовстановлюючі документи на іншу частину спадщини спадкоємцям не видавались.

12 листопада 1990 р. померла ОСОБА_8. Згідно з заповітом від 12 серпня 1988 р. померла заповіла все своє майно ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_12 в рівних частках.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28 квітня 1995 року спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняли: ОСОБА_2 і ОСОБА_12 по 1/12 частині жилого будинку з надвірними спорудами за адресою м. Одеса; вул. Бригадна 15.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 1 червня 1995 р. спадщину, після смерті ОСОБА_8 прийняли: ОСОБА_4 ОСОБА_1 по 1/12 частині жилого будинку з надвірними спорудами за адресою м. Одеса, вул. Бригадна 15.

2 червня 1999 р. ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 5/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою м. Одеса, вул. Бригадна 15.

Згідно зі ст. 71 ЦК УРСР (1963 р.) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Згідно зі ст. 80 ЦК УРСР (1963 р.) закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України (2003 p.), сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмові в позові.

Згідно з п.2 ст. 80 ЦК УРСР (1963 р.) якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Враховуючи, що строк позовної давності на заявлені позивачем вимоги сплинув, а з заявою про поновлення такого строку з поважних причин він до суду не звертався, суд вважає; що в задоволенні позову належіть відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, ст. 71, 80 ЦК УРСР (1963 р.) ст. 267 ЦК України (2003 p.), суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Третя Одеська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування встановлення юридичного факту, визнання права власності на спадкове майно та перерозподіл часток - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київсьікий районний суд міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги, в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було оголошено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий