Справа № 2-95/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2010 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Декаленко В. С. ,

при секретарі Хіміч А. В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 підприємство «Спеціалізоване ремонтно- налагоджувальне управління № 7» - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справ за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5. Орендного підприємства «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7», ОСОБА_6. Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія». ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування майнової іа моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги шм, що 31.07.2005 року сталася дорожньо-транспортна пригода, що мала місце на перехрест і вул. Щербакова та вул. Вільгельма Піка в районі будинку № 41 за участю автомобілів Форд Фієста д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 та автомобіля М-2141 д/н 50-86КИЕ під керуванням ОСОБА_6, в результаті якого останній виїхав на зустрічну смугу, де сталося його зіткнення з автомобілем Мазда 626 д/н 20838КА. що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію РМС № 254035, під керуванням водія, його сина. ОСОБА_5.

Зазначає, що на місце ДТП були викликані працівники ДАІ. які встановити осіб учасників ДТП. належність транспортних засобів, причини та порушників правил дорожнього руху та склали відповідні матеріали адміністративної справи.

Посилається, що відповідно до висновку № 80/81 від 24 липня 2006 року проведеною ТОВ Український експертний центр «Експерт-Сервіс Авто» дії водія автомобіля Форд Фієста д н А6098АЕ ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.10.2006 року по справі № 3- 36641/06 підтверджено винність ОСОБА_7 в порушенні п. 13.1 ГІДР, тобто у чиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Пояснює, що відповідно до Акту № 219 від 14 серпня 2005 року товарознавчого дослідження проведеного ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «ЛЕГІОН» шкода, завдана йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становила 78 817 грн. 22 коп. А для проведення товарознавчого дослідження, ним було сплачено 400 грн. 00 коп.

Зазначає, що фактично матеріальну шкоду йому спричинено внаслідок зіткнення (удару) автомобіля М-2141 д/н 50-86КИЕ під керуванням водія ОСОБА_6. який знаходився в трудових стосунках з ОСОБА_2 Підприємством «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління №7».

Посилається, що крім того, внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, в якій він безпосередньо знаходився в автомобілі, він поніс моральне потрясіння, а також вимушений був звернутися за допомогою до лікаря, так як відчув сильний головний біль, мерехтіння мушок перед очима, нудоту, блювоту. Лікарем було його оглянуто, заміряно га встановлено артеріальний тиск, що дорівнював 185/110 мл/рт. та встановлено діагноз: Гіпертонічне захворювання другої стадії та Гіпертонічний криз, викликаний стресовою ситуацією. Після введення внутрівенного препарату, тиск знизився до 170/95 мл/рт.

Також зазначає, що дана подія відобразилася і на його працездатності в подальшому, а саме- так як він крім основного місяця роботи являється депутатом місцевого рівня і представляє та захищає інтереси виборців окремого району, він вимушений був на деякий час припинити свою діяльність, у зв'язку з нанесеною шкодою здоров'я, а також уповільнити вирішення нагальних питань виборців у зв'язку із пошкодженням його автомобіля, який являється необхідним засобом пересування. А тому моральну шкоду завдану йому, він оцінює в розмірі 5000 грн.

Згідно останніх уточнень позовних ' вимог. представник позивача зазначив, що за клопотанням представника відповідача ОСОБА_7 судом була винесена ухвала про проведення автотоварознавчої експертизи на момент розгляду справи і така автотоварознавча експертиза була проведена ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» згідно висновку 1209 від 01.10.2009 року, якою розмір матеріальних збитків на момент проведення експертизи, що був завданий позивачу внаслідок ДТП. що сталася 31.07.2005 року, складає 111 590. 69 грн. Крім тою оплату витрат по зазначеній експертній установі за проведення експертизи позивачем було сплачено в розмірі 1000 грн. 00 коп.. що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 97 від 15.10.2009 року. У зв'язку з чим він уточнив свої позовні вимоги та просить стягнути матеріальні битки в розмірі 111 590, 69 грн.. виграти за проведення товарознавчих досліджень в розмірі 1400 грн. 00 коп.. моральну) шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп. та судові витрати, саме з безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7. У зв'язку з чим звертається з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги підтримують з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями, просять суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_2 підприємство «Спеціалізоване ремонтно- налагоджувальне управління № 7» - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти вимог до них заперечує мотивуючи тим. що відповідно до ст. 1188 ЦПК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовуються на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. А згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва наявність винуватості у зазначені дорожньо-транспортній пригоді встановлено у діях водія автомобіля Форд Фієста д/н НОМЕР_1. ОСОБА_7, тобто саме вона повинна відшкодовувати завдану шкоду, а вони / справі є не належними відповідачами. Просить суд в задоволені позовних вимог до них відмовити та стягнути матеріальну шкоду саме з винної особи.

Відповідач - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду надав клопотання згідно якого, заявлені до нього позовні вимоги він не визнає, оскільки вважає себе не винним, а винною особою є ОСОБА_7. Просить розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду надав заяву згідно якої, заявлений до нього позов ОСОБА_4 не визнає і вважає належним відповідачем у справі ОСОБА_7. що також підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.10.2006 рок> у справі № 3-36641/06. якою встановлена її вина у вчиненні ДТП. що спричинило матеріальні збитки та матеріальну шкоду позивачу. Просить розгляд справи проводити без його присутності.

Представник відповідача АТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідачка - ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, про день, час іа місце слухання справи повідомлена вчасно га належним чином, до суду надала заяву згідно якої, зазначає, що в судовому засіданні не може бу ги присутня в зв'язку з довготривалою хворобою та просить перенести слухання справи на березень місяць 2011 року.

Суд не визнає зазначену причину неявки відповідачки поважною, оскільки згідно наданої суду відповіді Поліклініки № 5 Шевченківського району м. Києва від 21.09.2010 року № 509, ОСОБА_7 здійснювати свій особистий підпис може, що не позбавляє її можливості замучити для захисту своїх прав та законних інтересів фахівця в галузі права (представника).

Суд вважає можливим слухати справу у відсутності зазначених осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦЇіК України.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача ОСОБА_2 підприємство «Спеціалізоване ремонтно-налагоджувальне управління № 7» - ОСОБА_311

дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні. 31.07.2005 рок_/ сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул. Щербакова та вул. Вільгельма Піка в районі будинку № 41 за участю автомобілів Форд Фієста д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7. автомобіля М-2141 д/н 50-86КИЕ під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля Мазда 626 д/н 20838КА. під керуванням водія ОСОБА_5.

Судом встановлено, що винною у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді було визнано водія автомобіля Форд Фієста д/н НОМЕР_1. ОСОБА_7 що підтверджується наданими суду матеріалами Адміністративної справи № 3-36641/06 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. ОСОБА_7 (а.с. 196-273). постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.10.2006 року (а.с.266), постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2006 року (а.с.269). постановою Апеляційного суду м. Києва від 22.01.2007 року (а.с.271 -272). Зазначені постанова набрали законної сили.

Відповідно ж до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості ОСОБА_7 / вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, є встановленим і доказуванню не підлягає.

Відповідно до ч. І ст. 1166 ІДК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Крім того Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6. розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок га є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до п. 4 вищезазначеної Постанови. джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення. які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні. гак і гіри мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад. у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності. повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Як вбачається з наданого суду Висновку № 1209 судової автотоварознавчої експертизи від 01.10.2009 року (Том 2: а.с.36-40), розмір матеріального збитку на момент проведення експертизи, що був завданий власнику автомобіля марки Мазда 626 д/н 20838КА. в наслідок ДТП яка сталася 31.07.2005 року, складає 111 590, 69 грн.

Крім того згідно наданих суду доказів, а саме Акту № 219 здачі приймання виконаних робіт від 09.08.2005 року (а.с. 16) та Квитанції № 97 (Том 2: а.с.97), позивач поніс витрати по оплаті товарознавчих досліджень в розмірі 1 400 грн. 00 коп., що підтверджує пояснення представника позивача в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене. встановленні в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення саме з відповідачки ОСОБА_7 суми матеріальної шкоди в розмірі 1 11 590 грн. 00 коп. та витрат за проведення товарознавчих досліджень в розмірі 1400 грн. 00 коп., знайшли своє доведення в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах чинного Законодавства, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідачка ж будучи належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи своїми конституційними правами визначеними ст.ст. 54, 59 Конституції України та процесуальними правами відповідача визначеними ст.ст. 27, 31 ІІД1К України не скористалася і в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надала жодного доказу в спростування зазначених позовних вимоги позивача.

Що стосується позовної вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь суми моральної шкоди, то в її задоволенні необхідно відмовити, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження викладених в позовній заяві обставин в її обгрунтування, що є порушенням вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

А тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню, судовий збір в розмірі 843 гривні 18 копійок га витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень 00 копійок, відповідно до вимог вищезазначеної норми закону.

Крім того судом встановлено, що позивачем після збільшення позовних вимог не було доплачено судовий збір в розмірі 287 грн. 73 коп.

Враховуючи викладене, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 287 грн. 73 коп.

На підставі викладеного, ст.ст. 1 166. 1 187. 1 188 ЦК України. Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року 6. керуючись ст.ст. 10. 11. 60. 88. 208. 209. 213- 215, 217-218,223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4: матеріальні збитки в розмірі 111 590 грн. 69 коп.;

витрати за проведення товарознавчих досліджень в розмірі 1400 грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 843 грн. 18 коп.;

витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір в розмірі 287 грн. 73 коп.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_8