overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2а-24/10 14.06.2010
Провадження №22ц-5035/10
Справа № 22ц - 5035/10
У Х В А Л А

14 червня 2010 р. суддя апеляційного суду Миколаївської області Паліюк В.П., вивчивши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 березня 2010 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного військового комісаріату, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про визнання неправомірними дій при проведенні розрахунку розміру грошового забезпечення для нарахування пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 березня 2010 р. позов ОСОБА_1 задоволено.

На вказане судове рішення 9 квітня 2010 р. Головне управління Пенсійного фонду України подало апеляційну скаргу.

З 10 березня 2010 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 р.

У звязку з чим вказана адміністративна справа разом із апеляційною скаргою надійшла до апеляційного суду Миколаївської області для вирішення питання про її прийняття.

Між тим, ця скарга не може бути прийнята до апеляційного розгляду, оскільки апелянт не оплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення її розгляду.

Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. № 1258 Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційнотехнічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. № 825) розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення даної апеляційної скарги складає 37 грн.

Виходячи з викладеного та відповідно до ст. ст. 297 та 121 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для виправлення вказаного недоліку.

Керуючись ст. ст. 297, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 березня 2010 р. залишити без руху.

Надати строк для сплати 37 (тридцяти семи) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду апеляційної скарги та надання оригіналу платіжного документу, який підтверджує їх оплату в апеляційний суд Миколаївської області до 5 липня 2010 р.

Реквізити рахунку для оплати

витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи:

Одержувач: державний бюджет Центрального району м. Миколаєва

Призначення платежу: КЕКД 22050000 оплата витрат з інформаційнотехнічного забезпечення розгляду справ у суді

Банк: ГУДКУ у Миколаївській області

Код

Розрахунковий рахунок: 0006

МФО: 826013.

Розяснити, що у випадку невиконання даної ухвали у визначений суддею строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її постановлення.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2
Справа № 6-80/2010
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року Татарбунарський районний суд Одеської області і складі:

головуючого - судді Сивоконь Т.І,

при секретарі Комерзан Л.І,

розглянувши подання начальника державної виконавчої служби у Татарбунарському районі Одеської області про оголошення розшуку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ВСТАНОВИВ:

У відділі державної виконавчої служби Татарбунарського районного правління юстиції в Одеській області перебуває на виконанні виконавчий лист № 2-1003, виданий 10.10.2003 року Білгород-Дністровським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але від сплати аліментів боржник ухиляється, в результаті чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2010 року становить 9 205, 97 грн. При виході на дільницю по місцю проживання боржника за адресою: Одеська область Татарбунарський район с. Базар'янка було встановлено, що боржник тривалий час за вказаною адресою не проживає, точне місце проживання його не відоме, майна на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу по аліментам не виявлено, про що свідчить акт державного виконавця від 16.09.2010 року. За таких обставин відділ ДВС Татарбунарського районного управління юстиції звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника посилаючись на ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача і справах за позовами про стягнення аліментів або відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, невідоме, суд ухвалою оголошує його розшук.

Частиною ч.І ст. 375 ЦПК України передбачено, що розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходження їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

За таких обставин, суд вважає, що подання відділу ДВС Татарбунарського районного управління юстиції підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.78, 375 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ :

Оголосити розшук ОСОБА_1, 08.08.1978 року наро¬щення, який народився в м.Охтирка Сумської області, останнє місце проживання - вул.Садова,64 с.Базар'янка Татарбунарського району Одеської області.

Копію ухвали направити для виконання в Татарбунарський РВ ГУВС (країни в Одеської області, та до ДВС у Татарбунарському районі Одеської області для відома.

На ухвалу Татарбунарського районного суду може бути подана апеляція протягом п'яти днів з дня проголошення. Особи які не були присутні в судовому засіданні можуть оскаржити ухвалу суду в той же ярок с моменту отримання ними копії ухвали.

Суддя Сивоконь
Деснянський районний суд міста Києва
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
19 жовтня 2010 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді Скрипка О.І.
при секретарях Давиденко І.В., Федорченко Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує, в результаті чого має прострочену заборгованість по кредиту в загальній сумі 6504,43 доларів США.
В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач повторно в судове засідання не зявилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, тому суд визнав неявку відповідача без поважних причин та провів заочний розгляд справи у її відсутність, на підставі наявних у справі даних чи доказів, відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності встановив наступне.
Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує, в результаті чого має прострочену заборгованість по кредиту в загальній сумі 6504,43 доларів США, яка складається з наступного:
- 3679,52 долара США заборгованість за кредитом,
- 2485,15 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом,
- 31,53 доларів США штраф ( фіксована частина),
- 308,23 доларів США штраф ( процентна складова).
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до вимог ст.81,88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду судової справи у розмірі.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 137, 138, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 610 ЦК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя :
г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 2-н-3988/10
С У Д О В И Й Н А К А З
Відповідно до ст.ст. 4, 11, 16, 509, 525, 526, 527, 530, 546, 610, 611, 615, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 88, 95-98, 216 ЦПК України,
4. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Т.Ю. Макарова
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України ) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Відповідно до ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви ( стаття 105-1 ЦПК України).
Судовий наказ набрав чинності «____» _______________ 20__ року.
Судовий наказ видано стягувачу «____» _______________ 20__ року.
Строк предявлення судового наказу до виконання протягом трьох років з дати набрання чинності.
Суддя Т.Ю. Макарова
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-6388
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2010 р. Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Скрипка О.І.

при секретарі - Давиденко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.12.2006 року. З серпня 2010 року проживають окремо, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, через несумісність характерів між ними виникали сварки, конфлікти, що згодом призвело до відчуження, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач позов уточнила та просила суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей з нею, за її адресою, в їншій частині позов підтримала та просила шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони з відповідачем не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, на даний час вона дійшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнав в повному обсязі, зазначив суду, що дійсно вони з дружиною перестали підтримувати подружні стосунки, наміру зберігати дану сімю у нього немає, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.12.2006 р. (а.с.9), від шлюбу мають доньку Алісу, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку Ладославу, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11,12).

Під час спільного проживання, між подружжям виникали часті непорозуміння у звязку з різними поглядами на сімейне життя кожного з подружжя.

Подружжя спільного господарства не веде, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з серпня 2010 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін по справі та інтересам дітей.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст.ст.105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України, - суд

В И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований 15.12.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського РУЮ у м.Києві (а/з №876) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 08 грн. 50 коп. з кожного держмито на користь держави при оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:
Справа № 2-2197/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2010 р. м.Житомир

Королівський районний суд м.Житомира в складі:

Головуючого-судді Галасюка Р.А.

При секретарі Ярошук Т.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за овом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання

шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають в шлюбі з 02.10.1999 року. Від шлюбу мають овнолітнього сина- Владислава-17 лютого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на те, що відносини в 'ї склались неприязні, з чоловіком не зійшлись характерами,що привело до втрати :мопочуттів. Довгий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне подарство. проживають окремо. Також відповідач зловживає спиртними напоями . в верезому стані вчиняє сварки та скандали в сім»ї..

В судовому засіданні позивач вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному

обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнав, розірвання шлюбу не згоден.

Суд. заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов нм, що піхіягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони на протязі тривалого часу не підтримують ружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Сім'я розпалась остаточно.

Згідно ст.112 СК України, суд розриває шлюб, якщо сім'я розпалась остаточно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 105,110,112 СК України, т. 10,11.60. ч.4 ст. 174, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити. Розірвати шлюб укладений ОСОБА_2 / Дем»янчук/ іною Михайлівною, ІНФОРМАЦІЯ_2 гр.України та ОСОБА_2 рієм Васильовичем, ІНФОРМАЦІЯ_3 гр.України в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції 02 тня 1999 року, актовий запис №1519.

Неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 на подальше виховання залишити при матері -ОСОБА_1.

Витрати по отриманню свідоцтва про розірвання шлюбу через органи РАГСу в іірі 17 грн. покласти на відповідача- Онищука А.В.,а позивача- Онищук Т.М. від аних витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів після його юлошення подачею заяви на апеляційне оскарження .Апеляційна скарга на рішення г подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Р. А. Галасюк
Біляївський районний суд Одеської області
Справа №2-1499/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2010 р. Біляївський районний суд

Одеської області

В складі головуючого -судді Андреєва Е.О.

при секретарі Довженко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Біляївка позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "про стягнення аліментів", суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася із позовом до суду, якій вона уточнила в ході судового розгляду , стверджуючи, що 12.07.2000 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні позивачки. Вказуючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає, ОСОБА_1 просить визначити розмір аліментів у частці від заробітку відповідача та стягнути їх з ОСОБА_2

Відповідач у судове засідання не з*явився, але надіслав заяву в якій повідомив, що працює та просив стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку, також просив розглянути справу за його відсутністю.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, 15.10.2001 р.н, який знаходиться на утриманні позивачки та мешкає разом з нею (а.с.7). Із пояснень позивачки вбачається, що відповідач працює і спроможний платити аліменти, але ухиляється від утримання дитини.

З урахуванням наведеного, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у частці від його заробітку. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 180,181,182,183,191 СК України, ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПС України, суд -

В И Р І Ш ИВ :

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився та проживає в м АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка мешкає в м. Біляївка по вул. Комінтерна, 30/6 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менш як 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.05.2010 р. і до повноліття сина ОСОБА_3. тобто до 15.10.2019р.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 51 грн. та витрати з ІТЗРС в розмірі 120 грн.

Відповідно до ст 367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежів за один місяць.

Заяву про апеляцыйне оскарження рышення суду може бути подано протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Біляївський районний суд.

Суддя Біляївського районного суду Е.О.Андреєв
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2- 3083/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2010 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Скрипка О.І.

при секретарі - Давиденко І.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось, через несумісність характерів.

Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в попередньому судовому засіданні.

Як встановлено в попередньому судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 12 листопада 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ у м.Києві за актовим записом № 1659.

Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина Назарія, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів. Подружжя не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України в цій частині позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 224, 294 ЦПК України, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 листопада 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ у м. Києві за актовим записом № 1659 - розірвати.

Витрати по сплаті державного мита в розмірі 17 грн. при реєстрації розірвання шлюбу покласти на ОСОБА_2.

ОСОБА_1 від сплати витрат при реєстрації розірвання шлюбу звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення заяви про апеляційне оскарження та наступним поданням протягом 20 днів з дня подання заяви апеляційної скарги.

Суддя:
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-2793
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2010 р. Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Скрипка О.І.

при секретарі - Давиденко І.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2003 року. Вже майже чотири роки вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, оскільки постійно виникають непорозуміння у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, на даний час вона дійшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу.

Відповідач у судовому засіданні зазначив суду, що дійсно вони перестали підтримувати подружні стосунки, наміру зберігати дану сімю у нього немає, ОСОБА_2 не заперечував проти розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.01.2003 р. (а.с.7), від шлюбу мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Під час спільного проживання, між подружжям виникали часті непорозуміння у звязку з різними поглядами на сімейне життя кожного з подружжя.

Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання не заперечував.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст.ст.105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України, - суд

В И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований 25.01.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського РУЮ у м.Києві (а/з №101) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 17 грн. 00 коп. держмита на користь держави, ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги, або протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: