Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-372/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі :

Головуючого Бурлаки А.1.

При секретарях Слинько М.Г., Бульшій Ю.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків

встановив :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 вказуючи, що в її власності знаходиться кіоск за адресою АДРЕСА_1 , 08.01.2009 року позивачем, згідно трудового договору, була прийнята на роботу ОСОБА_2 на посаду продавця 08.01.2009 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність працівника. Згідно ОСОБА_4 .1 вказаного договору ОСОБА_2 бере на себе повну матеріальну відповідальність, як за усі передані їй під звіт в установленому порядку товарно-.матеріальні цінності та кошти згідно з інвентаризаційними описами. Відповідно п. 3 даного договору у випадку виявлення недостачі переданих під звіт товарно - матеріальних цінностей або коштів, працівник зобов`язується відшкодувати недостачу та вартість відсутніх або зіпсованих з його вини товарів, 28.05.2009 року позивачем було проведено ревізію в кіоску по АДРЕСА_1 , за результатами якої було складено акт. Під час ревізії було виявлено недостачу за період часу з 26.05.2009 року по 28.05.2009 року, за час роботи ОСОБА_2 , в суди 18 473, 27 грн. після виявлення нестачі ОСОБА_2 на роботу більше не з`являлась, на телефонні дзвінки не відповідає. Позивачка вказує, що згідно зі ст. 130 КЗпП України - працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, завдану підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Відповідно до ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність повному розмірі завданої з їх вини підприємству, установі, організації у випадку коли шкоду завдано недостачею. Відповідно до ст. 135' КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність можуть бути укладені з працівниками, які виконують безпосередньо із зберіганням, обробкою, продажем переданих їм цінностей. Позивач стверджує, що відповідачем було завдано їм матеріальної шкоди у зв`язку з утворенням недостачі товарно-матеріальних цінностей на суму 18 4 73 гри. 27 коп, та моральної шкоди в розмірі і 10000 р.

В судовому засіданні до участі у справі в я кості співвідповідача було залучено ОСОБА_3 , яка працювала із ОСОБА_5 продавцем у вищезазначеному кіоску.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, збільшивши позовні вимоги та просили стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 18 473 гри. 27 коп., моральну шкоду в розмірі 10 000 гри. та витрати пов`язані з оплатою послуг представника в розмірі 10 000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 .. в судове засідання не з`явилась, її представник позов заперечив повністю, просив суд відмовити в його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 .. в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, в їх задоволенні просила відмовити.

Суд. заслухавши пояснення сторін дослідивши письмові .матеріали справи, приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.01.2009 року позивачем, згідно трудового договору, про прийняття на роботу ОСОБА_6 на посаду продавця , 08.01.2009 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність працівника. 28.05.2009 року позивачем проведено ревізію в кіоску по АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт. Під час ревізії було виявлено недостачу за період часу з 26.05.2009 по 28.05.2009 року за час роботи ОСОБА_2 в сумі 18473, 27 грн.

Оцінивши надані позивачем докази, а саме акт ревізії та інвентаризаційний опис, суд приходить до висновку, що вони підтверджують лише факт відсутності перерахованих в цих документах товарно- матеріальних цінностей в кіоску на момент проведення ревізії, але із вказаних документів неможливо зробити висновок про це, чи були вказані цінності в кіоскі взагалі чи приймали відповідачі вказані цінності під звіт, а тому суд вважає їх недостатніми для доведення вини відповідачів у заподіянні шкоди. Інших доказів, не дивлячись на пропозицію суду їх надати, позивачем надано не було. Згідно зі ст. 130 КЗпП України - працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, завдану підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки, вданому випадку позивач не довела того, що матеріальну шкоду було завдано з вини відповідачів, суд відмовляє в задоволенні позов.

Виходячи з наведеного, не підлягає до задоволення і вимога про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст. 10, 1 1, 88, 209, 212, 214-215. 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 23. 1166 ЦК України, ст. 130 КЗпП України, суд -

Вирішив:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення в апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Головуючий: А.І.Бурлака