Справа №2-287/10 02.06.2010 02.06.2010 02.06.2010
Провадження №22ц-3491/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3491/10 Суддя першої інстанції: Павлова Ж.П.
категорія 5 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Галущенка О.І.,

суддів: Лівінського І.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання Дудник Ю.П.,

за участі: позивачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

відповідачки ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 1 березня 2010 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи Миколаївська міська рада, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області про усунення перешкоди в користуванні будинком та знесення самочинно збудованої будівлі,

в с т а н о в и л а:

В червні 2009 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкоди в користуванні будинком та знесення самочинно збудованої будівлі.

Позивачка зазначала, що є власником житлового будинку № 816, що знаходиться в Залізничному селищі м. Миколаєва. Власницею сусіднього будинку № 815 є ОСОБА_5 Остання, без погодження з нею та без дозволів відповідних органів почала здійснювати будівництво мансардного поверху в своєму будинку.

Посилаючись на те, що вказане будівництво перешкоджає їй в користуванні належною власністю, позивачка просила суд усунути перешкоди в користуванні її будинком шляхом знесення спірного мансардного поверху.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 1 березня 2010 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просила рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає зміні з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить на праві власності будинок № 816, що знаходиться в Залізничному селищі м. Миколаєва. Сусідній будинок № 815 належить ОСОБА_5 Остання розпочала будівництво в своєму будинку другого (мансардного) поверху без погодження з позивачкою та без отримання відповідних дозволів. ОСОБА_3 звернулась з позовом про усунення перешкод в користуванні її будинком за правилами ст. 391 ЦК України, шляхом знесення самочинно збудованого другого поверху, посилаючись на те, що він затіняє її будинок.

Відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що під час організації і виконання будівельних робіт зі створення обєкта архітектури не повинні бути порушені законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд.

Згідно п. 10.30 Державних будівельних норм ДБН 360-92 розміщення та орієнтація житлових будівель повинна забезпечувати тривалість інсоляції житлових приміщень на менше 2,5 годин в день в період з 22 березня по 22 вересня.

За висновком будівельно-технічні експертизи від 21 грудня 2009 року спорудження відповідачкою другого поверху будинку № 815 повністю затіняє фасад з вікнами житлового будинку позивачки № 816, що підтверджується розрахунком інсоляції (а.с. 41).

За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що будівництво ОСОБА_5 другого поверху будинку № 815 порушує права ОСОБА_3 в користуванні її будинком, а тому вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні її будинком шляхом знесення самочинно збудованого другого поверху будинку відповідачки, підлягають задоволенню відповідно до положень ст. 391 ЦК України.

Разом з цим, оскільки суд задовольнив позов з інших підстав, помилково встановивши, що спірний другий поверх будинку відповідачка побудувала з порушенням ч. 4 ст. 376 ЦК України, і саме це є підставою для його знесення, рішення слід змінити та вважати підставою для задоволення позову положення ст. 391 ЦК України.

Доводи апелянта про наявність спору між сторонами стосовно межі між їх земельними ділянками не заслуговує на увагу, оскільки по даній справі спірним є право користування житловим будинком на який позивачка має право власності, а тому вирішення спору по межі не має правового значення для розгляду даної справи.

Не є обґрунтованими також посилання апелянта на порушення порядку проведення експертизи, оскільки доказів, які б спростовували висновки експерта відповідачкою не надано. До того ж, клопотання про призначення додаткової або повторної експертизи вона не заявляла.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм цивільного законодавства, апеляційна скарга не містить.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 1 березня 2010 року змінити.

Вважати підставою для задоволення позову положення ст. 391 ЦК України.

В іншій частині рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двох місяців може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України

Головуючий: Судді: