Справа № 2-844/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2010 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.

при секретарі Пігаль О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідачки про стягнення додаткових витрат на дитину ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 6000 гривень, що складається з плати за навчання сина ОСОБА_4 в Рівненському міжнародному економіко-гуманітарному університеті ім. академіка Демянчука за період 2008-2010 років, що становить половину від витрачених ним 12000 гривень на навчання дитини.

Позивач у судовому засіданні дав пояснення згідно позовної заяви, позов підтримав повністю, просить позов задовольнити та стягнути з відповідачки на його користь 6000 гривень.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що на її утриманні перебуває їх спільна з позивачем дитина дочка ОСОБА_5, на яку позивачка витрачає значні кошти без участі позивача по справі. Відповідачка вказує, що на даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. На дочку ОСОБА_5 вона витратила в 2009-2010 роках у звязку з розвитком здібностей дитини не менше 12000 гривень. Вказані витрати полягають у придбанні дочці ОСОБА_5 персонального компютера та витратах на її участь у змаганнях дзюдо та вільної боротьби. У звязку з тим, що несе додаткові витрати на дочку ОСОБА_5 на суму, що перевищує додаткові витрати, які позивач витрачає на сина ОСОБА_4, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи зі наступного.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі мають двох спільних дітей ОСОБА_3 та Ольгу. На навчання сина ОСОБА_4 в Рівненському міжнародному економіко-гуманітарному університеті ім. академіка Демянчука за період 2008-2010 років позивач витратив 12000 грн., що підтверджується платіжними документами. Разом з тим відповідачка на розвиток здібностей дитини Ольги витратила не менше коштів, на підтвердження чого суду надано рахунок-фактуру №17 від 16.06.2010 року про купівлю персонального компютера вартістю 5750 грн., а в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив, що вказаним персональним компютером користується лише його сестра Ольга, що є дочкою сторін по справі, для якої компютер і був придбаний відповідачкою. Також з довідки Сарненської дитячо-юнацької спортивної школи вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 на участь дочки в змаганнях з дзюдо та вільної боротьби у 2009-2010 роках витратила 6050 грн. власних коштів. Вказані витрати складають 11800 гривень (5750+6050). Також на підтвердження витрат на утримання дочки Ольги позивачкою суду надані накладні про придбання для неї речей на загальну суму 2934 гривні (329+598+508+1499).

За вказаних обставин відповідачка по справі несе додаткові витрати на спільну дитину з позивачем дочку ОСОБА_5 на суму, що є більшою від додаткових витрат, які позивач витрачає на сина ОСОБА_4, що має істотне значення, у звязку з чим в позові слід відмовити, оскільки додаткові витрати сторін по справі на спільних дітей фактично однакові, і витрати позивача не перевищують витрат відповідачки.

На підставі викладеного, ст. 185 СК України, керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат 6000 гривень на дитину ОСОБА_3.

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі п. 18 ст. 4 Декрету КМ України „Про державне мито.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :