Справа № 2 - 822/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06. 2010 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді -Шестака О. І

за участю секретаря Тріщук К. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Харківзеленбуд», комунального підприємства «Жилкомсервіс», комунального виробничого житлово ремонтно-експлуатаційного підприємства № 1 Дзержинського району м. Харкова, виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Харкові ради, виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

28.05.2009 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів КП «Рківзеленбуд» та КП «Жилкомсервіс» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 139000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн., а також стягнути судові витрати у розмірі по 1273, 67 грн. з кожного з співвідповідачів.

27.10.2009 р. позивачем подано уточнену позовну заяву, якою позовні вимоги заявлено до наступних відповідачів: КП «Харківзеленбуд», КП «Жилкомсервіс», комунального виробничого житлово - експлуатаційного підприємства № 1 Дзержинського району м. Харкова, виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Харкові ради, виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківської міської ради про стягнення з останніх на користь позивача 139000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 50000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування заявленого позову позивачем зазначено, що 24.09.2008 р. на належний йому на праві власності автомобіль «DAEWOO NUBIRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на прибудинковій території у дворі будинку №73 по вул. Сумській у м. Харкові впало дерево, чим було пошкоджено його автомобіль. Згідно висновку спеціаліста вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 30 927,92 грн. Позивач вважає, що проведення ремонту автомобілю недоцільно, оскільки заподіяні пошкодження спричинили за собою втрату жорсткості та стійкості автомобіля, що не відповідає вимогам безпеки при експлуатації автомобілю, в тому числі вимогам EuroNCAP. Тому навіть після ремонту експлуатувати зазначений автомобіль небезпечно для життя. Розмір заподіяної йому матеріальної шкоди позивач визначив відповідно до вартості нового автомобіля того ж класу: Шевроле Лачетті, що складає 139 000 гривень.

Крім цього, позивачем зазначено, що в результаті бездіяльності відповідачів щодо своєчасного звільнення автомобілю з під дерева він був змушений за допомогою сусідів підняти дерево і звільнити автомобіль. Від підйому важкого дерева, у нього виникла травма колінного суглоба та сильні болі у спині. Через день у травматологічному пункті за місцем проживання, йому було встановлено діагноз "побутова травма правого колінного суглобу". Наслідком травми стало порушення функції правого колінного суглоба позивача та видалення йому меніска правого колінного суглоба. Після проведеної операції опорна функція правої ноги позивача відновлена не була та йому було рекомендовано мінімальні фізичні навантаження. Болі у спині позивача було діагностовано, як правостороння центральна грижа хребта, стеноз хребетного каналу. Нервове та фізичне навантаження також призвело до загострення у позивача бронхіальної астми, що змусило його пройти стаціонарний курс лікування. Після виписки йому рекомендоване регулярне використання гормональних препаратів. В результаті пошкодження належного позивачу автомобілю йому було завдано моральної шкоди, яка виразилася у його душевних стражданнях та переживаннях, пов'язаних з фактичною втратою автомобілю, пошкодженням здоров'я, що мало характер стійкого порушення опорно - рухового апарату та дихальної систем та в цілому призвело до втрати позивачем звичайних соціальних зв'язків та доходів. Як приватний підприємець, який здійснює діяльність з навчання та тренування у різних місцевостях він змушений переїзджати по місту, по Україні та за її межі. Відсутність автомобілю та погіршення стану його здоров'я позбавило його такої можливості і було причиною його відмови від багатьох пропозицій з роботи, що негативно позначилося на рівні його доходів. Зниження доходу позивача у період з 01.01.2009 по 20.05.2009 р. став менший на 26 375 гривень. Оскільки дерево, що впало на автомобіль позивача росло на прибудинковій території будинку № 73 по вул. Сумській у м. Харкові, зазначений будинок відноситься до комунальної власності міста Харкова позивач вважає, що відповідачі, як організації, що повинні здійснювати контроль за утриманням і виділенням зелених насаджень повинні солідарно відшкодувати завдану йому моральну та матеріальну шкоду.

В судовому засіданні представник КП «Харківзеленбуд» проти стягнення з них грошових сум на відшкодування завданої позивачу матеріальної та моральної шкоди заперечував. В обґрунтування своїх заперечень проти заявленого позову пояснив, що юридична особа КП «Харківзеленбуд» не є належним відповідачем у справі, оскільки воно не є балансоутримувачем зелених насаджень у дворі будинку № 73 по вул. Сумській у м. Харкові та не відповідає за їхній стан та видалення.

В судовому засіданні представник КП « Жилкомсервіс» стягнення з них грошових сум на відшкодування завданої позивачу матеріальної та моральної шкоди заперечував. В обґрунтування своїх заперечень проти заявленого позову пояснив, що КП « Жилкомсервіс» не є належним відповідачем у справі,оскільки воно не є балансоутримувачем зелених насаджень у дворі будинку № 73 по вул. Сумській у м Харкові та не відповідає за їхній стан та видалення, а балансоутримувачем зелених насаджень у дворі зазначеного будинку є КВЖРЕП Дзержинського району. Відповідно до розпоряджень Харківської міської ради житловий фонд з господарського відання житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова передано в господарське відання КП «Жилкомсервіс», яке на даний час забезпечує поточне утримання та експлуатацію житлового фонду м. Харкова, виконує функції єдиного замовник з управління будинком, спорудою або групою будинків у м. Харкові, однак зелені насадження Дзержинського району до теперішнього часу не передано, на балансі КП «Жилкомсервіс» вони відсутні, а досі знаходяться на балансі КВЖРЕП Дзержинського району.

Представники відповідачів виконкому Дзержинської районної ради, виконкому Харківської міської ради, Харківської міської ради в судове засіданні не з'явились, причину своєї неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. До суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до яких вони, проти стягнення з них грошових сум на відшкодування завданої позивачу матеріальної та моральної шкоди заперечували. Вважали, що зазначені юридичні особи не є належними відповідачами у справі, оскільки вони не є балансоутримувачами зелених насаджень у дворі будинку № 73 по вул. Сумській у м. Харкові та не відповідають за їхній стан та видалення

В судове засідання представник КВЖРЕП Дзержинського району м. Харкова не з'явився, просив слухати справу у його відсутності, надав суду заяву, в якій проти стягнення з підприємства грошових коштів також заперечував. При цьому, посилався на відсутність у підприємства на балансі будь - яких зелених насаджень та вважав, що належним відповідачем у виниклому спорі є КП «Жилкомсервіс». Зазначене підприємство є балансоутримувачем будинку № 73 по вул. Сумській у м. Харкові і тому, згідно вимог закону України «Про благоустрій» здійснює утримання та благоустрій прибудинкової території цього будинку, елементом якої є зелені насадження.

Суд, заслухавши учасників судвого засідання, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦП К України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ХАС №676925, виданого 06.08.2003 p. МРЕВ-1 ДАЇ ГУ УМВС України, ОСОБА_1 є власником автомобілю «DAEWOO NUBIRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

24.09.2008 р. у дворі будинку № 73 по вул. Сумській у м. Харкові на прибудинковій території цього багатоквартирного будинку на зазначений автомобіль впала тополя.

З висновку спеціаліста ХНДІСЕ ім. засл.проф. ОСОБА_2 за № 7951 від 28.10.2008 р. ОСОБА_3 вбачається, що вищезазначене дерево, яке впало на автомобіль позивача у дворі будинку № 73 по вул. Сумській у м. Харкові відноситься до рослин роду Клен- Acer L, його вік складав 40 років та воно знаходилось у аварійному стані з-за наявних на ньому процесів розпаду рослинних тканин.

Згідно довідки Харківського обласного центру з гідрометеорології Державної гідрометеорологічної служби за № 395 від 28.10.2008 року щодо стану погодних умов у місті Харкові, 23 - 24 вересня 2008 року в м. Харкові шквального вітру або бурі, що могли бути причиною падіння дерева, не було.

Від падіння дерева автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а саме: деформовано панель даху та всі її підсилювачі з утворенням вигинів, передні правий та лівий лонжерон, права, ліва та внутрішні права та ліва панелі боковин деформовані у верхніх частках з утворенням вигинів, пошкоджені задні праве та ліве крила, капот, центральна та ліва стойки, задня права та ліва та передня права двері, кришка багажника, скло задка, накладки панелі даху права та ліва, обробки задніх стоїк правої та лівої, оббивка даху - зруйновано. Зазначені пошкодження встановлено оглядом транспортного засобу, а вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 30927,92 грн., що підтверджується висновку спеціаліста - автотоварознавця ХНДІСЕ ім. засл. проф.. ОСОБА_2 за №7700 від 06.11.2008 року.

Згідно ч.1, 2 ст.1166 ЦК України завдана майну фізичної особи майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоду звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Судом встановлено, що на момент падіння дерева 24.09.2008 р. позивач по справі був належним власником транспортного засобу «DAEWOO NUBIRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, і, відповідно до цього, є належним позивачем у справі, тобто, цій особі завдано шкоду і саме на її користь повинно бути проведено відшкодування вартості пошкодженого майна.

Відповідно до п.5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 10.04.2006 року за №105 відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об'єктів.

Поняття об'єктів благоустрою у населених пунктах наводиться у ст.13 Закону України «Про благоустрій» N 2807-IV від 06.09. 2005 року (надалі - Закон N2807-IV від 06.09. 2005 р.). Так, згідно п.п.2 п.1 ст.13 Закону N2807-IV від 06.09. 2005 р. до об'єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території.

Елементами благоустрою згідно з п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону N2807-IV від 06.09. 2005 р. є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Згідно ст.25 Закону N2807-17 бід 06.09. 2005 р утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Надані суду документи: розпорядження начальника управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради № 189 від 28 лютого 2007 року « Про внесення змін в договір передачі майна в господарське відання...» , акт приймання - передачі - додаток № 1 до зазначеного розпорядження, договір № 1288/125 від 28.02.2007 року про передачу в господарське відання майна комунальної власності територіальної громади м. Харкова, статут КП «Жилкомсервіс» свідчать про те, що балансоутримувачем будинку № 73 по вул. Сумській в м. Харкові є комунальне підприємство «Жилкомсервіс».

Законодавець розділяє поняття будинку, споруди, групи будинків та прибудинкової території. Згідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 р. за №76, прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку, тобто це не є самим будинком.

Відповідно до вищезазначених: договору № 1288/125 від 28.02.2007 року про передачу в господарське відання майна комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розпорядження начальника управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради № 189 від 28 лютого 2007 року « Про внесення змін в договір передачі майна в господарське відання...» та акту приймання - передачі - додатку № 1 до нього, в господарське відання КП «Жилкомсервіс»передано основні фонди - житлові фонди міста з зобов'язанням утримувати житлові будинки згідно з нормами та правилами, які пред'являються до поточного утримання та експлуатації житлового фонду.

Тобто, від КВЖРЕП Дзержинського району м. Харкова до КП «Жилкомсервіс» було передано основні фонди, які не є прибудинковою територією, до складу якої входять зелені насадження. Власником або користувачем земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 73 біля будинку 73 по вул. Сумській КП «Жилкомсервіс» не є, і ця прибудинкова територія не знаходиться на його балансі.

Згідно з розпорядженням Харківського міського голови від 21.01.2008 р. за №72 «Про визначення балансоутримувача дитячих та інших майданчиків, об'єктів благоустрою, зелених насаджень, міжквартальних доріг, об'єктів цивільної оборони та дворових туалетів» на КП « Жилкомсервіс» покладено обов'язок прийняти на баланс зелені насадження, розташовані на прибудинковій території житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова та утримувати ці об'єкти. Відповідно до п.3 цього розпорядження начальника управління комунального майна та приватизації ОСОБА_4 зобов'язано здійснити заходи щодо передачі майна в установленому чинним законодавством порядку.

Як зазначено представником КП «Жилкомсервіс» у своїх поясненнях по справі, зелені насадження як Дзержинського району так і всього міста Харкова до теперішнього часу їм від КВЖРЕП не передано, на балансі КП «Жилкомсервіс» вони відсутні, а досі знаходяться на балансі КВЖРЕП, а стосовно зелених насаджень по вул. Сумській, 73 в м. Харкові на балансі КВЖРЕП Дзержинського району.

Факт невиконання вищезазначеного розпорядження та не передачі зелених насаджень підтверджує лист від 26.08.2009 р. за № 8548 начальника управління комунального майна та приватизації ОСОБА_4, в якому зазначене, що балансоутримувачем земельних насаджень по вул. Сумській, 73 в місті Харкові є КВЖРЕП Дзержинського району.

Тобто, станом на час падіння дерева та теперішній час балансоутримувачем житлового будинку будинку №73 по вул. Сумській в м. Харкові є КП «Жилкомсервіс», а балансоутримувачем прибудинкової території цього житлового будинку, який відповідає за утримання та благоустрій цієї території є інша особа.

Таким чином, відповідач по справі - комунальне виробниче житлове ремонтно - експлуатаційне підприємство № 1 Дзержинського району є особою, на балансі якої знаходиться дерево, падінням якого завдано шкоду майну позивача, а тому є належним відповідачем по справі, і саме з цієї особи належить стягнути на користь позивача вартість його пошкодженого майна.

Зазначене свідчить, що саме КВЖРЕП № 1 Дзержинського району повинно відповідати за завдану майну позивача шкоду. Доказів відсутності своєї вини у завданні майну позивача шкоди цим відповідачем суду не надано. Тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Разом з тим суд не може погодитися з визначеним позивачем розміром майнової шкоди, яку належить стягнути на його користь.

Надані позивачем докази свідчать про можливість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобілю, можливість такого поновлювального ремонту та його вартість встановлено висновком спеціаліста - автотоварознавця ХНДІСЕ ім. М.С.Бокаріуса № 7700 від 06.11.2008 року, вартість якого складає 30927,92 грн.

Всупереч вимогам ст.10, 60 ЦПК України позивач належних та допустимих доказів неможливості проведення в подальшому експлуатації автомобілю суду не надав.

За таких підстав позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково, з КВЖРЕП № 1 Дзержинського району на користь позивача належить стягнути тільки 30927,92 грн. та суму витрат, понесених позивачем на оплату вартості проведених досліджень спеціалістів у розмірі 872, 60 грн.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно із ч.1,4 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті порушення її прав. Моральна шкода не зв'язана з розміром відшкодування матеріальної шкоди. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодувується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.3 ч.2 СТ.23 ЦК України, моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких зазнала фізична особа в зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За змістом п.9 Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, часта зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Завдану моральну шкоду позивачка оцінює в 50000,00 гривень. В її обгрунтування він посилається на те, що в результаті пошкодження належного позивачу автомобілю йому було завдано моральної шкоди, яка виразилася у його душевних стражданнях та переживаннях, пов'язаних з фактичною втратою автомобілю, пошкодженням здоров'я, що мало характер стійкого порушення опорно - рухового апарату та дихальної систем та в цілому призвело до втрати позивачем звичайних соціальних зв'язків та доходів. Обставини, які позивач зазначає в якості обгрунтування завданої йому моральної шкоди фактично є фізичними стражданнями, що також є складовою моральної шкоди. Так, позивач посилався на погіршення стану його здоров'я, виникнення травми колінного суглоба та сильні болі у спині в зв'язку з тим, що він разом із сусідами змушений був підняти дерево і звільнити автомобіль в результаті бездіяльності відповідачів щодо своєчасного звільнення автомобілю. Однак, ці обставини не підтверджуються ніякими судово-медичними доказами, з наданої виписки історії хвороби вбачається, що у позивача виявлена травма колінного суглоба, однак, що вона виникла саме в результаті звільнення автомобілю з-під дерева та те, що відповідачами не було своєчасно проведено дій щодо звільнення автомобілю з-під дерева позивачем суду не доведено. Як і не доведено розміру зниження розміру доходів саме з-за відсутності транспортного засобу.

Суд вважає очевидним факт душевних страждань позивача з приводу протиправного пошкодження належного йому майна - автомобіля.

Однак позивачем не надано доказів на підтвердження ступеню і характеру його моральних страждань. Ті обставини, на які він посилається, як на підставу завдання моральної шкоди, ним не підтверджені, як і не підтверджено, які це мало для нього наслідки.

Також позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження причинного зв'язку між погіршенням стану його здоров'я і подією пошкодження його автомобіля. Суд не має спеціальних знань для визначення такого причинного зв'язку на підставі наданих позивачем і його представником даних, заяви про проведення відповідної експертизи до суду не надходило.

З-за відсутності доказів про ступень і характер завданої позивачу моральної шкоди, суд позбавлений можливості визначити розмір цієї шкоди, тому відмовляє у задоволенні його позовних вимог в цій частині за відсутністю достатніх доказів.

Крім того, на користь позивача суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 250,00 грн. і витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 250,00 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України, п.5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 10.04.2006 року за №105, Закону України «Про благоустрій» N 2807-І// від 06.09. 2005 року, Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. за №76, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 79, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до комунального підприємства «Харківзеленбуд», комунального підприємства «Жилкомсервіс», комунального виробничого житлово ремонтно- експлуатаційного підприємства № 1 Дзержинського району, виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Харкові ради, виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Житлове ремонтно-експлуатаційнео підприємства № 1 Дзержинського району м. Харкова» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 30927,92 грн., судові витрати у розмірі 1 372, 60 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.

Головуючий