Яготинський районний суд Київської області
Справа № 2-689/2010 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

27 cерпня 2010 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Ковряк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до Жоравської сільської ради про встановлення факту володіння майном, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до Жоравської сільської ради про встановлення факту володіння майном, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в котрій зазначено, що вона народилася 18 вересня 1929 року на хуторі Лебедівка Яготинського району Полтавської області в сімї ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 20 червня 1951 року вона одружилася та змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_1. 8 березня 1959 року її мати, ОСОБА_3 померла. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку за № 5 по вул. Кравченка в с. Лебедівка Яготинського району Київської області. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті останньої, є її чоловік та батько позивачки, ОСОБА_2 В передбачений законодавством шестимісячний термін до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини він не звертався. Проте, позивачка вважає, що своїми фактичними діями, які виразились в користуванні та розпорядженні майном померлої, ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину. 2 грудня 1963 року її батько, ОСОБА_2 помер. Після смерті останнього залишилася спадщина у вигляді житлового будинку за № 5, розташованого по вул. Кравченка в с. Лебедівка Яготинського району Київської області. В силу ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємицею першої черги за законом після смерті останнього є вона та її сестра, ОСОБА_4 В передбачений законодавством шестимісячний термін до державної нотаріальної

2

контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька вони не зверталися. Проте, позивачка вважає, що її сестра, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились в користуванні речами померлого батька, фактично прийняла спадщину. 30 серпня 2009 року її сестра, ОСОБА_4 також померла. Після смерті останньої залишилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку, земельних ділянок загальною площею 5,6100 га, які розташовані на території Жоравської сільської ради Яготинського району Київської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарськогго виробництва.

В силу ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті сестри. В передбачений законодавством шестимісячний термін вона звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та прийняла її, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 30 липня 2010 року на земельні ділянки. Проте, в оформленні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок державним нотаріусом їй було відмовлено в звязку з тим, що при житті ні її сестра, ні померлі батьки не отримали свідоцтво про право власності на даний будинок. При зверненні до Жоравської сільської ради з питанням оформлення права власності на будинок, їй було відмовлено, оскільки лист Київського обласного управління юстиції № 151-01-01 від 3 березня 2005 року містить розяснення, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинна вирішуватись у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, позивачка просила встановити, що її батьки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Л.М при житті володіли на праві власності житловим будинком за № 5 по вул. Кравченка в с. Лебедівка Яготинського району Київської області, встановити факт прийняття спадщини її батьком, ОСОБА_2 після смерті дружини, ОСОБА_3, померлої 8 березня 1959 року, встановити факт прийняття спадщини її сестрою, ОСОБА_4 після смерті батька та визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав вимоги позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, враховуючи, що представник відповідача позов визнав, та визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання представником відповідача позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

В силу ч.3 ст. 5 ЦК України від 16 січня 2003 року якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

В силу ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦПК України ( в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, обставини, зазначені позивачкою знайшли своє підтвердження в показах свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6Є та ОСОБА_7, з котрих вбачається, що вони знайомі із позивачкою та її сімєю на протязі тривалого часу, оскільки проживали разом з ними в одному селі. Батьки позивачки побудували будинок за № 5 по вул. Кравченка в с. Лебедівка Яготинського району Київської області, де і проживали все життя. Позивачка ОСОБА_4 проживала в с. Лебедівка до одруження, а потім виїхала до м. Прилуки, а її сестра ОСОБА_4 із самого народження та по день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Коли захворіла сестра позивачки, то остання переїхала проживати до неї, доглядала за нею та похоронила її, а після смерті сестри залишилась проживати у спадковому будинку, де і проживає на даний час. З копії технічного паспорту на будинок (а.с.5-6), з довідки виконавчого комітету Жоравської сільської ради (а.с.7), з копії свідоцтва про одруження (а.с.8), з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 липня 2010 року (а.с.9), з копії рішення від 15 липня 2010 року (а.с.10-11), з заяви про прийняття спадщини (а.с.12), з копії свідоцтва про смерть (а.с.13), з копії свідоцтва про народження (а.с.14), з копії паспорта позивачки (а.с.15) встановлено, що позивачка народилася 18 вересня 1929 року на хуторі Лебедівка Яготинського району Полтавської області в сімї ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Її батьки в 1910 році побудували житловий будинок за № 5 по вул. Кравченка, де і проживали все життя. Після смерті ОСОБА_3, яка померла 8 березня 1959 року спадкоємцем першої черги за законом є її чоловік, ОСОБА_2, який своїми діями, що виразились в користуванні та розпорядженні майном померлої дружини, фактично прийняв спадщину у вигляді ? частини будинку. 2 грудня 1963 року ОСОБА_2 помер. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є позивачка та її сестра, ОСОБА_4, яка після смерті батька користувалась і розпорядилась його речами, тобто фактично прийняла спадщину, та залишилась проживати у спадковому будинку. Позивачка після одруження проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2. Проте, коли вона дізналася про хворобу сестри, то в січні 2009 року переїхала проживати до неї в с. Лебедівку Яготинського району. Вона доглядала за сестрою та 30 серпня 2009 року похоронила її. Після смерті останньої вона залишилася проживати у вищевказаному будинку та проживає там по даний час. В передбачений законодавством шестимісячний термін вона прийняла спадщину після смерті сестри, ОСОБА_4 та отримала свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки. Проте, в оформленні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за № 5 по вул. Кравченка в с. Лебедівка Яготинського району Київської області їй було відмовлено, в звязку з тим, що при житті ні її батьки, ні сестра не отримали свідоцтва про право власності на будинок. З матеріалів справи вбачається, що будівництво вищевказаного будинку закінчено в 1910 році. Лист Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23 березня 1999 року містить розяснення, що оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію провадиться тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями-державними приймальними або державними технічними. По обєктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття урядом України документу (Постанова Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про затвердження Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення») встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів. При їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку, що складається бюро технічної інвентаризації, в звязку з чим суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 174 ЦПК України, ст.ст.529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 1218, 1261, 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Жоравської сільської ради про встановлення факту володіння майном, факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 при житті володіли житловим будинком за № 5, який розташований по вул. Кравченка в с. Лебедівка Яготинського району Київської області, на праві власності.

Встановити, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті дружини, ОСОБА_3, померлої 8 березня 1959 року.

Встановити, що ОСОБА_4, яка померла 30 серпня 2009 року, прийняла спадщину після смерті свого батька, ОСОБА_2, померлого 2 грудня 1963 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за № 5, який розташований по вул. Кравченка в с. Лебедівка Яготинського району Київської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Литвин Л.І.