Справа №2-273/10 14.09.2010 14.09.2010 14.09.2010
Провадження №22ц-6591/10
Справа N 22ц 6591 2010 року Головуючий у 1 інстанції Паньков Д.А.
Категорія 20. Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

іменем України.

14 вересня 2010 року. м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Колосовського С.Ю. та Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Завтурою О.С.,

з участю :

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4,

у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 переглянула рішення місцевого Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2010 року, ухваленого у цивільній справі за позовом Харківського Державного університету харчування та торгівлі до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, його витребування із чужого незаконного володіння та покладення на відповідача обовязку здійснити переоформлення автомобіля на позивача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися у дане судове засідання, перевіривши у межах оскарження обставини та докази, якими сторони їх стверджували, -

в с т а н о в и л а :

17 грудня 2009 року Харківський Державний університет харчування та торгівлі предявив зазначений позов, який обґрунтовував наступним.

Згідно технічного паспорта на автомобіль НОМЕР_1.

Названий цей автомобіль було передано в користування Первомайській філії ХДУХТ.

23 травня 2009 року представник філії ОСОБА_3, перевищивши свої повноваження, з порушеннями процедури та правил відчуження державного майна, за значно нижчу від дійсної ціну - продав автомобіль ОСОБА_4

Посилаючись на зазначені обставини, просив позов задовольнити.

Відповідачі позов не визнали, оскільки будь-яких порушень норм цивільного законодавства при укладенні оспорюваного договору не порушували.

Рішенням місцевого Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2010 року позов задоволено частково, оспорюваний договір визнано недійсним в звязку з чим на ОСОБА_4 покладено обовязок повернути його попередньому власнику. В задоволенні решти вимог відмовлено за їх безпідставністю.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали на це рішення апеляційну скаргу, в якій просять його скасувати й ухвалити нове рішення - про відмову у позові.

Скаргу обгрунтовував невідповідність висновків суду обставинам справи та нормам матеріального права.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржене рішення суду 1 інстанції залишити без зміни, оскільки суд постановив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Вирішуючи спір таким чином, як викладено в оскарженому рішенні, місцевий суд виходив з того, що оспорюваний договір вчинено представником Первомайської філії Харківський Державний університет харчування та торгівлі з перевищенням своїх повноважень, і, більше, поза волею його власника, а тому його слід визнати недійсним і зобовязати теперішнього володільця транспортного засобу повернути титульному володільцю.

Що ж до вимоги про покладення на відповідачів зобовязання по переоформленню автомобіля, то вона не може бути задоволена, оскільки носить реєстраційний, а не правовий аспект.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом 1 інстанції, його висновки щодо них та результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на момент укладення оспорюваного договору власником спірного автомобіля був Харківський Державний університет харчування та торгівлі, а Первомайська філія університету його користувачем. 23 травня 2009 року, поза волею власника, а іншого належними доказами відповідачі не довели, хоча за ст. 60 ЦПК України то є їх обовязком, автомобіль було продано за біржовим договором ОСОБА_4 за 2 219 гривень.

Відповідно до ст. 658 ЦК України, право продажу товару належить тільки його власнику. Оскільки власник не надавав філії право розпорядження автомобілем, то філія і не могла ним розпоряджатися.

Оскільки правочин відчуження все таки відбувся, то за ст. 203 та ч. 1 ст. 216 ЦК України, його слід визнати недійсним і зобовязати набувача, повернути транспортний засіб його власнику.

Оскільки цього ж, з таких же мотивів дійшов і місцевий суд, то підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Що ж до твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про неможливість витребування майна у добросовісного набувача, то воно не може слугувати скасуванню оскарженого рішення, оскільки за ст. 388 ЦК України, майно, яке вибуло поза волею його власника може бути витребуване і від добросовісного набувача.

Що ж до залучення до участі у справі колишнього директора філії ОСОБА_5, то воно не викликалося необхідністю, оскільки він не був учасником договору купівлі-продажу автомобіля.

Керуючись ст.ст. 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення місцевого Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Судді: