Справа №22-1520 Головуючий у 1-й інстанції Грудова Н.Б.
Категорія: 57 Доповідач в апел. Інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Шандри М.М., Гончарук Л.Я.

при секретарі: Балюк О.С.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду в Галицькому районі м. Львова на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 09 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду в Галицькому районі м. Львова про стягнення недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 09 лютого 2010 року позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду в Галицькому районі м. Львова про стягнення недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни задоволено частково.

Відмовлено в поновленні строку звернення до адміністративного суду за період з 01.01.2009р. по 19.01.2009р.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про стягнення недоотриманого щомісячного підвищення до пенсії як дітям війни за період з 01.01.2009 р. по 19.01.2009 р. відмовлено у зв'язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про стягнення недоотриманого щомісячного підвищення до пенсії як дітям війни з 20.01.2009р. задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова в частині нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячного підвищення до пенсії як дітям війни з 20.01.2009р., протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 недоотриманого щомісячного підвищення до пенсії як дітям війни з 20.01.2009 р.

Постанову суду оскаржило Управління пенсійного фонду в Галицькому районі м. Львова.

В апеляційній скарзі покликається на те, що судом не повністю зясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права. Просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивач звернулася до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни за 2006-2007 роки в розмірі 3020,18 грн.В обгрунтування позовних вимог покликалася на те, що вона відноситься до категорії діти війни та відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Посилаючись на те, що розмір виплаченого їй підвищення до пенсії не відповідає розміру, встановленому цим законом, просила зобов'язати відповідача здійснити відповідні перерахунки за 2006-2007 роки. Також, просила відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006р. до 31.12.2007р., оскільки про факт порушення її прав стало відомо лише після висвітлення зазначених подій у пресі.

У заяві від 01.02.2010р. позивачка уточнила позовні вимоги, просила визнати дії УПФ в Галицькому районі м. Львова щодо нарахування і виплати пенсії незаконними, зобов"язавши їх провести нарахування та виплату пенсії з урахуванням проведених виплат за період з січня 2009 р.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо не нарахування та невиплати позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була протиправною з 20.01.2009 року.

З висновком суду погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Наявність у позивача права на призначення підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (стаття 46 Конституції України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона є дитиною війни, про що має відмітку в пенсійному посвідченні.

З огляду на наведене позивач має право на отримання державної соціальної підтримки підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 20.01.2009 р., а саме з часу звернення до суду, оскільки позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду за період з 01.01.2009 р. по 19.01.2009 р.

Таким чином, суд вірно прийшов до висновку щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу недоотриманого щомісячного підвищення до пенсії як дітям війни з 20.01.2009 р.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, щопостанова відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. 315, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду в Галицькому районі м. Львова відхилити.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 09 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді: