Справа №22ц-1789 Головуючий у 1-й інстанції Шендрікова Г.О.
Категорія: 48 Доповідач в апел. інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мусіної Т.Г., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі Панчук І.С.,

з участю ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Буського районного суду Львівської області від 3 березня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним рішенням суду відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 зміну розміру аліментів.

Рішення суду оскаржив позивач. В апеляційній скарзі стверджує про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права. Апелянт покликається на те, що суд не врахував його матеріальний стан, зокрема, те, що продовжує лікуватись і несе значні витрати. Вважає безпідставним посилання відповідачки на додаткові витрати по утриманню дітей. Зазначає, що в звязку з станом здовровя не має можливості працювати, і крім того має на утриманні матір пенсійного віку. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3 на підтримку скарги, які аналогічні її доводам, пояснення ОСОБА_4 про заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено такі обставини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та мають двох дітей - Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1, Евеліну, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 6.05.2009 року задоволено позов ОСОБА_4 та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь останньої аліменти на утримання дітей - Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1, Евеліни, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі - 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 23.04.2009 року.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них.

Висновок суду про відсутність підстав для зміни розміру аліментів відповідає обставинам справи та положенням закону.

Так, позивач покликався на стан здоровя, захворювання цукровим діабетом, відсутність постійного місця праці, та наявність на утриманні матері.

Однак зазначені обставини існували на час розгляду справи про стягнення аліментів і враховані місцевим судом при ухваленні рішення від 6.05.2009 року.

Крім того, позивачем не подано доказів про погіршення стану здоровя. Посилання останнього на лікування від ушкоджень, отриманих при дорожньо-транспортній події, не може прийматись до уваги, оскільки таке не стверджує стійкого розладу здоровя, а відтак і погіршення стану здоровя.

Таким чином, позивачем не подано доказів про зміну його матеріального стану і погіршення здоров"я, тобто не доведено наявність підстав, визначених ст.192 СК України для зміни розміру аліментів, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.

Згідно з положеннями ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив правильне по суті і справедливе рішення, колегія суддів вважає, що формальне посилання в рішенні суду на відсутність підстав для зменшення розміру аліментів в звязку з тим, що це поставить дітей у скрутне матеріальне становище, потягне погіршення їх стану здоровя, не є підставою для скасування рішення.

Покликання в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права не підтверджено доказами. Та обставина, що відповідач по справі тимчасово не працює, також не свідчить про неправильність висновків суду. Доказів про те, що відповідач по справі має статус безробітного не подано ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному розгляді.

В звязку з викладеним колегія суддів приходить до висновку про відповідність рішення вимогам закону, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.ст.313-315 ЦПК України , колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 3 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді: Мусіна Т.Г.

ОСОБА_6