Справа № 2-4499/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2010 року м. Кілія

29.12.2010року м.Кілія.

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1 до Кілійськоїміськоїради

про встановлення факту приналежності житлового будинку та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області із зазначеним позовом про встановлення факту приналежності житлового та визнання права власності на житловий будинок, пояснюючи, що в 1948 році його бабуся - ОСОБА_2 з дозволу Кілійської міської ради збудувала житловий будинок за адресою: вулиця Київська, 39 м. Кілія Одеської області. Однак вищевказаний будинок не було прийнято в експлуатацію, не оформлено право приватної власності на будинок (відсутнє свідоцтво про право власності на будинок). 10.05.1999 року померла його бабуся -ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 176156 від 1 1 травня 1999 року, актовий запис про смерть № 116. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке включає в себе житловий будинок, розташований по вулиці Київській, 39 в м. Кілія Одеської області.

Позивач фактично прийняв спадщину. Заяву про прийняття спадщини після смерті - ОСОБА_2

ОСОБА_3 до нотаріальної контори, у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, позивач не

подавав. Спадкова справа після померлої не була заведена. Крім того у 2010 році в Комунальному

підприємстві „Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" зробили

технічний паспорт на житловий будинок, але в зв'язку із неналежним оформленням

правовстановлювальних документів на житловий будинок, та у разі смерті власника нерухомого майна, реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ на це майно відсутній, питання визначення належності цього майна померлій - ОСОБА_2 та наступному власнику, якими є позивач, повинно вирішуватися у судовому порядку. Інших спадкоємців, що претендують на спадщину, а також спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, немає. На підставі вищевказаного позивач просить встановити факт належності житлового будинку, розташованого по вулиці Київській, 39 в м. Кілія Одеської області померлій - ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на вказане спадкове майно.

Представник позивачки за довіреністю в судове засідання не з»явився, надав заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримав та просить розглядати справу за його відсутності

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надали заяву про те, що позов визнають просять розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення, дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах позовних вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

10.05.1999 року померла бабуся позивача - ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації Актів про смерть зроблено актовий запис № 116, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 176156, виданим Відділом РАГС Кілійського РУЮ Одеської області від 11.05.1999 року,

Згідно технічного паспорту, складеного КП «Кілійське РБТ1 та РОН», житловий будинок № 39 по вул. Київській м. Кілія складається з: літ. А- житловий будинок, літ. Б- кухня, літ. В-кухня, літ. Г - гараж, ліг. Д- сарай, літ. Е - сарай, літ. Ж - вбиральня, №1 -8 - споруди.

Згідно повідомлення Відділу містобудування, архітектури, житлово - комунального господарства і розвитку інфраструктури Кілійської райдержадміністрації від 27.09.2010 року за № 410, господарські будівлі в домоволодінні по вул.. Київській, 39, яке належить на правах приватної власності - ОСОБА_2, а саме: сарай -літ. И, 3; навіс -літ. г побудовані самовільно та не були представлені своєчасно державній приймальній комісії дня прийняття до експлуатації з подальшим оформленням права власності і реєстрації в комунальному підприємстві РБТІ і РОН. ( вищезазначені господарські будівлі відповідають вимогам ДБН 79-92 « Житлові будинку для індивідуальних забудовників України».)

Кілійський РВ ГУ МНС України в Одеській області і СЕС Кілійського району не заперечує та погоджує оформлення права власності на самовільно збудовані : сарай - літ. И, 3; навіс - літ. г на території домоволодіння по вул.. Київській, 39 в м. Юлія Одеської області, що підтверджується висновками № 1865 від 28.12.2010 року , №3932 від 28.12.2010 року.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 право власності на новостворене нерухоме майно у встановленому законодавством порядку не було оформлено, оскільки за встановленою законодавством процедурою, прийняття в експлуатацію збудованих споруд державною приймальною комісією не проводилось, підписаний і затверджений акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта не складався, а тому за діючим законодавством, зокрема, ст. 376 ЦК України, дані споруди вважається самочинним будівництвом, оскільки будувались без належним чином затвердженого проекту, в зв'язку з чим згідно ст.19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" єдиним документом, на підставі якого може бути зареєстроване право власності на об'єкт самовільного будівництва, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно.

Стаття 376 ЦК України містить норму, відповідно до якої право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. У випадку ОСОБА_2 самочинне будівництво проведено на земельній ділянці, яка у встановленому порядку знаходилась у її користуванні, що дає підстави суду для задоволення заявлених позивачем вимог.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і

розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином цивільним законодавством встановлено положення про презумпцію правомірності набуття права власності, якщо не доведено інше.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ виготовлену (створену) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором чи законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як зазначено у роз'ясненнях Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об'єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Оскільки позивач правомірно набув правомочності з володіння користування та розпорядження зазначеним нерухомим майном, є спадкоємцем за законом, відповідно до ст. 1265 ЦК України та прийняв спадщину згідно положень ч.З ст. 1268 ЦК України, однак в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має молшивості оформити своє право власності інакше ніж в судовому порядку, суд застосовує положення ст. ст. 16 ЦК України та задовольняє позов.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд-

ВИ РІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку, розташованого в м. Кілія , Кілійського району, Одеської області, вул.Київська,39 - ОСОБА_2, яка померла 10.05.1999 року.

Визнати право власності на житловий будинок, розташований в м. Кілія , Кілійського району, Одеської області, вул.Київська,39 , що складається з житлового будинку, господарчих будівель, надвірних споруд (літ. А- житловий будинок, літ. Б- кухня, літ. В-кухня, літ. Г - гараж, літ. Д- сарай, літ. Е -сарай, літ. Ж - вбиральня, сарай - літ. И, 3; навіс - літ. г, №1-8 - споруди ) за ОСОБА_1 - в порядку спадкування за законом .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4