Справа №2а-732/09 25.05.2010 25.05.2010 25.05.2010
Головуючий першої інстанції Раєвич Т.М.
Суддя - доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА іменем України

25 травня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі: головуючої - Вовненко Г.Ю., суддів - Лівійського І.В., Шаманської Н.О., при секретарі - Бобуйок І.Ф.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу

за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області (далі - УПФ)

постанову Єланецького районного суду Миколаївської області від [грудня 2009 р. за позовом СТАВАРАКІ ОСОБА_2 до УПФ про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У листопаді 2009 р. ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до УПФ, в |ому просив визнати протиправною бездіяльність щодо неперерахування йому як яка має правовий статус дитини війни, доплати (підвищення) до пенсії, передбаченої Законом України від 18 листопада 2004 р. «Про соціальний захист війни» (далі - Закон від 18 листопада 2004 p.), у розмірі 30% мінімальної всіїза віком за період з 1 січня 2006 р. до 31 грудня 2007 р. та зобов'язати УПФ здійснити перерахування такої допомоги і забезпечити виплату заборгованості.

Постановою Єланецького районного суду Миколаївської області від грудня 2009 р. позов задоволено частково. Визнано бездіяльність правомірною. Зобов'язано УПФ нарахувати та виплатити 30% підвищення до пенсії за віком за період з 9 липня по 31 грудня 2007 р. з урахуванням виплаченої щбавки до пенсії як інваліду III групи.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на невірне застосування судом ірм матеріального права, просило постанову скасувати і ухвалити нову постанову )відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів кає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить (категорії громадян, яким визначено статус дитини війни.

справа № 22-Ц-1198 / 2010 p.Категорія 57

Положення ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р. (у редакції, чинній на [ виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або місячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що начується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

До того ж, Законом України від 19 січня 2006 р. «Про внесення зміндо| Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» із положень Закон України від 20 грудня 2005 р. «Про Державний бюджет України на 2006 рів виключено пункт 17 ст. 77 вказаного вище Закону, а новою редакцією ст. 110цьоі| ж Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону листопада 2DD4 p., запроваджуються у 2006 р. поетапно, за результат скатная. у тершому швріччї, у порядку, визначеному Кабіна

Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з пиі бюджету.

Між тим, Кабінет Міністрів України протягом 2006 р. не приіш рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України від 20 грудня 2005 р.« Державний бюджет України на 2006 рік».

Отже, пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 Закону 18 листопада 2004 p., безпосередньо у 2006 р. запроваджено не було.

В подальшому пунктом 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006|| «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону Щ 18 листопада 2004 р. зупинено на 2007 р. із урахуванням ст. 111 названого Закону.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 200/і № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що їй відповідають Конституції України (є неконституційними) положення ііуіщ І ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 р. «Про Державний бюджет Українці 2007 рік», яким зупинено на 2007 р. дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 р.і| урахуванням ст. 111 цього ж Закону.

Законом України від 28 грудня 2007 р. «Про Державний бюд України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», саме, підпунктом 2 пункту 41 розділу II зміст ст. 6 Закону від 18 листопада 2004f щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни викладено в новій редакції.

Але, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 p.J 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюд України) зміни, внесені підпунктом 2 пунктом 41 розділу II Закону України! 28 грудня 2007 р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесеш змін до деяких законодавчих актів України» щодо розмірів підвищення пенсії дії війни визнано такими, що не відповідають Конституції України неконституційними).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші праві акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрач»| чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про неконституційність.

Таким чином, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії) розмірах, визначених ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 p., мають діти війниі| 9 липня до 31 грудня 2007 р. та з 22 травня 2008 р.

Суд першої інстанції, який розглядав на той час справу за правилі адміністративного судочинства, повно та всебічно дослідив обставини спору, Я належну оцінку наявним доказам, а тому прийшов до обґрунтованого висновку ом те, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і вшші| пенсії та доплат до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону ї 18 листопада 2004 р. і здійснити відповідні перерахування (за той періоди

не була зупинена). Однак, УПФ у порушення зазначених положень ¦ту таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну діяльність. На підставі чого суд обгрунтовано задовольнив позов частково, але в х вимог.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни оться до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є пмцього спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання |gw/ на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених ру судом не розглядалися.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість вго використання коштів УПФ, оскільки суди не ухвалювали рішення про ш виплат із власних джерел фінансування останнього. З огляду на викладене судова колегія вважає за необхідне відхилити у скаргу, а судове рішення залишити без змін. Керуючись ст.ст. 307 - 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Єланецькому районі Миколаївської області відхилити, а постанову Єланецького районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2009 р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Г.Ю. Вовненко