Справа №2-397/09 29.09.2010 29.09.2010 29.09.2010
Провадження №22ц-7110/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-7110/10 Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_2
Рішення

Іменем України

29 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Вовненко Г.Ю.,

суддів Кушнірової Т.Б., Буренкової К.О.,

при секретарі судового засідання - Величковській В.С.,

за участі представника ВАТ «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

прокурора Арбузинського району в інтересах відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2009 року у справі за

позовом

прокурора Арбузинського району Миколаївської області в інтересах відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 про стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором,

встановила:

В липні 2009 року прокурор Арбузинського району Миколаївської області в інтересах відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі Банк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення 3 101,03 грн. простроченої заборгованості станом на 24 червня 2009 року за кредитним договором № 136 від 21 серпня 2008 року.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2009 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі прокурор Арбузинського району, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Банку, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що немає підстав для стягнення з відповідача поточної простроченої заборгованості за кредитним договором, оскільки така відповідальність його умовами чи законом не передбачена.

Між тим, такого висновку суд дійшов з порушенням положень цивільного права та умов кредитного договору, укладеного сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, 21 травня 2008 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір на споживчі цілі, відповідно до умов якого останній отримав 15 000 грн. під 30 % річних за користування кредитом зі строком повернення не пізніше 20 травня 2011 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно пункту 1.5 вказаного кредитного договору відповідач зобовязався повертати кредит щомісячно рівними частинами та сплачувати відсотки за користування кредитом на залишок заборгованості. Пунктом 4.2.1 цього договору передбачено, що Банк має право вимагати від відповідача як позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобовязань по цьому договору.

Згідно ст. ст.1054, 1050 ЦК України та п. 4.2.1 кредитного договору передбачено право вимоги ( а не обовязок) Банку як позикодавця на дострокове повернення всієї суми позики та сплати процентів у разі прострочення виконання боржником зобовязання.

Як видно із матеріалів справи, зокрема бухгалтерської довідки Банку, заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором станом на 24 червня 2009 р. становила 2351 грн., в т.ч.: прострочена заборгованість по основній сумі кредиту 2351 грн.; заборгованість по відсотках 504, 05 грн.; пені 189, 98 грн., комісії за обслуговування кредиту 45 грн., а всього 2990 грн.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені положення цивільного права, умови кредитного договору. А тому рішення відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким з ОСОБА_4 на користь Банку підлягає стягненню 2990 грн. заборгованості за кредитним договором, яка виникла станом 24 червня 2009 р.

Що стосується вимоги Банку про стягнення з відповідача 11 грн. поштових витрат, то вони задоволенню не підлягають, оскільки не передбачені умовами договору.

Відповідно до ст. 88 ЦПК з ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу прокурора Арбузинського району Миколаївської області в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2009 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовну заяву прокурора Арбузинського району Миколаївської області в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути на користь ВАТ «Державний ощадний банк України»з ОСОБА_4 2990 (дві тисячі девятсот девяносто) грн. заборгованості за кредитним договором.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_4 51 (пятдесят одну) грн. судового збору і 120(сто двадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом 20 днів у касаційному порядку.

Головуючий Судді: