Справа № 2-1/2010
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"02" грудня 2010 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі Терлецькій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Самбірської центральної районної лікарні, Львівської обласної клінічної лікарні, 3-ті особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 02.07.2004 р. в Самбірській ЦРЛ помер її чоловік ОСОБА_6, з яким вони проживали у громадянському шлюбі, вели спільне господарство і в них була спільна дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно повідомлення Головного управління охорони здоровя від 08.10.2004 р., у ОСОБА_6 була пересічена плечова артерія на значному протязі та нерв і єдиним шляхом для спасіння його життя була ампутація руки, однак така згода надана не була. Зазначає, що така обставина не відповідає дійсності, так як жодної згоди ніхто з медперсоналу ні в неї, ні в батьків чоловіка не брав. Серед причин, які призвели до смерті її чоловіка, як зазначено у вищезгаданій відповіді ГУ охорони здоровя, були тактичні помилки хірургів в організації невідкладної допомоги. У звязку з цим, адміністрації Самбірської ЦРЛ вказано на незадовільну організацію невідкладної допомоги хворим із важкою судинною патологією та по результатам службового розслідування прийнято міри дисциплінарного впливу до задіяних у наданні медичної допомоги лікарів. Вважає, що комісією встановлено вину медичного персоналу, яка призвела до смерті чоловіка, чим їй завдано майнової шкоди витрати на поховання ОСОБА_6 в сумі 1 922 грн.

Крім того, смерть чоловіка нанесла їй велику душевну біль, горе і страждання, лікарська недбалість позбавила її дуже близької людини, з якою вона ділилась радостями і незгодами. Вона втратила спокій, сон, зрушила нервову систему. Вона ніде не працює, а допомога, яку отримує на дитину, ледве вистачає на життя. ЇЇ страждання посилюються жорстокою поведінкою медиків, які не вибачились перед нею і не простягнули руку допомоги. Ця душевна травма позначилась на її здоровї часто болить голова, швидко втомлюється, втратила нормальний сон, тому вважає, що їй заподіяна моральна шкода, яку оцінює в розмірі 100 000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того зазначила, що лікар ОСОБА_2 не питав у неї дозволу різати руку ОСОБА_6, хоч вона говорила «рятуйте людину», мала на увазі рятувати життя людини. Лікарю ОСОБА_5 вона давала згоду на ампутацію руки ОСОБА_6, згода була усною, жодних документів вона не підписувала. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача, ОСОБА_8, в судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що з боку лікарів Самбірської ЦРЛ було зроблено все, щоб врятувати життя ОСОБА_6 Просив в позові відмовити.

Представник Львівської обласної клінічної лікарні залученої судом до участі в справі як співвідповідача, в судовому засіданні позов не визнав та ствердив, що дії лікаря ОСОБА_5 вважає правомірними, тому просив в позові відмовити.

ОСОБА_2, - завідуючий відділом ортопедії-травматології Самбірської ЦРЛ, залучений судом до участі в справі як 3-я особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору, позов не визнав і пояснив, що при поступленні в Самбірську ЦРЛ 01.07.2004 р. у хворого ОСОБА_6 була кровотеча, про що свідчила просякнута кровю тканина. Перед відкриттям рани наклали джгут на плече вище рани, кровотечі не було. Після відкриття рани побачив, що рана глибока, різана, з пошкодженнями всіх судин та нервів. Зробив шунтування вставив силіконову трубку і відновив кровообіг в руці. Дрібні судини і вени були перевязані і коагульовані, кровотеча була зупинена. Хворий був під наркозом, операція тривала 20 хв. Начальник медичної частини Сабірської ЦРЛ ОСОБА_9 і він викликали судинного хірурга зі Львова по санавіації. Хворий був в операційній під контролем анестезіологів, проводилася інфузія, рана не кровила. Біля 18-19 год. приїхав зі Львова судинний хірург Львівської обласної клінічної лікарні ОСОБА_5 Вони подивились на рану і пропонували родичам хворого ампутувати руку. Родичі і мама ОСОБА_6 заперечили проти цього. Всю тактику лікування обирає судинний хірург, який прийняв рішення робити операцію. Операцію (шунтування артерії) провів лікар ОСОБА_10 Була взята вена із стегна і вшита в вену (шунт був 6-8 см). Коли вшили шунт, то шунт натягнувся і кровообігу не було. Після цього шунт був вскритий, перевірено його прохідність, і зашитий. Пульсація на руці була незадовільна. Лікар ОСОБА_10 поставив під шунт дві салфетки і зашив рану з цими двома салфетками наглухо. Операцію робив лікар ОСОБА_10, а він асистував. Він так не робить і думає, що так не можна робити. Після операції хворого відвезли в реанімацію. Стан хворого був важкий, велика крововтрата, із шоку вивели. Рука була холодна, пульс на периферичних венах руки був відсутній. Шунт не функціонував. 02.07.2004 року до хворого викликали зі Львова судинного хірурга ОСОБА_5 ОСОБА_6 помер 02.07.2004 року від ендотоксичного шоку. Вважає дії лікаря судинного хірурга ОСОБА_10 неправильними, оскільки на другий день після операції рука була мертва. Так як він тоді цілий день був у реанімації, то не зміг зробити відповідні записи в історії хвороби ОСОБА_6

Додатково пояснив, що під час операції лікар ОСОБА_5 зробив надріз в шунті, але в ньому крові не було. Потрібно було робити повторну операцію поки б не добилися потрібного результату. Контрактура виникає внаслідок порушення кровообігу, а не шоку. Десь о 05 год. ночі 02.07.2004 р. виникла контрактура руки. На другий день після операції - 02.07.2004 р. салфетки набухли з кровю, зробилася типу естакади, в шунті крові та тромбів не було і це підтвердив експерт ОСОБА_11 Вважає, що ампутація руки спасла б життя хворому.

Залучений судом до участі в справі як 3-я особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 завідуючий анестезіологічним відділенням з палатами інтенсивної терапії і реанімації Самбірської ЦРЛ, в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 01.07.2004 р. приблизно о 19 год. його в операційну викликала лікар-анестезіолог ОСОБА_4 Стан хворого ОСОБА_6 був важкий, хворий був на штучному диханні. В операційній був лікар ОСОБА_10, якого він попросив розповісти, що буде робити. ОСОБА_5 повідомив, що буде проводитись шунтування від 2 до 2,5 год. Він сказав ОСОБА_5, що це буде важко і запропонував повідомити родичів про ампутацію руки. В передопераційну були запрошені мама хворого і ОСОБА_1, яким було поставлено запитання про ампутацію руки. Родичі заперечували і ОСОБА_5 сказав, що буде проводитись шунтування. В медкарті було записано про відмову від ампутації. Про те, що є загроза життю хворого ОСОБА_6 він позивача не повідомляв, бо думав, що таке питання було поставлено.Хворому проводилась терапія по кровозаміщенню і йому було заміщено 750 мл крові. Біля 23.00 год. хворий був переведений в реанімаційне відділення на керованому диханні. Стан хворого був вкрай важкий, він перебував на наркотичних препаратах. Біля 05.00 год. 02.07.2004 р. пульсації в руці хворого не було, рука була холодна. Був викликаний черговий травматолог. Була встановлена ішемія верхньої кінцівки, контрактура. Черговий травматолог ОСОБА_12 зробив запис в історії хвороби о 06.20 год. 02.07.2004 р. виражена ішемічна контрактура. Повторно викликали лікаря по санавіації. Лікар ОСОБА_5, який прибув зі Львова, констатував, що рука хворого практично мертва. Гемодинаміка була нестабільна і питання про ампутацію руки не ставилось. У хворого була виражена ішемічна контрактура кінцівки.Перед тим він і лікар ОСОБА_2 настоювали на ампутації руки, а лікар ОСОБА_5 на шунтуванні. Дії лікаря ОСОБА_5 йому важко оцінити. Хворий ОСОБА_6 своїми ногами прийшов в лікарню, крововтрата була від 0,5 до 1,5 л крові. Протягом 5 год. хворий був в реанімації. В 19.00 хворий був на пресорах.

Залучена судом до участі в справі як 3-я особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 лікар анестезіолог Самбірської ЦРЛ, позов не визнала і пояснила, що 01.07.2004 р. о 14 год. 20 хв. хворий ОСОБА_6 знаходився на операційному столі в Самбірській ЦРЛ. Тиск крові в нього був 130х80, пульс 110. Стан хворого був важкий, він був при памяті. Вона давала наркоз. Лікар ОСОБА_2 проводив оперативне втручання, зупиняв кровотечу. О 15 год. 40 хв. У хворого падав тиск крові 70х40, хоч проводилась інфузійна терапія. Причина падіння тиску недостатня зупинка крові. О 17 год. 40 хв. хворий був інтубований і переведений на штучне дихання. Накладено гіпсову лангету, через яку просочувалась червона рідина. Вона повідомила про це травматологів і був знятий гіпс та оглядалася рана. Це було перед приїздом лікаря ОСОБА_5 о 19 год. Вона викликала заввідділом ОСОБА_3, бо стан хворого став тяжким. Нею був зроблений запис в історії хвороби, що крововтрата продовжувалась, падав артеріальний тиск, були мокрі салфетки, просочувалась рідина червоного кольору. Заміщення крові хворому було 200 + 200 , рефортан, стебізол, гелофузин. Лікар ОСОБА_5 приїхав трохи швидше за заввідділом ОСОБА_3 При розмові з рідними хворого присутньою не була і що робив лікар ОСОБА_5 їй не відомо, так як анестезію вже робив ОСОБА_3

Судинний хірург Львівської обласної клінічної лікарні, ОСОБА_5, залучений судом до участі в справі як 3-я особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору, позов не визнав і ствердив, що 01.07.2004 р. біля 17 год. було отримано повідомлення із м. Самбора про травму. По інструкції дається 2 год. на збори. Біля 19 год. приїхав в Самбірську ЦРЛ. Хворий ОСОБА_6 був в реанімації на потужній інфузійній терапії. Він оглянув рану, дефект судини на протязі 10 см. Стояла маса затискачів і в судині стояла від звичайної системи трубочка, що не повинно було бути. Тактика лікування хворого обговорювалась із зав.реанімацією ОСОБА_3 Хворий був у геморогічному шоці. У хворого була ІІ ст.ішемії і відсутність контрактури. Згоди родичів хворого на ампутацію кінцівки ніхто не вимагав. Було розпочату реконструкцію вени. Вена була взята зі стегна 12 см. Кровопостачання було відновлено, була пульсація. Після операції змін не було. Свої дії оцінює адекватно. Даний випадок обговорювався на комісії. Причиною смерті вважає незворотні геморагічні зміни. Від крововтрати розвинувся геморагічний шок. Оскільки контрактури кінцівки не було, то ампутація руки не була єдиним способом врятувати життя хворого. На другий день після операції питання ампутації кінцівки відносилось до компетенції лікарів Самбірської ЦРЛ. З позивачем була розмова і їй було розяснений стан хворого, розяснено що життя під загрозою, хворий у вкрай важкому стані. Щодо того, що шунт був не прохідний, вважає, що це роздуми лікаря ОСОБА_2, оскільки в історії хвороби таких записів не має. Зазначив, що до 1-2 діб допускається зашиття в рану салфеток. Ним було зашито в рану дві салфетки, де вони могли знаходитись до двох діб. Чому в висновку дослідження трупа ОСОБА_6 експертом нічого не вказано про салфетки йому не відомо.

Додатково пояснив, що тампони ставились ним в рану хворого ОСОБА_6, щоб зупинити крововтрату і це передбачено загальною хірургічною практикою для зупинки кровотечі. При цьому серветки зашиваються «на глухо». Спочатку пояснив, що дренажу рани він не проводив, а потім зазначив, що чітко щодо дренування рани відповісти не може. 02.07.2004 р. о 12.00 год. рука у хворого ОСОБА_6 була вже мертвою, 3б-в ішемія руки, пульсації не було, був шок.

Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, свідка, експертів, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно супровідного листка, ОСОБА_6 доставлений в Самбірську ЦРЛ 01.07.2004 р. о 14.00 год. із діагностом: різана рана н/з правого плеча (а.с.46).

Лікарським свідоцтвом про смерть №107/04 від 03.07.2004 р., виданим судмедекспертом Самбірського міжрайонного відділення ЛОБСМЕ ОСОБА_11, засвідчується, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 02.07.2004 р. в стаціонарі Самбірської ЦРЛ внаслідок нещасного випадку поза виробництвом побутова травма. Причина смерті: геморагічний шок; поліорганна недостатність; масивна крововтрата; різана рана правого плеча з пошкодженням судин (а.с.7).

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 від 03.07.2004 р. за №107/04, смерть гр. ОСОБА_6 настала внаслідок різаної рани н/т правого плеча з пошкодженням артерій, вен, нервів, сухожилків та мязів передньої поверхні правого плеча, яке привело до масивної гострої крововтрати та гострого порушення кровообігу в правій руці і ускладнилось гіповолемічним шоком, некротичними змінами мязових волокон нижче рани і ускладнилось гострою інтоксикацією та поліорганною недостатністю, що підтверджується наявністю різаної рани правого плеча з слідами хірургічного втручання, а також даними судинно-гістологічного дослідження, при якому виявлено некротичні зміни мязових волокон та ознаки шоку, відсутність будь-яких захворювань, які б могли викликати смерть. Згідно акту судово-токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_6, в крові виявлено етиловий алкоголь в кількості 0,4% /проміле/, що відповідає незначному впливу алкоголю у живої людини (а.с.100-104).

Висновком службового розслідування обставин смерті хворого ОСОБА_6 від 03.08.2004 р., проведеного комісією Самбірської ЦРЛ, визнано дії лікарів-хірургів при наданні медичної допомоги хворому ОСОБА_6 правильними та максимально ефективними при відсутності судинного хірурга; також встановлено, що лікар-травматолог ОСОБА_2, прийшовши до висновку про необхідність ампутації кінцівки хворого, не переконав в такій операції родичів хворого, а отримавши від них заперечення на ампутацію кінцівки не зафіксував такої незгоди в мед.карті хворого. Вирішено провести розбір випадку смерті хворого ОСОБА_6 на паталого-анатомічній конференції (а.с.79-80).

Із листа №801 від 08.10.2004 р. на адресу позивача відомо, що комісією фахівців ГУ охорони здоровя Львівської ОДА проведено службове розслідування випадку смерті чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_6 в Самбірській ЦРЛ. Після детального розслідування медичної документації, пояснень медпрацівників, даних патологоанатомічного дослідження, консультацій із науковцями медуніверситету комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_6 був важко травмований в побуті повністю пересічена плечова артерія на значному протязі і нерв; перша допомога, яка була надана на місці пригоди полягала у правильному накладенні джгута вище місця поранення; через 1 год. потерпілого було доставлено в Самбірську ЦРЛ; впродовж 30 хв. проведено необхідне обстеження і хворого переведено в операційну. Під час операції було виявлено справжній характер ушкодження судин (на протязі 7-10 см). Внаслідок такого ушкодження, (зупинка кровотечі була технічно важкою і проблемною), мала місце значна крововтрата, були викликані місцеві спеціалісти та консультанти зі Львова. При відсутності задовільного кровотоку на протязі 2,5 год. тривалості операції, вони (лікарі) зобовязані були в однозначній та категоричній формі ставити перед нею (ОСОБА_1Я.) питання про необхідність ампутації, як єдиного варіанту операції для спасіння життя. Зміни, які наступили в організмі, внаслідок довготривалої ішемії кінцівки, на фоні значної крововтрати, були незворотними. Комісія встановила, що причин, які призвели до смерті її чоловіка було декілька:

· важка травма із пошкодженням судинно-нервового пучка на значному протязі;

· тривала відсутність кровотоку в кінцівці;

· значна крововтрата під час операції;

· тактичні помилки хірургів в організації невідкладної допомоги;

· значні незворотні зміни в організмі, поліорганна недостатність безпосередня причина смерті.

Адміністрації Самбірської ЦРЛ вказано на незадовільну організацію невідкладної допомоги хворим із важкою судинною патологією та по результатам службового розслідування запропоновано прийняти міри дисциплінарного впливу до задіяних у наданні медичної допомоги лікарів (а.с.10-11).

Протоколом від 11.11.2004 р. засвідчується, що паталого-анатомічна конференція Самбірської ЦРЛ прийшла до висновку: визнати дії лікаря-травматолога ОСОБА_2 правильними та максимально ефективними під час надання медичної допомоги хворому ОСОБА_6 при відсутності судинного хірурга; лікар-травматолог ОСОБА_2 халатно віднісся до оформлення медичної карти хворого ОСОБА_6 Прийшовши до висновку про необхідність ампутації кінцівки хворого, не переконав в такій операції родичів хворого, а отримавши від них заперечення на ампутацію кінцівки, не зафіксував незгоди в мед карті. Вирішили направити лікаря-травматолога ОСОБА_2 на курси удосконалення по тематиці невідкладної судинної патології, полі травми (а.с.81-84).

Наказом головного лікаря Самбірської ЦРЛ №231 від 15.11.2004 р., за допущені недоліки в організації лікування хворого ОСОБА_6, які виразилися в не переконанні родичів хворого у необхідності ампутації його кінцівки, як можливого варіанту спасти йому життя та халатність в оформленні медичної документації хворого, лікарю-хірургу ОСОБА_2 оголошено догану та скеровано на курси удосконалення по тематиці «Політравми та судинна патологія» (а.с.85).

Згідно з висновком №124/06-к від 05.12.2006 р. комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи (а.с.105-117), яка проводилась експертами Львівського обласного бюро судово-медичних експертиз, на підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.02.2006 р., встановлено, що:

· Лікарями Самбірської ЦРЛ обстеження хворого ОСОБА_6 проведено було не в повному обємі. Не було проведено визначення індексу шоку, ступінь ішемії, обєму циркулюючої крові (ОЦК), але діагноз був поставлений правильно, згідно отриманої травми;

· Методику оперативного втручання хворому ОСОБА_6 було вибрано правильно і проведена лікарем-травматологом ОСОБА_2 та лікарем судинним хірургом ОСОБА_10 відповідно обраної методики;

· Дефекти лікування ОСОБА_6 полягали в недостатньо ефективному гемостазі пошкоджених судин, що призвело до продовження крововтрати, розвитку ознак незворотного геморагічного шоку;

· Між виявленими дефектами хірургічного лікування хворого ОСОБА_6 та його смертю не можна встановити прямого причинного звязку;

· Причина смерті ОСОБА_6 є наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням медичної допомоги та кровозаміщення, що призвели до поглиблення геморагічного шоку, поліорганної недостатності усіх внутрішніх органів і смерті;

· При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа ОСОБА_6 виявлено етиловий алкоголь в кількості 0,4% (проміле), що відповідає незначному впливу алкоголю на організм у живої особи.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт Самбірського міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_13, який проводив дослідження трупа ОСОБА_6 і складав акт №107/04 від 06.08.2004 року, пояснив, що смерть ОСОБА_6 наступила внаслідок різаної рани правого плеча з пошкодженням артерій, вен, нервів, сухожиль та мязів передньої поверхні плеча. Був виявлений гіповолемічний шок шок внаслідок крововтрати, а також ускладнення некротичні зміни тканин. Рана була обшита хірургічними швами. Рука почорніла. Методикою хірургічного втручання не володіє. Рана була зашита повністю. Вскривши рану зафіксував, що в нижніх тканинах (гістологія) було відмирання в руці після рани. Замість пошкодженої артерії була артерія, яка була взята з ноги хворого, вона була сплющена, була у функціонально невигідному положенні натягнута і під нею були дві марлеві салфетки просякнуті кровю. Не знав, чи мають буті ці салфетки в рані чи ні, тому не описував в акті. Дренажу в рані не було. Вену він не різав, а вирізав вище і відправив на гістологічне дослідження (№1208-1209/2004 від 06.08.2004 року), акт якого знаходиться судово-гістологічному архіві Львівського ОБСМЕ. Зєднання вени було нормальне, але вена була натягнута, перегнута через салфетки. Про втрату крові сказати не може. Некротичні зміни були в мязах після рани, а вище рани не було. Причиною некротичних змін у мязах є голодання крові, тобто кров не надходила.

Допитаний свідок ОСОБА_9 ствердив, що він особисто викликав лікаряконсультанта зі Львова по телефону о 14.10 год. дзвонив в санавіацію, і йому повідомили, що виклик зафіксовано. В межах до 30-ти хв. дзвонив другий раз в екстрену допомогу і просив, щоб в реанімобіль сів судинний хірург. Однак йому відповіли, що ОСОБА_5 приїде сам. О 18.50 - 19.00 год. приїхав судинний хірург зі Львова ОСОБА_5 На другий день - 02.07.2004 року між 08.00 9.30 год., лікар ОСОБА_2 йому повідомив, що наступила згинальна контрактура кінцівки у хворого ОСОБА_6 Дану згинальну контрактуру кінцівки у хворого ОСОБА_6 він бачив особисто, так як ходив дивитися. Ним був викликаний судинний хірург зі Львова. Вважає, що контрактура є наслідком гострої ішемії кінцівки відсутністю функції анастомозу (циркуляції крові).

У відповідності з висновком №61/08 від 29.08.2008 р. додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи, яка проводилась експертами Львівського обласного бюро судово-медичних експертиз, на підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.12.2007 р. (а.с.172-176), встановлено, що:

· дії лікаря Самбірської ЦРЛ ОСОБА_2 під час проведення оперативного втручання хворому ОСОБА_6 були правильні, але недостатні;

· лікарем-травматологом ОСОБА_2 під час проведення оперативного втручання хворому ОСОБА_6 не було проведено визначення індексу шоку, ступінь ішемії, обєму циркулюючої крові (ОЦК);

· на момент приїзду, на 18 год. 01.07.2004 р. в Самбірську ЦРЛ лікаря-судинного хірурга ОСОБА_5, хворий ОСОБА_6 знаходився в тяжкому ступені геморагічного шоку (крововтрата зверх 2 л 40% ОЦК);

· кровозаміщення гр. ОСОБА_6 проводилося адекватно ступеня геморагічного шоку;

· дії лікаря-судинного хірурга ОСОБА_5 під час проведення оперативного втручання хворому ОСОБА_6 та при повторному огляді хворого 02.07.2004 р. були правильні, але не достатніми;

· лікарем-судинним хірургом ОСОБА_5 під час проведення оперативного втручання хворому ОСОБА_6 та при повторному огляді хворого ОСОБА_6 02.07.2004 р. допущені дефекти не встановлені;

· у хворого ОСОБА_6, внаслідок недостатньо проведеного гемостазу пошкоджених судин лікарем-травматологом ОСОБА_2, кровотеча продовжувалася, ознаки геморагічного шоку поглиблювалися;

· в протоколі операції лікарем-судинним хірургом ОСОБА_5 про марлеві салфетки під артерією в рані не вказано, але вказано, що кровопостачання після шунтування веною було відновлено;

· хворому ОСОБА_6 після операції 01.7.2004 р. на праву руку була накладена гіпсова лангета, а про положення руки у випростаному положенні і про згинальну контрактуру в наданих матеріалах справи нічого не вказано;

· після оперативного втручання лікарем-судинним хірургом ОСОБА_5, внаслідок гострої інтоксикації та поліорганної недостатності виникли некротичні зміни мязових волокон нижче рівня рани;

· проведення операції 02.07.2004 р. по ампутації правої верхньої кінцівки у хворого ОСОБА_6 вже не могла врятувати йому життя, а проведення операції 01.07.2004 р. , очевидно, могла зберегти йому життя. До компетенції лікаря-травматолога Самбірської ЦРЛ ОСОБА_2 та судинного хірурга ОСОБА_5 відноситься вирішення питання про ампутацію кінцівки;

· причина смерті хворого ОСОБА_6 є наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням медичної допомоги на до госпітальному періоді та кровозаміщення, що призвели допоглиблення геморагічного шоку, поліорганної недостатності всіх внутрішніх органів і смерті.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт бюро СМЕ ГУОЗ Львівської ОДА ОСОБА_14, який був членом судово-медичної експертної комісії, що проводила додаткову комісійну судово-медичну експертизу за матеріалами справи від 29.08.2008 р., пояснив, що хворий ОСОБА_6 помер від втрати крові, а не від інтоксикації, так як рука дає малу інтоксикацію. Оскільки з моменту отримання хворим травми не пройшло більше 6 годин, то операцію по реконструкції вени можна було проводити. Десь було допущено втрату крові. Геморагічний шок не може призвести до контрактури. Малоймовірно, що шунт був натягнутим, однак оцінити на сто відсотків не може. Допускає, що можливо судинний хірург натягнув венку. Салфетки в рану інколи можна покласти, коли не має звертання крові. Салфетка могла притиснути вену, тому могла трошки усугубити. Основна причина смерті крововтрата. В більшості випадків рану не дренують. Якщо контрактура є гостра, то це показник для ампутації і це повинні вирішувати 3 лікарі (консиліум). В даному випадку, Самбірська ЦРЛ мала право прийняти рішення про ампутацію правої кінцівки хворого ОСОБА_6, хоча сумнівається, що ампутація спасла б життя хворому. Найбільша помилка лікарів, що не звернули увагу на крововтрату. Кров хворому не була належно поповнена, що мали б найбільше робити анестезіологи. Причинно-наслідковим звязком між діями лікарів Самбірської ЦРЛ та ЛОКЛ і смертю ОСОБА_6 вважає сукупність факторів, а саме: крововтрату, серветки в рані та натяг вени.

Оцінюючи встановлені обставини, суд вважає, що причина смерті ОСОБА_6 була наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням медичної допомоги та кровозаміщення, що призвели до поглиблення геморагічного шоку, поліорганної недостатності усіх внутрішніх органів і смерті.

Даний висновок суду ґрунтується на наступних доказах:

лікарському свідоцтві про смерть №107/04 від 03.07.2004 р., виданому судмедекспертом Самбірського міжрайонного відділення ЛОБСМЕ ОСОБА_11, в частині того, що причина смерті гр. ОСОБА_6 - геморагічний шок; поліорганна недостатність; масивна крововтрата; різана рана правого плеча з пошкодженням судин (а.с.7).

висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 від 03.07.2004 р. за №107/04, згідно якого «смерть гр. ОСОБА_6 настала внаслідок різаної рани н/т правого плеча з пошкодженням артерій, вен, нервів, сухожилків та мязів передньої поверхні правого плеча, яке привело до масивної гострої крововтрати та гострого порушення кровообігу в правій руці і ускладнилось гіповолемічним шоком, некротичними змінами мязових волокон нижче рани і ускладнилось гострою інтоксикацією та поліорганною недостатністю, що підтверджується наявністю різаної рани правого плеча з слідами хірургічного втручання, а також даними судинно-гістологічного дослідження, при якому виявлено некротичні зміни мязових волокон та ознаки шоку, відсутність будь-яких захворювань, які б могли викликати смерть».

висновку службового розслідування випадку смерті ОСОБА_6 в Самбірській ЦРЛ, проведеного комісією фахівців ГУ охорони здоровя Львівської ОДА (а.с.10-11), яким встановлено, що причин, які призвели до смерті її чоловіка було декілька:

· важка травма із пошкодженням судинно-нервового пучка на значному протязі;

· тривала відсутність кровотоку в кінцівці;

· значна крововтрата під час операції;

· тактичні помилки хірургів в організації невідкладної допомоги;

· значні незворотні зміни в організмі, поліорганна недостатність безпосередня причина смерті.

висновку №124/06-к від 05.12.2006 р. комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи (а.с.105-117) щодо того, що «причина смерті ОСОБА_6 є наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням медичної допомоги та кровозаміщення, що призвели до поглиблення геморагічного шоку, поліорганної недостатності усіх внутрішніх органів і смерті»

показаннях судово-медичного експерта Самбірського міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_13 про те, що «смерть ОСОБА_6 наступила внаслідок різаної рани правого плеча з пошкодженням артерій, вен, нервів, сухожиль та мязів передньої поверхні плеча. Був виявлений гіповолемічний шок шок внаслідок крововтрати, а також ускладнення некротичні зміни тканин».

висновку №61/08 від 29.08.2008 р. додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи (а.с.172-176), в частині того, що «причина смерті хворого ОСОБА_6 є наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням кровозаміщення, що призвели до поглиблення геморагічного шоку, поліорганної недостатності всіх внутрішніх органів і смерті».

При цьому суд не приймає до уваги висновок №61/08 від 29.08.2008 р. додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи (а.с.172-176), в частині того, що одна з причин смерті хворого ОСОБА_6 була наслідком «недостатньо ефективного надання медичної допомоги на до госпітальному періоді», оскільки даний висновок не узгоджується із встановленими обставинами справи, висновками первинного службового розслідування випадку смерті ОСОБА_6 в Самбірській ЦРЛ, проведеного комісією фахівців ГУ охорони здоровя Львівської ОДА (а.с.10-11), в якому зазначалося «перша допомога, яка була надана на місці пригоди, полягала у правильному накладенні джгута вище місця поранення». Крім того, комісією медичних фахівців, створеною згідно наказу ГУОЗ ЛОДА №387 від 22.07.2004 р., було встановлено, що «гр. ОСОБА_6 госпіталізований в Самбірську ЦРЛ в ургентному порядку через 1 год. від моменту отримання травми бригадою швидкої медичної допомоги 01.07.2004 р. о 14.10 год. з діагнозом: різана рана середньої треті плеча правої руки з пошкодженням судинно-нервового пучка. При поступленні ознак триваючої кровотечі немає. Первинна зупинка кровотечі проведена родичами та проконтрольована медпрацівниками лікарської амбулаторії с.Воля Баранецька. При поступленні стан пацієнта важкий, але показники гемодинаміки стабільні» (а.с.29).

Оцінюючи дії лікарів Самбірської ЦРЛ та Львівської обласної клінічної лікарні, які приймали безпосередню участь у наданні медичної допомоги гр. ОСОБА_6, суд вважає, що вони були недостатньо ефективними та неадекватними ситуації, яка склалася під час операційного та післяопераційного періодів, і між їхніми діями та смертю гр. ОСОБА_6 є прямий причинно-наслідковий звязок.

Даний висновок суду підтверджується наступними доказами:

показаннями 3-ї особи - лікаря анестезіолога Самбірської ЦРЛ ОСОБА_4, яка ствердила, що «Тиск крові в ОСОБА_6 був 130х80, пульс 110. Стан хворого був важкий, він був при памяті. Вона давала наркоз. Лікар ОСОБА_2 проводив оперативне втручання, зупиняв кровотечу. О 15 год. 40 хв. у хворого падав тиск крові 70х40, хоч проводилась інфузійна терапія. Причина падіння тиску недостатня зупинка крові. Нею був зроблений запис в історії хвороби, що крововтрата продовжувалась, падав артеріальний тиск, були мокрі салфетки, просочувалась рідина червоного кольору.»

показаннями 3-ї особи - завідуючого відділом ортопедії-травматології Самбірської ЦРЛ, ОСОБА_2, який зазначив, що «операцію (шунтування артерії) провів лікар ОСОБА_10 Була взята вена із стегна і вшита в вену (шунт був 6-8 см). Коли вшили шунт, то шунт натягнувся і кровообігу не було. Після цього шунт був вскритий, перевірено його прохідність і зашитий, в ньому крові не було.Пульсація на руці була незадовільна. Лікар ОСОБА_10 поставив під шунт дві салфетки і зашив рану з цими двома салфетками наглухо, думає, що так не можна робити. Після операції хворого відвезли в реанімацію. Стан хворого був важкий, велика крововтрата, із шоку вивели. Рука була холодна, пульс на периферичних венах руки був відсутній. Шунт не функціонував. Потрібно було робити повторну операцію поки б не добилися потрібного результату. Контрактура виникає внаслідок порушення кровообігу, а не шоку. Десь о 05 год. ночі 02.07.2004 р. виникла контрактура руки. На другий день після операції - 02.07.2004 р. салфетки набухли з кровю, зробилася типу естакади, в шунті крові та тромбів не було. Вважає, що ампутація руки спасла б життя хворому».

показаннями 3-ї особи - завідуючого анестезіологічним відділенням з палатами інтенсивної терапії і реанімації Самбірської ЦРЛ, ОСОБА_3, який підтвердив, що «біля 05.00 год. 02.07.2004 р. пульсації в руці хворого не було, рука була холодна. Був викликаний черговий травматолог. Була встановлена ішемія верхньої кінцівки, контрактура. Лікар ОСОБА_5, який прибув зі Львова, констатував, що рука хворого практично мертва. Гемодинаміка була нестабільна і питання про ампутацію руки не ставилось. У хворого була виражена ішемічна контрактура кінцівки».

показаннями 3-ї особи - судинного хірурга Львівської обласної клінічної лікарні, ОСОБА_5, щодо того, що, ним було зашито в рану дві салфетки, де вони могли знаходитись до двох діб. Тампони ставились ним в рану хворого ОСОБА_6 і зашивалися «на глухо», щоб зупинити крововтрату і це передбачено загальною хірургічною практикою для зупинки кровотечі. При цьому ОСОБА_5 не назвав жодного нормативного документа, який би передбачав вчинення зазначених ним дій, а також жодного разу не згадав про ці дії під час та після службового розслідування, яке проводилось комісією фахівців ГУ охорони здоровя Львівської ОДА. Крім того, його пояснення причин зашиття в рану двох салфеток - для зупинки кровотечі, суперечить поясненням судово-медичний експерт бюро СМЕ ГУОЗ Львівської ОДА ОСОБА_14, що салфетки в рану інколи можна покласти, коли не має звертання крові.

висновком службового розслідування випадку смерті ОСОБА_6 в Самбірській ЦРЛ, проведеного комісією фахівців ГУ охорони здоровя Львівської ОДА (а.с.10-11), яким встановлено, що одними з причин, які призвели до смерті були - значна крововтрата під час операції; тактичні помилки хірургів в організації невідкладної допомоги.

висновком №124/06-к від 05.12.2006 р. комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи (а.с.105-117), яким встановлено, що:

· «дефекти лікування ОСОБА_6 полягали в недостатньо ефективному гемостазі пошкоджених судин, що призвело до продовження крововтрати, розвитку ознак незворотного геморагічного шоку»;

· причина смерті ОСОБА_6 є наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням медичної допомоги та кровозаміщення, що призвели до поглиблення геморагічного шоку, поліорганної недостатності усіх внутрішніх органів і смерті.

висновком №61/08 від 29.08.2008 р. додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи, яким встановлено, що :

· лікарем-травматологом ОСОБА_2 під час проведення оперативного втручання хворому ОСОБА_6 не було проведено визначення індексу шоку, ступінь ішемії, обєму циркулюючої крові (ОЦК);

· у хворого ОСОБА_6, внаслідок недостатньо проведеного гемостазу пошкоджених судин лікарем-травматологом ОСОБА_2, кровотеча продовжувалася, ознаки геморагічного шоку поглиблювалися;

· після оперативного втручання лікарем-судинним хірургом ОСОБА_5, внаслідок гострої інтоксикації та поліорганної недостатності виникли некротичні зміни мязових волокон нижче рівня рани;

· проведення операції 02.07.2004 р. по ампутації правої верхньої кінцівки у хворого ОСОБА_6 вже не могла врятувати йому життя, а проведення операції 01.07.2004 р. , очевидно, могла зберегти йому життя. До компетенції лікаря-травматолога Самбірської ЦРЛ ОСОБА_2 та судинного хірурга ОСОБА_5 відноситься вирішення питання про ампутацію кінцівки.

показаннями судово-медичного експерта Самбірського міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_13, який пояснив, що «вскривши рану зафіксував в нижніх тканинах (гістологія) відмирання в руці після рани. Замість пошкодженої артерії була артерія, яка була взята з ноги хворого, вона була сплющена, була у функціонально невигідному положенні натягнута і під нею були дві марлеві салфетки просякнуті кровю. Не знав, чи мають буті ці салфетки в рані чи ні, тому не описував в акті. Дренажу в рані не було. Вену він не різав, а вирізав вище і відправив на гістологічне дослідження (№1208-1209/2004 від 06.08.2004 року), акт якого знаходиться судово-гістологічному архіві Львівського ОБСМЕ. Зєднання вени було нормальне, але вена була натягнута, перегнута через салфетки. Некротичні зміни були в мязах після рани, а вище рани не було. Причиною некротичних змін у мязах є голодання крові, тобто кров не надходила».

показаннями свідка ОСОБА_15, відносно того, що «він 02.07.2004 року між 08.00 9.30 год. лікар ОСОБА_2 йому повідомив, що наступила згинальна контрактура кінцівки у хворого ОСОБА_6 Дану згинальну контрактуру кінцівки у хворого ОСОБА_6 він бачив особисто, так як ходив дивитися. Ним був викликаний судинний хірург зі Львова. Вважає, що контрактура є наслідком гострої ішемії кінцівки відсутністю функції анастомозу (циркуляції крові)».

поясненнями судово-медичного експерта бюро СМЕ ГУОЗ Львівської ОДА, ОСОБА_14, в тій частині, що «хворий ОСОБА_6 помер від втрати крові, а не від інтоксикації, так як рука дає малу інтоксикацію. Десь було допущено втрату крові. Малоймовірно, що шунт був натягнутим, однак оцінити на сто відсотків не може. Допускає, що можливо судинний хірург натягнув венку. Салфетка могла притиснути вену, тому могла трошки усугубити. Основна причина смерті крововтрата. Якщо контрактура є гостра, то це показник для ампутації і це повинні вирішувати 3 лікарі (консиліум). В даному випадку, Самбірська ЦРЛ мала право прийняти рішення про ампутацію правої кінцівки хворого ОСОБА_6, хоча сумнівається, що ампутація спасла б життя хворому. Найбільша помилка лікарів, що не звернули увагу на крововтрату. Кров хворому не була належно поповнена, що мали б найбільше робити анестезіологи. Причинно-наслідковим звязком між діями лікарів Самбірської ЦРЛ та ЛОКЛ і смертю ОСОБА_6 вважає сукупність факторів, а саме: крововтрату, серветки в рані та натяг вени».

Суд не приймає до уваги висновок паталого-анатомічної конференції Самбірської ЦРЛ (протокол від 11.11.2004 р. (а.с.81-84)), яким визнано дії лікаря-травматолога ОСОБА_2 правильними та максимально ефективними під час надання медичної допомоги хворому ОСОБА_6 при відсутності судинного хірурга та показання ОСОБА_2 в тій частині, що рана хворого ОСОБА_6 в операційній не кровила, оскільки вони не відповідають встановленим обставинам справи, спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні анестезіолога ОСОБА_4, судово-медичного експерта ОСОБА_14, висновком службового розслідування випадку смерті ОСОБА_6 в Самбірській ЦРЛ, проведеного комісією фахівців ГУ охорони здоровя Львівської ОДА, висновком №124/06-к від 05.12.2006 р. комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи, висновком №61/08 від 29.08.2008 р. додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи, з яких слідує, що у хворого ОСОБА_6, внаслідок недостатньо проведеного гемостазу пошкоджених судин лікарем-травматологом ОСОБА_2, кровотеча продовжувалася.

Також суд не приймає до уваги висновок №124/06-к від 05.12.2006 р. комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справи (а.с.105-117) в частині, що «між виявленими дефектами хірургічного лікування хворого ОСОБА_6 та його смертю не можна встановити прямого причинного звязку», а також висновок №61/08 від 29.08.2008 р. додаткової комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами справив частині того, що «кровозаміщення гр. ОСОБА_6 проводилося адекватно ступеня геморагічного шоку; в протоколі операції лікарем-судинним хірургом ОСОБА_5 про марлеві салфетки під артерією в рані не вказано, але вказано, що кровопостачання після шунтування веною було відновлено; хворому ОСОБА_6 після операції 01.7.2004 р. на праву руку була накладена гіпсова лангета, а про положення руки у випростаному положенні і про згинальну контрактуру в наданих матеріалах справи нічого не вказано; причина смерті хворого ОСОБА_6 є наслідком пошкодження судинно-нервового зєднання правого плеча і недостатньо ефективним наданням медичної допомоги на до госпітальному періоді», оскільки вказані висновки не відповідають встановленим судом обставинам справи, спростовуються поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, судово-медичних експертів ОСОБА_11 та ОСОБА_14 І.І., частково висновком №124/06-к від 05.12.2006 р.

У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

На підставі ч.1 ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобовязана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника, ці витрати.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оцінюючи докази, представлені позивачем, щодо проведених нею витрат на поховання ОСОБА_6 товарні чеки на загальну суму 1322,5 грн., а також враховуючи її вимоги, викладені в позовній заяві, висновки суду, що смерть ОСОБА_6 була наслідком недостатньо ефективних та неадекватних ситуації, яка склалася під час операційного та післяопераційного періодів, дій лікарів Самбірської ЦРЛ та Львівської обласної клінічної лікарні, суд вважає, що із Самбірської ЦРЛ та Львівської обласної клінічної лікарні слід стягнути в користь ОСОБА_1 кошти в сумі 1235 грн. в рахунок відшкодування завданої їй майнової шкоди - витрат понесених нею на поховання ОСОБА_6, а саме : за придбання одягу (костюм) 240 грн., вінок 270 грн., домовина 650 грн., хрест 65 грн.

Позовні вимоги в частині відшкодування позивачу майнової шкоди в сумі 687 грн., хоч фактично розрахунку проведеного в позовній заяві ця сума становить 900 грн. (оформлення похорону 150 грн., плата священнику 150 грн., поминки 9 д., 40 д. 600 грн.) суд вважає такими, що не були доведеними в судовому засіданні позивачем, оскільки жодного документального підтвердження їх витрати позивачем не представлено, а тому в їх задоволенні слід відмовити за недоведеністю.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2008 р. задоволено позов і визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_6, померлого 02 липня 2004 року, такими, що проживали однією сімєю з квітня 1997 року до 02 липня 2004 року.

Свідоцтвом про народження, виданим повторно відділом РАЦС Самбірського МРУЮ Львівської області від 08.10.2004 р., підтверджується, що ОСОБА_7 народилася 11.03.1997 р. і її батьком є ОСОБА_6, матірю ОСОБА_1.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вирішуючи заявлені позивачем вимоги стосовно стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку, що внаслідок смерті ОСОБА_6, яка була наслідком недостатньо ефективних та неадекватних ситуації, яка склалася під час операційного та післяопераційного періодів, дій лікарів Самбірської ЦРЛ та Львівської обласної клінічної лікарні, позивач зазнала душевних страждань та болю, моральних переживань, втрати близької людини.

За таких обставин, суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 було завдано моральних збитків, однак сума, визначена нею в позовній заяві 100 000 грн. є завищеною, і дотримуючись вимог розумності та справедливості, враховуючи характер і глибину моральних страждань позивача та інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що з Самбірської ЦРЛ та Львівської обласної клінічної лікарні в користь позивача підлягає стягненню 65 000 грн. завданих моральних збитків.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути в користь держави 59 грн. 50 коп. судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1172, 1201 ЦК України,

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Самбірської центральної районної лікарні та Львівської обласної клінічної лікарні в користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 1235 (одна тисяча двісті тридцять пять) грн. 00 коп. та моральну шкоду в сумі 65 000 (шістдесят пять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Самбірської центральної районної лікарні та Львівської обласної клінічної лікарні в користь держави 59 (пятдесят девять) грн. 50 коп. судового збору та 120 (сто двадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом.

Суддя І.А.Пташинський