Справа № 2-2758 за 2010р.
РІШЕННЯ

Іменем України

26 серпня 2010року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді Коломієць В.В., при секретарі - Наумкіной І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною, визначення часток у спільній власності та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2010р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Адміністрації Ленінського району Миколаівського міськвиконкому, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги тим, що його син - ОСОБА_6, і дружина - ОСОБА_2 - є співвласниками квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, зареєстрованому 13.12.1999р. на Товарній біржі «Мегаполіс-інфо». За твердженням ОСОБА_1, 18.01.2009р. його син помер, у звязку з чим відкрилася спадщина у вигляді частки вищевказаної квартири, позивач та його дружина є єдиними спадкоємцями, ОСОБА_2 відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивача. Як вказав позивач, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину він не має можливості у звязку з відсутністю нотаріальної форми вищевказаного договору, крім того, не визначена частка померлого співвласника у даній квартирі. Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просив визнати вищевказаний договір купівлі-продажу квартири дійсним, визнати за кожним із співвласників квартири АДРЕСА_1, право власності на 1/2 частку даної квартири та визнати за позивачем право власності на 1/2 частку спірної квартири в порядку спадкування.

Надалі судом неналежний відповідач - Адміністрації Ленінського району Миколаівського міськвиконкому - був замінений належними відповідачами: ОСОБА_2 і ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідачі та треті особи без самостійних вимог - Товарна біржа «Мегаполіс-інфо» і ОСОБА_7 державна нотаріальна контора - до суду не зявилися. Від ОСОБА_2 і держнотконтори надійшли заяви, згідно яких вони просять розглянути справу у їх відсутність, відповідачка позов визнає.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ТБ «Мегаполіс-інфо» про день і час розгляду справи сповіщені належним чином, про причину неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи і заперечень проти позову від них не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

13 грудня 1999 року ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої на той час ОСОБА_5, 1985р.н., ОСОБА_4, уклали з ОСОБА_6, ОСОБА_2 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Вказаний договір у цей же день був зареєстрований на Товарній біржі «Мегаполіс-інфо»» за реєстровим №164, а 05.12.2000р. - був зареєстрований у ММБТІ за № 20262.

Які-небудь спори, повязані із вказаною угодою, між сторонами відсутні, усі умови договору купівлі-продажу були ними виконані належним чином, даний договір не суперечить закону та відповідає вимогам Глави 21 ЦК України в редакції, що діяла до 01.01.2004р.

Посвідчити у нотаріальному порядку вказаний договір на теперішній час неможливо, оскільки право власності на квартиру зареєстровано у КП ММБТІ за новими власниками, крім того, ОСОБА_6 18.01.2009р. помер.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України в редакції, що діяла до 01.01.2004р., вимоги про визнання дійсним вищевказаного договору підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про власність» та ст.112 ЦК України в редакції, що діяла до 01.01.2004р. (тобто, норм законодавства, що діяли на момент укладено вищевказаного договору купівлі-продажу) квартира АДРЕСА_1, належить на праві спільної власності ОСОБА_6 і ОСОБА_2. Доказів того, що участь у придбанні даної квартири у одного зі співвласників була більшою ніж у іншого співвласника, суду не було надано.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що частки співвласників у вказаній квартирі є рівними. Отже, вимоги позивача про визнання за ОСОБА_6 і ОСОБА_2 права власності на ? частину вищевказаної квартири підлягають задоволенню.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Згідно матеріалів спадкової справи № 662/2009р. до майна померлого 18.01.2009р. ОСОБА_6 позивач у передбачений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання за ним права власності на ? частку спірної квартири, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 13 грудня 1999 року між ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої на той час ОСОБА_5. 1985р.н., ОСОБА_4, ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_8, зареєстрований на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо»» з реєстровим №164, - дійсним.

Визнати за ОСОБА_6, ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, за кожним.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подач апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: