Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа №2-573/210
УХВАЛА

28 січня 2010 року суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Серебрякова Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви Відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії „Миколаївобленерго (далі - ВАТ ЕК «Миколаївобленерго) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості : з спожиту електричну енергію, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2009 р. Відкрите акціонерне товариство енергопостачальна компанія «Миколаївобленерго звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн. 25 коп. за період з 01 лютого 2008 р. по 01 грудня 2009 р.

В позовній заяві зазначено, що відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована як абонент ЕК „Миколаївобленерго та споживач електричної енергії.

Позивач - ВАТ ЕК „Миколаївобленерго надає комунальні послуги по постачанню електричної енергії, в том числі і відповідачці, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що розташований в місті Вознесенськ Миколаївської області, за які вона, як споживач даних послуг, зобовязана своєчасно вносити плату.

Проте відповідачка, в порушення вимог п.п.19,20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня1999 р. №1357, сплачувала надані їй послуги невчасно та не в повному обсязі, в наслідок чого у останній утворилась заборгованість в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн.. 25 коп. за період з 01 лютого 2008 р. по 01 грудня 2009 р.

Посилаючись на викладене, позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ВАТ ЕК „Миколаївобленерго заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн. 25 коп. за період з 01 лютого 2008 р. по 01 грудня 2009 р. та судові витрати по справі, до складу яких увійшли кошти по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 (тридцять) грн. 00 коп., сплачені підприємством при зверненні з позовом до суду, а також судовий збір в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп.

Між тим, даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий без дотримання вимог, передбаченихст.119 ЦПК України.

Так, за правилами ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви повинні додаватися оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Тобто особа, яка звертається до суду (позивач), повинна сплати судові витрати по справі.

Відповідно до вимог підпункту а пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів г -и від 21 січня 1993 р. Про державне мито" ставка державного мита із позовних заяв встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи матеріальний характер заявлених вимог позивача, судовий збір в даному випадку повинно бути сплачено в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп. Проте, позовна заява взагалі не оплачена судовим збором. В додатку позовної заяви, позивач посилається на рішення про звільнення від сплати судового збору, але вказаний документ не додано до позову та не надано будь -яких інших доказів на підтвердження звільнення позивача - Відкритого акціонерного товариства енергопостачальної ком панії Миколаївобленерго , від сплати таких судових витрат.

Окрім того, як вбачається із платіжного доручення №1410 від 18 грудня 2009 р на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 30 (тридцять) грн. 00 коп. сплачені Вознесенською філією ВАТ ЕК „Миколаївобленерго' , а не безпосередньо позивачем. До того ж, вказане платіжне доручення в порушення вимог інструкції про порядок обчислення та справлення державного мита не міститьідомостей, щодо зарахування сплачених витрат до бюджету, так як, при сплаті судових витрат готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту «Зараховано в дохід бюджету грн. (дата)». Цей напис

скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Крім того, в порушення п.6 ч. 2 ст. 119 ЦП К України, до матеріалів позову не додано документів щодо реєстрації позивача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (код ЄДРПОУ, правовий статус субєкта, організаційно - права форма), свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, а також Статут (Положення) даного підприємства.

Зазначені обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі та призначити цивільну справу до попереднього судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву Відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії „Миколаївобленерго до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - залишити без руху.

Надати позивачу строк до 15 лютого 2010 р., для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання ухвали у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала в частині залишення позовної заяви без руху щодо несплати судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження ухвали протягом пяти днів з дня її постановлення та подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України, в іншій частині - ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Серебрякова

Суддя