Справа №22-ц-2537/10 Суддя-доповідач - Криворотенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного су33ду Сумської області у складі:

головуючого - Криворотенка В,І.,

суддів - Попруги С.В., Ільченко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп

на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від ЗО грудня 2009

року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та стягнення заборгованості по виплаті державної та додаткової пенсії,-

встановила:

Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від30грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп щодо невиконання приписів ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та не проведення ОСОБА_1 як інваліду 3-ї групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, перерахунку основної та додаткової пенсії відповідно до вимог вказаного Закону за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп здійснити ОСОБА_1 перерахунок основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року, з урахуванням здійснених ОСОБА_1 як інваліду 3-ї групи внаслідок Чорнобильської катастрофи виплат за вказаний період.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказує про безпідставне застосування судом до даних правовідносин положення ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» також зазначає, що позивач пропустив річний строк для звернення до суду.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши матеріали справи в межах заявленого позову і апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, йому встановлено III групу інвалідності від захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а. с. 8, 9).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу основної щомісячної пенсії та додаткової пенсії особам, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтями 50, 54 Закону України №796, а не постановами Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту населення окремих категорій громадян» та №654 від 16 липня 2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України №796.

Відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України №796 (у редакції Закону від 06 червня 1996 року) особам, віднесеним до І категорії, які є інвалідами III групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, а розмір державної пенсії для таких осіб не може бути нижчим шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч. З ст. 67 Закону України №796 у редакції Закону України від 05 жовтня 2006 року №231 - V у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 54 Закону України №796 змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, цим же Законом ст. 50 Закону України №796 змінено та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам III групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

На підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 67 Закону України №796 змінено та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зміни, внесені Законом України від 28 грудня 2007 №107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54, 67 Закону України №796 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, відповідач з 22 травня 2008 року під час обчислення пенсії та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтями 50, 54 Закону України №796 у

редакції Закону України від 06 червня 1996 року та статтею 67 Закону України №796 у редакції Закону України від 05 жовтня 2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

У статті 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня - 470 гривень, з 01 квітня - 481 гривня, з 01 липня - 482 гривні, з 01 жовтня - 498 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України №530 «Деякі питання соціального захисту населення окремих категорій громадян» від 28 травня 2008 року та №654 від 16 липня 2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта про те, що позивач пропустив річний строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України, є необгрунтованими, оскільки згідно з ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, перевіривши постанову в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд ухвалив постанову з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, ст. ст. 313, 314, 315 ЦПК України, колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп відхилити.

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2009 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підпис)