Справа №22-ц-1201/10 Суддя-доповідач - Криворотенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Попруги С.В.

суддів - Криворотенка В.І., Хвостика С.Г.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного казначейства України

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Сумської області, Державного казначейства України, Охтирського міськвідцілу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями досудового слідства та прокуратури,-

встановила:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Визначено на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 2 700 грн., яке необхідно і провести за рахунок коштів Державного бюджету України Державним казначейством України ; шляхом списання їх у безспірному порядку на користь ОСОБА_1 з відповідного ї казначейського рахунку Державного бюджету України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення Державне казначейство України оскаржило в апеляційному порядку в і частині задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та

процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про

відмову в задоволенні позовних вимог. Вказує, що позивачем не надано достатніх доказів заподіяння йому моральної шкоди.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника прокуратури Сумської області, який просив відхилити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали цивільної та кримінальної справ, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді

першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких

підстав. '

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, у відношенні позивача 17.05.2005 року слідчим прокуратури Великописарівського району Сумської області порушено кримінальну ( справу за ознаками ч. 1. ст. 366 КК України № 04530048 та обрано щодо нього, запобіжний захід - підписка про невиїзд.

27.12.2005 року вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області позивач

визнаний винним за ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області від 2.03.2006 року вирок Охтирського міськрайонного суду скасований, а справу повернуто для проведення додаткового розслідування.

20.02.2006 року слідчим Охтирського МРВ УМ ВС України в Сумській області відносно ОСОБА_1 порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України № 06030043. -

26.06.2006 року за наслідками проведення аудиторської перевірки ЗАТ «Охтиркашляхбуд» відносно ОСОБА_1 Охтирським міжрайонним прокурором порушена кримінальна справа за ознаками ч. З ст. 365 КК України за № 06530029.

28.12.2006 року постановою слідчого справа об'єднана зі справою № 06030043 за обвинуваченням ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України.

5.02.2007 року постановою старшого слідчого Охтирської міжрайонної прокуратури кримінальну справу було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу злочину, передбаченого ч. З ст. 365 КК України.

18.12.2006 року справа за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 366 КК України направлена до Охтирського міськрайонного суду Сумської області.

14.03.2007 року справу за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 190 КК України направлено до Охтирського міськрайонного суду Сумської області.

Постановою суду від 13.04.2007 року кримінальні справи обєднані в одне провадження.

27.12.2007 року постановою, прокурора про зміну обвинувачення в суді ОСОБА_1 предявлене обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою Охтирського" міськрайонного суду Сумської області від 31.01.2008 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 190 КК України направлено для проведення додаткового розслідування.

12.04.2008 року постановою старшого слідчого СВ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області кримінальна справа закрита за п. 2 ст. 6 КПК України у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу злочину.

Вказані факти правильно і з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів.

За змістом ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» від 1 грудня 1994 року (далі Закон) право на відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, виникає у випадках, зокрема:

1)постановлений виправдувального вироку суду;

1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали чи постанови суду про повернення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд) факту незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів;

1) закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину;

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться в разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільних законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Крім того, у постанові Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в абзаці 2 п

9 розяснено, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Тобто вище викладені факти свідчать про те, що у ОСОБА_1 на підставі ст.1176 ЦК України та ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» виникло право на відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи тривалість перебування ОСОБА_1 під слідством по кримінальній справі № 065 30029 по обвинуваченню у скоєнні злочину, передбаченого ч. З ст. 365 КК України, обсяг негативних впливів внаслідок притягнення до кримінальної відповідальності, погіршення його стану здоровя, що підтверджується постановами слідчого про неодноразове зупинення провадження у справі у звязку з лікуванням ОСОБА_1, змін у його соціальному статусі, зокрема втрати поваги серед друзів, порушення життєвих звязків суд обґрунтовано визначив до відшкодування позивачу моральну шкоду у розмірі 2 700 грн.

Доводи апелянта про те, що позивачем не надано достатніх доказів заподіяння моральної шкоди не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду, оскільки вони спростовуються матеріалами цивільної та кримінальної справ.

За таких обставин, коли суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.І ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державного казначейства України відхилити, а рішення Охтирського міськрайойного суду Сумської області від 25 лютого 2010 року в даній справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту ЇЇ проголошення і з цього часу може бути оскаржена на протязі двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.