Іванківський районний суд Київської області
Справа № 2-2071/ 2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Слободян Н.П.,

при секретарі Ашуркіну Р.М.,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в смт.Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Луговицької сільської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання його права власності на самочинно будівництво.

Позивач посилається на те, що 08.09.2006 року Луговицька сільська рада надала йому дозвіл на будівництво нежилого приміщення тв. ОСОБА_3 по вул.. Леніна (на даний час Лугова), № 33. Та уклала з ним договір оренди земельної ділянки під вказаним приміщенням.

Аналогічну угоду він уклав з ОСОБА_2, на частині земельної ділянки розташована частина побудованого ним приміщення.

Одержавши вказаний дозвіл на будівництво, позивач почав його будівництво. За період ьз 2007-2009 року він своїми силами та за особисті кошти на вказаній земельній ділянці збудував приміщення, яке функціонально складається з трьох частин: торгівельної зали площею 21,3 м.кв., кладової площею 2,4 м.кв., коридору площею 2,9 м.кв. В Технічному плані воно вказано під літерою «К». Це приміщення він збудував без попереднього належного дозволу архітектурно-будівельних органів, про необхідність якого на час здійснення будівництва він не знав, вважаючи, що має рішення сільської ради і цього достатньо.

В даний час ніхто не заперечує проти розміщення цього приміщення на земельній ділянці, яка перебуває у його тривалій оренді, нічиїх прав та інтересів не зачіпає.

Позичав просить визнати його право власності на зазначене нерухоме майно.

У попереднє судове засідання позивач не з*явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно. Написав заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглядати без його участі.

Відповідачі представник Луговицької сільської ради, ОСОБА_2 до суду не з*явилися. Надіслали лист та заяву, у якій позов визнають і просять розглянути без їх участі.

Судом встановлено, що рішенням № 135 від 18.05.1976 року ОСОБА_2 були виділено земельну ділянку для будівництва жилого будинку в с. Луговики розміром 1200 км.м. Складено акт відведення в натурі присадибної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку.

Рішенням сесії цієї ж сільської ради № 20-б-У від 08.09.2006 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на земельну ділянку для будівництва магазину площею 36 м.кв. в с. Луговики по вул. Леніна, 33.

18.11.2009 року було складено акт приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта.

Згідно даних технічного паспорта під літерою «К» на по поверховому плані зазначено самовільно збудоване приміщення магазину, яке як вбачається з експлікації складається з коридору площею 2,9 м.кв., кладової площею 2,4 м.кв., торгової зали площею 21,3 м.кв.

28.01.2010 року Луговицька сільська рада уклала з позивачем типовий договір оренди землі № 1, а саме останньому передано в оренду 0,0045 га земельної ділянки під торговий обєкт магазин у платне користування за 109,35 грн. у рік на 5 років.

Відповідно до ст. 376 ч.1 ЦК України «житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно оформленого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Ст. 376 ч. 5 ЦК України передбачає, що на вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи Луговицька сільська рада виділила земельну ділянку саме під споруджений магазин, уклавши договір оренди земельної ділянки, та визнаючи позовні вимоги позивача, сільська рада, як власник землі, не заперечує проти узаконення зазначеного вище самочинно збудованого нерухомого майна.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що є всі підстави визнати право власності позивача на самочинне будівництво, оскільки це не зачіпає нічиїх інтересів.

На підставі наведеного, ст. 376 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 5,7,10, 57, 60, 130, 174, 197, 212-215 ЦПК України, п.18 ст. 4, ст. 5 Декрету КМ України «Про державне мито», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_4 на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: приміщення магазину, що складається з торгівельної зали площею 21.3 м.кв., кладової площею 2,4 м.кв., коридору площею 2,9 м.кв. та розташоване в с. Луговики Поліського району, вул.. Лугова, 33 і Технічному паспорті вказане під літерою «К».

Від сплати судового збору сторони звільнити.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: