overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 2ц-4-1855/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Яворської Ж.П., при секретарі Вєтровій О.М., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу 1/20 частини домоволодіння №12 по вул.. Наваринська в м. Миколаєві дійсним, укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на Південній товарній біржі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, на задоволенні наполягала. Пояснила, що бажає оформити спадщину після смерті ОСОБА_3, але немає можливості через недійсність біржової угоди.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечував.

Представник Південної Товарної біржі в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою суду справа слухалась у відсутність представника третьої особи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

30.08.1995 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на Південній товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №2454, відповідно до якого останній продав, а ОСОБА_3 купила 1/20 частини домоволодіння №12 по вул.. Наваринська в м. Миколаєві.

Раніше даний об'єкт нерухомого майна належав відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.1995 р., зареєстрованому в ММБТІ, реєстровий №13015 від 26.04.1995 р. Сторони по угоді виконали всі суттєві умови договору, відповідно до якого відповідач передав у власність позивачу 1/20 частини домоволодіння №12 по вул.. Наваринська в м. Миколаєві, а позивач в свою чергу передала відповідачу певну суму грошей.

В подальшому сторони, виконавши договір, ухилилися від нотаріального посвідчення.

19.10.20909 р. ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.10.2009 р. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/20 частини домоволодіння №12 по вул.. Наваринська в м. Миколаєві, але в зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу укладався з порушенням ст.227 ЦК УРСР, у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено.

За таких обставин та на підставі ст.ст.224, 228 ЦК УРСР, ст.ст.220, 328 ЦК України суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81, 88 ЦПК України судові витрати сплачено при зверненні до суду.

Керуючись ст.14, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна №2454 від 30.08.1995 року укладений на Південній Товарній біржі між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 1/20 частини домоволодіння №12 по вул.. Наваринська в м. Миколаєві - дійсним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва ОСОБА_4
Центральний районний суд м. Миколаєва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я Справа №ц2-1898/10
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2010року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді - Ямкової О.О., при секретарі - Петровській О.С., за участю представника позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ВАТ КБ "Надра" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми, -
ВАТ КБ "Надра" звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитом та процентами в загальному розмірі 150122грн.16коп.
У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав.
Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про дату слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справа розглянута за їх відсутністю у порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вислухав пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Пунктами 4.1.4, 9.1-9.2 зазначеного договору передбачено, що у випадку порушення відповідачем умов договору кредиту, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань і застосувати штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.
В той же день, 5.02.2008року, у забезпечення зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом МНО ОСОБА_4, відповідно до якого відповідач передав банку в заставу вантажний фургон RENAULT Mascott, державний р/н НОМЕР_1.
5.02.2008року між ВАТ КБ "Надра" і ОСОБА_3 за участю основного боржника був укладений договір поруки, за якими відповідач ОСОБА_3 брала на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність по усім зобов'язанням сумісно з позичальником на підставі кредитного договору №09/МК/19/2008-840.
На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. ст. ст. 509, 526, 553-555, 610, 611, 1054-1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідачі не виконали узятих на себе за кредитним договором і договором поруки зобов'язань, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати на користь позивача в розмірі по 810грн.61коп.
Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215, 228 ЦПК України , суд -
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ "Надра" судові витрати в розмірі по 810грн.61коп. з кожного.
Заява про перегляд заочного рішення може бути надана відповідачем на протязі десяти днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області у порядку, якій передбачений ст. ст. 294-296 ЦПК України.
СУДДЯ ЯМКОВА О. О.
Справа №2-1936/09 18.01.2010
Провадження №22ц-319/10
Справа № 22 ц 319/10 м. Миколаїв
У Х В А Л А

18 січня 2010 року суддя апеляційного суду Миколаївської області Козаченко В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2009 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення, а позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Не погодившись с зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій оскаржує вказане рішення в повному обсязі.

Проте, апеляційна скарга не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Так, в порушення вимог ч. 7 ст. 295 ЦПУ України до апеляційної скарги не додано копії скарг відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, апеляційна скарга подана без дотримання вимог ст. 297 ЦПК України.

Так, у відповідності до вимог ЦПК України та вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів( зі змінами від 05 серпня 2009 року № 825), при подачі апеляційної скарги мають бути сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення, в справах позовного провадження з розгляду спору майнового характеру розмір таких витрат становить 120 грн.

Проте, в порушення вказаних вимог, зазначені витрати апелянтом не сплачені.

Згідно зі ст. 297 чинного ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 УПК України, а також у разі несплати суми витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, застосовуються положення ст. 121 чинного ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 297, 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2009 року залишити без руху.

Надати апелянту строк до 12 лютого 2010 року для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме :

-надати копії апеляційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть

участь у справі (1 шт.);

-сплати 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення

розгляду справи;

-квитанції про сплату вище зазначених сум надати до апеляційного

суду Миколаївської області.

Реквізити рахунку для оплати інформаційно-технічних витрат:

Одержувач: державний бюджет Центрального району м. Миколаєва.

Призначення платежу: КЕКД 22050000 оплата витрат з інформаційно -

технічного забезпечення розгляду справ у суді

Банк: ГУДКУ в Миколаївській області.

Код

Розрахунковий рахунок: 0006

МФО: 826013

У випадку не виконання вказаних недоліків у зазначений суддею строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_3
Справа № 2-640/2010
Провадження № б/н
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

Іменем України

15 вересня 2010 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Сивоконь Т.І.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

прокурора Шеврікуко Д.М.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Татарбунарського району в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Татарбунарського району звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачка по справі ОСОБА_3, не бере участі у вихованні сина, не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, у зв'язку з чим малолітній ОСОБА_1 з самого народження перебуває на повному утриманні та вихованні бабусі ОСОБА_4 Рішенням Татарбунарського районного суду ОСОБА_2 була визнана безвісно відсутньою, дане рішення було в подальшому скасоване за заявою відповідачки, однак вона на протязі 2009-2010 року ніякої участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги не надає і не ціка¬виться зовсім його долею. З травня 2009 року відповідачка ОСОБА_2 в с.Дмитрівка не проживає, так як вибула у невідомому напрямку і не повідомляє даних про своє місце перебування. В зв'язку з цим прокурор звернувся до суду на (захист інтересів неповнолітнього з даним позовом та просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітнього сина, а також стягнути з відповідачки на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні представник прокуратури Татарбунарського району пояснив, що місце перебування відповідачки невідоме, тому просив оголосити її розшук через органи внутрішніх справ.

У відповідності до ст.78 ЦПК України, якщо місце перебування відповідача в справах за позовами про стягнення аліментів або про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом,

іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, невідоме, суд ухвалою оголошує його розшук. Розшук проводиться органами внутрішніх справ.

На період розшуку відповідача провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст.78,168 , п.4 ст.202 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Оголосити розшук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка останнім часом проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При встановленні її місця перебування (проживання) повідомити суд та прокурора Татарбунарського району.

Копію ухвали для проведення розшуку направити Татарбунарському РВ УМВС України в Одеській області.

Провадження у справі зупинити до розшуку відповідачки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п' яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сивоконь
Рівненський міський суд Рівненської області
УХВАЛА

10 вересня 2010 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Олексюк Г.Є., розглянувши позовну заяву ТОВ «Рівнетеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2010 року до Рівненського міського суду надійшла позовна заява ТОВ «Рівнетеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію .

В зв'язку з перебуванням у черговій щорічній відпустці з 19 липня 2010 року дана позовна заява передана судді 08 вересня 2010 року .

Відповідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Зазначена позовна заява підлягає поверненню позивачу з наступних підстав . Згідно ст.. 95 ЦПК України -судовий наказ є особливою формою судового рішення , що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України за вимогами про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості, може бути видано судовий наказ.

Згідно положень п.6 ч. З ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, якщо подана без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у ч.1 ст. 96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Позивач не зазначає про те, що він звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, і не навів доказів скасування даного судового наказу , в зв'язку з чим позивачем було порушено порядок звернення до суду та недотримана вимога ч.3 ст. 118 ЦПК України .

Крім того, відповідно до вимог ст.. 83 ЦПК України підлягає поверненню сплачена позивачем сума витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. На підставі викладеного, керуючись ст.. ст. 95 , 96, 118, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ТОВ « Рівнетеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію повернути позивачу - ТОВ «Рівнетеплокомуненерго» .

Сплачені згідно платіжного доручення № 765 від 13 липня 2010 року витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. повернути позивачу - ТОВ « Рівнетеплокомуненерго» .

Роз'яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника боргу за використану теплову енергію .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом п'яти днів з дня її проголошення . У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_2
Справа №2-229/10
пров. №2-229/10
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2010 року. Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Біцюк А.В.

секретаря Фалій В.В.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

23.03.2010 року ОСОБА_2 звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем припинилися в грудні 2009 року, просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1, який зареєстровано 17.04.2009 року відділом РАЦС Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 10.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно шлюбні відносини з позивачкою припинилися в грудні 2009 року. Подальше сумісне життя та збереження сімї неможливе.

Позивачка в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17.04.2009 року.

Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні матері.

Шлюбні відносини подружжя припинились в грудні 2009 року, сумісне життя останніх не склалось.

Подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 17 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 17 квітня 2009 року зроблено запис за № 10, розірвати.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути мито на користь держави з ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд шляхом подачі апеляції в десятиденний строк з дня проголошення рішення, або шляхом подачі в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

У разі неподання особами, які беруть участь у справі протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення заяви про його апеляційне оскарження, або неподання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, чи неподання апеляційної скарги у строк встановлений для подання заяв про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили.

Суддя:
Справа №2-70/10 пров. №2-70/10
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
19 січня 2010 року. Казанківський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Біцюка А.В.
при секретарі - Шадорській С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Казанка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом про визнання ОСОБА_2 та кучинського К.Р. такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є онукою позивачки, та її прописала за місцем свого мешкання, оскільки та проживала без реєстрації, а за це передбачена адміністративна відповідальність. Після народження правнука (сина відповідачки) позивачка прописала й його за місцем реєстрації його матері. Проте відповідачка фактично більше двох років не проживає за місцем реєстрації (в будинку позивача), добровільно знятись з реєстрації не бажає, а у позивача виникла потреба продати будинок в якому прописана відповідачка, але наявність зареєстрованих осіб утруднює продаж будинку.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Свідок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили що останні декілька років ОСОБА_2 не проживає в будинку позивача по вул.Р.Люксембург, 86 в смт.Казанка, а ОСОБА_4 ніколи в зазначеному будинку не проживав.
Якщо особа вибула в інше місце, і не проживала в будинку (була відсутня) більше шести місяців, то з урахуванням ч.1 ст.71, ст.163 ЖК України та у відповідності до вимог ч.2 ст. 167 він (відповідач) втратив право на користування житловим приміщенням .
Керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд-
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком №86 по вул.Р.Люксембург 86 у смт.Казанка Казанківського району Миколаївської області.
Зобовязати Казанківський РВ УМВС України в Миколаївській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у жилому будинку №86 по вул.Р.Люксембург 86 у смт.Казанка Казанківського району Миколаївської області.
Рішення набуває законної сили протягом 10 днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через місцевий суд шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:
№ 2 - н - 29/10
СУДОВИЙ НАКАЗ
01 червня 2010 року. смт. Велика Новосілка.
Прокурор Великоновосілківського району в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення недоотриманої заробітної плати за час щорічної відпустки на суму 624,43 грн. з Великоновосілківського РВ ГУМНС.
За результатами перевірки прокуратурою Великоновосілківського району у Великоновосілківському РВ ГУМНС були виявлені порушення законодавства про працю.
Встановлено, що в організації у період з 01.02.2007 року по 31.12.2009 року при нарахуванні відпускних працівникам вільного найму та противопожежної частини -119 Велитконовосілківського РВ ГУМНС не проводилося коригування на коефіцієнт підвищення посадових окладів (ставок), внаслідок чого виникла заборгованість із виплати відпускних працівникам і на момент перевірки становить 9627,77 грн.
Так, встановлено, що у Великоновосілківському РВ ГУМНС працює ОСОБА_3. Станом на момент перевірки, заборгованість з оплати відпускних ОСОБА_3 за 2007-2009 рік становить 624,43 грн.
Даними діяни адміністрацією Великоновосілківського РВ ГУМНС порушені вуимоги ч.4 п.10 Постанови КМУ від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», ч.3 ст.115 КЗпП України в частині своєчасної виплати заробітної плати працівникам за весь час щорічної відпустки та виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.
Також встановлено що, в супереч вимог cm.cm.10,13,16 КЗпП України у Колективному договорі Великоновосілківського РВ ГУМНС на 2007-2009 роки не передбачені гарантії, компенсації та пільги, чим порушені інтереси працівників.
Оскільки прокурор Великоновосілківського району звільнений від сплати судових витрат у відповідності до ст.88 ч.3 ЦПК України, то слід витрати віднести на боржника.
На підставі викладеного та ст. 94 ч.3, ст.115 КЗпП України, ч.ю4 п.10 ПКМУ №100 від 08.02.1995 року, ст. ст. 3, 45, 95-98 ЦПК України, ст. 36-1 ЗУ «Про прокуратуру», керуючись ст. 88, 103 ЦПК України, -
Стягнути з Великоновосілківського РВ ГУМНС на користь ОСОБА_1 недотримані відпускні за 2007-2009 рік у розмірі 624,43 грн., а також держане мито в сумі 25,50 грн. в дохід держави.
Суддя Єфименко В. І.
Великоновосілківський районний суд Донецької області