АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: відшкодування шкоди Суддя доповідач Тичкова О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2010 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Солодкова А.А.,

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Пашнєвій Ю.Є., Потюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2010 року по справі за позовами товариства з додатковою відповідальністю «Міжнардна страхова кампанія», ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2009 року товариство з додатковою відповідальністю « Міжнардна страхова кампанія»( надалі Товариство ) звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 3763,97 грн. та судові витрати.

В квітні 2009 року з самостійними позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 2601 грн.83 коп. звернулася ОСОБА_5

В обгрунтування позовів Товариство та ОСОБА_5 зазначили, що в результаті дорожньо - транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_4 ОСОБА_5 було завдано матеріальну шкоду у розмірі 6383 грн. 80 коп. Товариство, як страховик автомобілю ОСОБА_5, виплатило останній суму страхового відшкодування у розмірі 3763 грн., у зв'язку з чим у нього вникло право регресної вимоги про стягнення зазначеної суми з винної особи. Оскільки ОСОБА_5 не отримала від страхової кампанії відшкодування завданої їй шкоди у повному обсязі, вона просить стягнути з відповідача решту суми у розмірі 2601 грн.83 коп.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вважав що заявлена сума позову не обґрунтована, оскільки не відповідає дійсним пошкодженням автомобілю в результаті дорожньо - транспортної пригоди. Проти висновку фахівця автотоварознавця на підставі якого визначено суму відшкодування заперечував, оскільки не вважав його належним доказом у справі, наполягав на наявності тільки тих пошкоджень автомобілю ОСОБА_5, що були зазначені у протоколі огляду місця дорожньо - транспортної пригоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2007 року позовні вимоги Товариства та ОСОБА_5 задоволені.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду змінити та задовольнити позовні вимоги Товариства та ОСОБА_5 частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства матеріальні збитки, заподіяні дорожньо - транспортною пригодою в порядку регресу в сумі 720 гривень та судові витрати у сумі 106,97 грн. та на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки, заподіяні дорожньо - транспортною пригодою в сумі 580 грн.,71 грн. та судові витрати у сумі 19,77 грн. В якості доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді та пояснення сторін, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом , підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами ОСОБА_4 є власником автомобілю НОМЕР_1, ОСОБА_5 - власником автомобілю « Шевроле Авео», державний номер АХ 3398АА. 26 листопада 2008 року ОСОБА_7, рухаючись на власному автомобілі допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_5

Факт вини ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення встановлено постановою Дзержинського районного суду від 18.06.2008 року та доказуванню під час розгляду позовів Товариства та ОСОБА_5 не підлягав.

Відповідно до договору наземного транспорту № 420/06 - 64 від укладеного між товариством та ОСОБА_6 останній застрахував його на випадок ушкодження в результаті дорожньо - транспортної пригоди на суму 55800,00 грн.. Згідно п.10.1 вигодонабувачем за зазначеним договором є власник автомобілю - ОСОБА_5

Задовольняючи позови Товариства та ОСОБА_5 суд правильно керувався нормами ЦК України та законів України « Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV ,« Про страхування» від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР та обґрунтовано виходив що з вини ОСОБА_4 майну ОСОБА_5 було завдано шкоду у розмірі 6383 грн. 80 коп. Оскільки, ОСОБА_5 отримала від Товариства в якості страхового відшкодування 3763 грн. 97коп., з відповідача на її користь підлягає стягненню лише не покрита страховкою сума у розмірі 2601 грн. 83 коп., а на користь товариства в порядку регресу належить стягнути 3763 грн. 97коп.

Судова колегія вважає, що зазначений висновок суду відповідає встановленим судом обставинам справи. Доводи апелянта щодо невідповідності розміру завданої автомобілю ОСОБА_5 шкоди зазначеного у висновку спеціаліста автотоварознавця № 10435 від 12.12.2006 року його дійсному розміру свого підтвердження у суді першої та апеляційної інстанції не знайшли.

Фактично в апеляційній скарзі відповідач визнав що завдав ОСОБА_5 шкоду у розмірі 1300 грн. 71 коп., проте в супереч вимог ст.,ст. 10,60 ЦПК належних доказів зазначеного розміру шкоди суду не надав.

Посилання ОСОБА_7 на дані протоколу огляду дорожньо - транспортної пригоди від 26.11.2006 року ( а.с. 38 - 39) про наявні у « Шевроле Авео» держ. номер. АХ 3398АА пошкодження лише у вигляді деформації з порушенням лакофарбного покриття заднього бамперу не може бути належним доказом завдання ОСОБА_5 шкоди у розмірі 1300 грн.71 коп. та не спростовує висновків спеціаліста автотоварознавця від 12.12.2006 року, тому що при дослідженні автомобілю особою, що має спеціальні знання у галузі техніки були встановлені скриті дефекти.

У судовому засіданні у суді першої інстанції експерт ОСОБА_9 дав пояснення з приводу зробленого 12.12.2006 року дослідження та повністю підтвердив свої висновки ( а.с. 63 - 65).

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини, що мають значення для справи і ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Інші доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: