рішення

іменем україни

1 липня 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого -ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі -ОСОБА_4,

за участю: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 лютого 2010 року,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_5 задоволено частково: відмовлено у задоволенні її вимог про скасування рішення Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області від 31.03.2009 року №9 та розпорядження Дублянського міського голови від 07.08.2009 року №31-К, у поновленні на роботі та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за затримку розрахунку при звільненні.

Зобовязано Дублянську міську раду внести запис в трудову книжку ОСОБА_5 про її звільнення з посади спеціаліста виконкому ради на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗПП України у звязку із скороченням штатів працівників з 31.08.2009 року.

Рішення оскаржила ОСОБА_5, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог. Зазначає, що з роботи вона була звільнена безпідставно, оскільки штатний розпис відповідачем змінено незаконно, без погодженням із профспілками, скорочення штату працівників фактично не було. Посилається і на те, що відповідачем порушено порядок звільнення: із списком вивільнюваних працівників вона не ознайомлювалась, інших посад їй не пропонували, безпідставно запропонували брати участь у зайнятті вакантної посади на конкурсній основі. Вважає незаконним рішення суду і в частині висновків про повний розрахунок коштів, які їй належали при звільненні, так як отримала вона їх не в повному розмірі і значно пізніше - 17.12.2009 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 і її представника ОСОБА_6 на підтримання скарги, дослідивши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового її задоволення з огляду на викладені нижче мотиви.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 з 01.01.2003 року працювала на посаді спеціаліста виконкому Дублянської міської ради. На підставі подання прокурора Жовківського району Львівської області рішенням сесії Дублянської міської ради №9 від 31.03.2009 року внесено зміни в штатний розпис виконавчого комітету міської ради на 2009 рік (у межах штатної чисельності): скорочено посаду спеціаліста та введено посаду спеціаліста другої категорії у справах дітей. Від проходження конкурсу на заміщення вакантної посади, яка відноситься до категорії служби в органах місцевого самоврядування, ОСОБА_5 відмовилась. Розпорядженням міського голови №31-к від 07.08.2009 року ОСОБА_5 звільнена з посади у звязку із скороченням чисельності штату.

Згідно із п. 5 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міських рад належать повноваження затверджувати структуру виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кзпп України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутство або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення про внесення змін до штатного розпису виконкому міської ради вчинено Дублянською міською радою в межах компетенції і оскільки посада, яку обіймала ОСОБА_5 скорочувалась, від участі у конкурсі на заміщення іншої посади, яка вводилась, позивачка відмовилась, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кзпп України міський голова мав підстави для звільнення позивачки у звязку із скороченням штатів.

Доводи апеляційної скарги про порушення порядку звільнення спростовуються матеріалами справи: про майбутнє вивільнення ОСОБА_5 була попереджена у визначений законом строк, відповідне подання міського голови було задоволено первинною профспілковою організацію. Прийняття на службу на посаду службовця другої категорії у справах дітей, згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні» здійснюється на конкурсній основі і тому пропозиція ОСОБА_5 приймати участь у конкурсі відповідає вимогам закону.

Отже, рішення суду про законність розірвання трудового договору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кзпп України є правильним.

Не відповідають матеріалам справи посилання апелянта щодо невиплати їй компенсації на несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_5 була звільнена з роботи 10.08.2009 року, розрахунок згідно ст. 116 Кзпп України було проведено 26.08.2009 року, трудова книжка видана 31.08.2009 року.

Отже, станом на 31.08.2009 року відповідач провів повний розрахунок із позивачем, крім того нарахував компенсацію за затримку розрахунку при звільненні і виплатив його 17.12.2009 року.

Суд першої інстанції вірно встановив цей факт і тому правомірно відмовив ОСОБА_5 у задоволенні цих позовних вимог.

Проте, ухвалюючи рішення про зобовязання відповідача внести зміни в трудову книжку про дату звільнення ОСОБА_5 виходить за межі позовних вимог і не ґрунтується на чинному законодавстві.

Так, судом було встановлено про порушення відповідачем вимог трудового законодавства в частині строків розрахунку із ОСОБА_5 при звільненні з роботи, проте це порушення не є наслідком поновлення її на роботі та застосування вимог ст. 235 КЗпП України.

Тому в цій частині рішення підлягає скасуванню, а вказівка про зазначене зобовязання виключенню із його резолютивної частини.

На підставі наведеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 лютого 2010 року в частині зобовязання Дублянської міської ради внести запис в трудову книжку ОСОБА_5 про її звільнення з посади спеціаліста виконкому ради на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗПП України у звязку із скороченням штатів працівників з 31.08.2009 року скасувати і виключити його із резолютивної частини рішення.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: