Справа №22ц-597/10 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Категорія: 6 Доповідач в апел.інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Петрички П.Ф.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Панчуку І.С.

з участю: представника Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_2, представників відповідачів: ОСОБА_3 Ольховської ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, адвоката ОСОБА_7, третьої особи ОСОБА_8, її представника ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 листопада 2009 року,

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням суду задоволено позов Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_5, ОСОБА_3, 3х осіб: ОСОБА_8, Львівського комунального підприємства № 500 про демонтаж самочинного будівництва. Зобовязано ОСОБА_5, ОСОБА_3 демонтувати самовільно встановлені двері у приміщенні загального користування під літ. ІІ пл. 8,2 м? на другому поверсі будинку по вул. К.Левицького, 58 у м. Львові. Стягнуто з відповідачів в користь Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради 7,50 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та в дохід держави судовий збір у розмірі 8,50 грн.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_3, ОСОБА_5. В апеляційній скарзі зазначають, що рішення суду є незаконним, просять його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Підставами для цього вважають те, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване, рішення вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач просив демонтувати двері в коридорі загального користування другого поверху будинку №58 по вул.. К.Левицького у м. Львові, не конкретизуючи в якому саме коридорі. Крім того, неправильним є твердження суду про те, що облаштування даних дверей блокує вихід мешканців будинку на балкон, оскільки приміщення, де влаштовані двері, має статус сходової клітки, а не є коридором для проходу на балкон та не блокує виходу на горище.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Задовольняючи позов Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі без належних дозволів, самовільно встановили двері у приміщенні загального користування під літ. ІІ пл. 8,2 м? на другому поверсі в будинку по вул. К.Левицького, 58 у м. Львові, долучивши частину цього приміщення до належної їм на праві приватної власності квартири №7 у даному будинку, а тому зобовязані їх демонтувати.

З таким висновком місцевого суду колегія суддів погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, яка складається із житлових кімнат під літ. 7-2 пл. 17 м?, кухні під літ.7-1 пл. 11.30 м?, ванної кімнати під літ. 7-3 пл. 2.20, всього пл. 30.5 м?. Приміщення під літ.11площею 8.2 м? до їх квартири не належить, а відноситься до приміщень загального користування і є сходовою площадкою.

Відповідно до ст..100 ЖК УРСР переобладнання і перепланування жилого приміщення допускається за згодою наймача, членів сім»ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої ради .

Відповідачі жодних дозволів на переобладнання приміщень у будинку №58 по вул. К.Левицького у м. Львові в органах місцевого самоврядування не отримували, не розробили та не погодили відповідний проект цих переобладнань, не узгодили їх проведення зі всіма мешканцями даного будинку.

Покликання апелянтів на те, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач просив демонтувати двері в коридорі загального користування другого поверху будинку №58 по вул. К.Левицького у м. Львові, не конкретизуючи в якому саме коридорі, є неспроможними і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки місцевий суд, не виходячи за межі позовних вимог, лише виклав резолютивну частину рішення таким чином, щоб у випадку примусового його виконання не виникало жодних сумнівів чи суперечностей щодо його виконання. Тим паче, що інших дверей у даному будинку відповідачі не встановлювали.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :