справа №2-1316-2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2010 року

Селидівський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Черкова В.Г.

при секретареві КідронО.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Селидове цивільну справ)

за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захист населення Селидівськоі міської ради Донецької області про стягнення недоотриманої суми на оздоровлення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Селидівськоі міської ради Донецької області про стягнення недоотриманої суми на оздоровлення.

В обґрунтування позову вказав, що він є інвалідом 3 групи і знаходиться на обліку і Селидівському УПСЗН.

У відповідності зі ст.48 Закот України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому передбачена щорічна компенсацій на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, встановлених на момент виплати.

Несплачена сума становить 2886 гр.

Оскільки дії відповідача носять неправомірний характер, він вимушений звернутися до суду для захист) своїх конституційних прав, том) просить стягнути з Селидівського УПСЗН недоплачені суми на оздоровлення 2886 грн.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача у судовом) засіданні заперечував проти задоволення позову, підтримавши заперечення, які були надані ним до суду.

Відповідач у своїх запереченнях зазначив, що позивач с учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інвалідом НІ групи з 22.01.1996 року., захворювання якого пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, користується пільгами, передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №796-ХП.

На підставі ст. 62 вищевказаного Закону № 796-ХП, застосування Закону провадиться у Порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання місцевими органами виконавчої влади та іншими. Відповідно до п. 3. ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту населення.

Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (ст. 63 Закону № 796-ХП).

В ч.2 ст.95 Конституції України передбачено, що виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно п.5. ч. І. ст.4 Бюджетного Кодекс) України до нормативно-правових актів, які регулюють бюджетні відносини в Україні належать нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, які прийняті на підставі та на виконання Бюджетного кодекс) та інших законів України. Частиною другою ст.4 Бюджетного кодекс) України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього кодексу та Закону України "Про Державний бюджет України».

Згідно до Законів України (ЗУ №2896-111) якими встановлюються розміри мінімальної заробітної плати, до прийняття Верховною Радою України змін до законів, у нормах, для розрахунків яких застосовується мінімальна заробітна плата. Кабінету Міністрів України було надано право здійснювати застосування цих норм, виходячи з реальних можливостей видаткової частини бюджету України.

Згідно з 4.4, ст.22 Бюджетного кодексу, головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України, доводить у встановленому порядку до розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня відомості про обсяги асигнувань, забезпечує управління бюджетними асигнуваннями. затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Згідно ч.2, ст.51 Бюджетного кодексу, відповідно до затвердженого бюджетного розпису розпорядники коштів Державного бюджету України одержують бюджети асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

Затвердження, а також коригування протягом бюджетного року кошторисів бюджетних установ здійснюється розпорядниками коштів відповідно до затвердженого бюджетного розпису Державного бюджету. Кошторис є основним плановим документом бюджетної установи, який надає повноваження щодо здійснення видатків, визначає обсяг спрямування коштів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення цілей, визначених на бюджетний період відповідно до бюджетних призначень.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Виходячи з існуючих фінансових можливостей, держава гарантує виплат зазначено допомоги в розмірі, встановленому в постанові Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Виплати, передбачені Законом України № 796-ХП, як базуються на розмірі мінімальної заробітної плати виплачуються в розмірах, встановлені: постановою Кабінету Міністрів України № 836.

Тому всі виплати передбачені Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі виплат щорічної допомоги на оздоровлення і базуються на розмірах, встановлених вказаної постановою Кабінету Міністрів України. З 2005 року розмір щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам III групи складає 90 грн.

Таким чином, фінансування витрат, пов'язаних з виплатою допомоги, здійснюється із розрахунку розміру с/ м. визначених постановою Кабінет) Міністрів України № 836.

Згідно цього встановленого розмір' позивачу було перераховано зазначену допомогу за 2007. 2008

pp.

З моменту набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. № 836 і до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. № 562 Кабінетом Міністрів не визначав щорічно розмір вищезазначеної компенсації, тому всі виплати проводились згідно діючої на той час постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановлено новий розмір щорічної допомоги інвалідам III гр.. який складає 90 грн.

До управління надійшло роз'яснення Міністерства юстиції України від 21.09.2005 р. №21 -9-9743 щодо компенсаційних виплат та їх розміру громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для ознайомлення та використання в роботі Міністерством праці та соціальної політики та підлеглими установами. В цьому роз'ясненні чітко вказані норми, якими слід користуватись управлінням для здійснення компенсаційних виплат: нормами постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005р. "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи", в якій встановлений розмір щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам III групи - 90.00 грн. з липня 2005р.; нормами постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 р. "Про компенсаційні виплати особам які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» для здійснення інших компенсаційних виплат та виплат щорічної допомоги на оздоровлення за попередні роки.

Щорічну допомогу на оздоровлення за 2005-2007 роки позивач отримав згідно постанови Кабінегу Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 90.00 грн. Допомогу на оздоровлення позивач отримав в розмірах, передбачених чинним законодавством.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС .

віднесений до 1 категорії і має третю групу інвалідності.

Позивач отримав суми компенсації за 2007 рік - 90.00 грн., за 2008 рік - 90.00 грн.

Статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачена щорічна допомога на оздоровлення, яка виплачується особам, постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, III групи інвалідності в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Розмір щорічної допомоги на оздоровлення постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії на 2007-2008 p.p. у розмірі 90 грн., встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р.

Відмовляючи позивачу в задоволенні його вимог про виплату допомоги в повному обсязі, відповідач посилається на ст. 62 Закон)' України "Про статус і соціальний захист і громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої застосування цього Закону проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності .

Суд не може погодитися з такими висновками відповідача з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина.

Постановою Кабінетна Міністрів України від 26 липня 1996 р. № 836 всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якій встановив розмір щорічної допомоги як величин), кратну відносно до розмір) мінімальної заробітної плати, визначену законом на час здійснення виплати, установлені конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі, зокрема, для осіб, постраждалих першої категорії на 2005-2007 р. р .- у розмірі 90 грн. згідно постанови Кабінету Міністрів № 562 від 12.07.2005 р.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справ керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органами місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовом) акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, оскільки до 1 січня 2006 р. правова норма про розмір щорічної допомоги на оздоровлення, встановлена ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", була діючою, виходячи із загальних засад приорітетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закон) України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закон) України "Про Державний бюджет України на 2005 рік", відповідно до якого розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2005 г. становить 262 грн., з 01.04.2005 p.- 290 грн.. з 01.07.2005 р.-310 грн.. з 01.09.2005 p.- 332 грн.. ст. 76 Закону України ..Про Державний бюджет України на 2007 рік", якою розмір мінімальної заробітної плати, встановлений з 1 січня 2007 року - 400 грн. на місяць, з І квітня 2007 року - 420 грн.. з квітня 2008 р. - 525 грн.. а не постановою Кабінету М іністр і в У країн и.

Згідно статті 77 Закону України ..Про Державний бюджет України на 2006 рік" дію абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого, частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закон) України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 2006 рік зупинено.

Згідно статті 71 Закону України ..Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Враховуючи вищевикладене. суд вважає, що дії відповідачі щодо виплати компенсації на оздоровлення позивачу за 2009 ріку розмірах менших від чотирьох мінімальних заробітних плат є протиправними.

Таким чином, позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача грошових сум згідно наступного розрахунку.

Щорічна допомога на оздоровлення за 2009р..=(744 грн*4) = 2886 гри.

На підставі викладеного, ст. ст. 19, 92 Конституції України, ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України . суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захист населення

Селидівськоі міської ради Донецької області про стягнення недоотри.маної суми на оздоровлення

задовольнити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Селидівської міської ради Донецької області за рахунок коштів Державного бюджет)' України з на користь ОСОБА_1 недоотриману суму на оздоровлення за 2009 рік у розмірі 2886 (дві тисячі вісімсот вісімдесят шість) гривень.

Заяву про апеляційне оскарження може бути подано до Селидівського міського суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя