Справа № 2-6385/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року Кіровський районний суд М.Кіровограда

в складі: головуючого судді- Бершадської О.В.

при секретарі- Байрашевій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПАТ КБ «Приват-Банк» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у квітні 2010 року звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача 41 467 грн. 64 коп. та понесені судові витрати.

Позивач надав до суду заяву в порядку забезпечення позову від 15.04.2010 року, в якій клопоче: 1.1.Накласти арешт на майно (кошти), що належить ОСОБА_1 та знаходяться у нього або в інших осіб: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: 25031, АДРЕСА_1; інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача: 25031, АДРЕСА_1; грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача- Куриленко ОСОБА_3; 1.2. Накласти арешт на майно (кошти), що належить ОСОБА_2 та знаходяться у неї або в інших осіб: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, 25031; інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача: АДРЕСА_2, 25031; грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача- Куриленко ОСОБА_4; 2. обмежити відповідачів у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов"язань: заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Кіровоградській області видачу відповідачам паспорта/проїзного документа; адміністрації Державної прикордонної служби України, вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідачів паспортів/ проїзних документів, обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань; З.Вжити заходів для термінового виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвалою від 26.04. 2010 року провадження у вищевказаній справі відкрито.

У відповідності до ст.ЗЗ Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати території України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 4 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов'язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну

службу України завдань надається право: - шляхом опитування осіб з'ясовувати підстави вїзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів на право його перетинання, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в'їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадян України», (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв"язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, вимога яка визначена в заяві про забезпечення позову не врегульована Цивільно-процесуальним кодексом, більш того спеціальні норми права, що передбачають порядок виїзду з України та положення прикордонної служби не передбачають розгляд судом таких заяв. А тому суд, вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його клопотання про забезпечення позову, оскільки, вирішення питання щодо виїзду громадян за кордон не входить до компетенції суду, а також не надано суду відповідних доказів того, яке саме майно (грошові кошти) належить відповідачам, суду не вказана вартість майна на яке необхідно накласти арешт, яка була б співмірною із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст. 151-153,293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська