Справа № 2-2594/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 року м. Кілія

06 травня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бошкова М.І.

при секретарі Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

про

визнання права власності на спадщину

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки за довіреністю звернулася до суду з позовом про визнання, в якому вказала, що бабка позивачки - ОСОБА_2 при житті володіла на праві приватної власності житловим будинком з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Кірова, 36. В 1974 році померла ОСОБА_2С, після смерті якої в зазначеному будинку, як спадкоємиця за законом, проживала мати позивачки - ОСОБА_3, що померла в 1977 році. Після смерті матері фактично прийняв спадщину батько позивачки - ОСОБА_4, який помер в 1983 році. На момент відкриття спадщини позивачка, як єдина спадкоємиць за законом, що претендувала на спадкове майно, фактично прийняла спадщину. У зв'язку з неможливістю оформити спадкові права інакше, ніж у судовому порядку, так як батько позивачки при житті не оформив належним чином здобуті права на нерухоме майно, представник позивачки просить суд визнати за позивачкою, як за єдиною спадкоємицею за законом, яка фактично унаслідувала права на нерухоме майно, право на спадщину на житловий будинок після смерті ОСОБА_4 та, відповідно, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Кірова, 36 на земельній ділянці площею 423,0 кв.м..

Представник позивачки у судовому засіданні підтвердила пред'явлені позовні вимоги.

Судом були встановлені наступні юридичні факти з певними їм правовими відносинами, а саме:

Як вказано в свідоцтві про право власності на будівлі № 321 від 1953 року житловий будинок, що розташований в м. Вилкове по вул. Кірова, 36, є власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_2 1.1..

ОСОБА_4 (після укладення шлюбу з ОСОБА_5 06.08.1988 року відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-ЖД № 470794 від 06.08.1988 р. - ОСОБА_5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія ЯШ № 465669 від 12.02.1954 року.

В заповідальному розпорядженні ОСОБА_2 від 23.06.1971 року вказано, що належне їй на момент смерті вона заповідає ОСОБА_3, матері позивачці. Складений заповіт був посвідчений секретарем виконкому Вилківської міської ради та зареєстрований в реєстровій книзі під № 222.

ОСОБА_2 померла 27.07.1974 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія I-ЖД № 353080 від 29.07.1974 року.

ОСОБА_3 померла 10.09.1977 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД № 213082 від 16.03.2010 року.

ОСОБА_4 помер 27.09.1983 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД №213081 від 06.03.2010 року.

В технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» 07.02.2010 року вказано, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Кірова, 36 складається з: літ. А - житловий будинок (складається з 1-1 коридор, 1-2 кухня, 1-3 житлова кімната, 1-4 житлова кімната, 1-5 санвузол), літ. Б - гараж, літ. В - сарай, літ. Г -вбиральня, літ. Д - підвал, № 1-5, І - надвірні споруди та розташований на земельній ділянці площею 423,0

кв.м..

Згідно з статтею 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлено ч.З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.05.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про призначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватися у судовому порядку.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У судовому засіданні судом було встановлено, що матір позивачки після смерті ОСОБА_2 і як наслідок фактичного прийняття спадщини та спадкового правонаступництва, стала власником житлового будинку в м. Вилкове по вул. Кірова, 36 відповідно до положень ст. 549 ЦК (редакція 1963 року), що мав юридичну силу та застосовувався відносно спадкових правовідносин на момент смерті спадкодавців, тобто відкриття спадщини, так як фактично вступила в володіння та управління спадковим майном. Спадкоємиць, вступивши в володіння та управління спадковим майном, не зверталася до нотаріальної кантори за належним оформленням спадкових прав. Після смерті матері позивачки, батько позивачки фактично прийняв спадщину у вигляді житлового будинку, так як після відкриття такої теж вступив в управління та володіння спадковим майном і теж не оформив спадкові права належним чином. Після смерті батька позивачки, що помер в 1983 році позивачка, як наслідок спадкового правонаступництва та фактичного прийняття спадщини шляхом вступу в володіння та управління спадковим майном, стала власником такого, але теж не зверталася до нотаріальної кантори за оформленням спадкових прав у встановлені на те строки та порядок, а у зв'язку з відсутністю документу, підтверджуючого належність спадкодавцю спадкового майна, на даний момент оформлення спадкових прав позивачки на таке майно можливе лише у судовому порядку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, судом не виявлено.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення представника позивачки у судовому засіданні, беручі до уваги досліджені факти правонаступництва, у тому числі й спадкових прав спадкодавців законним спадкоємцям, та у зв'язку з неможливістю оформити спадкові права інакше, ніж у судовому засіданні, суд вважає пред'явлений позов, таким, що є заснованим на законі, не порушує законних прав та інтересів інших осіб, невизнане право підлягає захисту відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, тобто, шляхом визнання такого права, а тому, враховуючі вищенаведене, задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. З, 4, 8, 107, 209, 210, 212-215 ЦПК України та ст. ст. 15, 16, 316, 318, 319, 328, 331 ч.2, 386 та 392, 1261-1268 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Кірова, 36 після смерті ОСОБА_4, померлого 27.09.1983 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Кірова, 36 на земельній ділянці площею 423,0 кв.м..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_7