Справа № 2-291/10
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2010 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді Бойко Л.Л. при секретарі Цегельник Н.В. за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та територіальної громади села Новоолександрівка в особі ОСОБА_3 сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно, що є у спільній сумісній власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2010 року позивач звернулася до суду з заявою,, на підтвердження позовних вимог в заяві та в судовому засіданні вказала, що з 22 жовтня 1978 року по 17 листопада 2009 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають троє дітей. До 1990 року вони проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. В звязку з радіоактивним забрудненням цього населеного пункту внаслідок аварії на ЧАЕС її сім»я була направлена для працевлаштування та забезпечення житлом в село Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області. В червні місяці 1992 року відповідач купив в колгоспі «Правда» Баштанського району Миколаївської області житловий будинок, що розташований по вулиці Гагаріна 64 села Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області. Право власності на даний будинок не зареєстровано. При укладенні вказаного правочину відповідач ОСОБА_2 виступив покупцем, а колгосп «Правда» продавцем даного будинку. Всі умови договору виконані повністю, а саме відповідач сплатив колгоспу обумовлену грошову суму 1883 рублі, а колгосп передав відповідачу ОСОБА_2 зазначений житловий будинок для проживання їх сім»ї. На даний час колгосп «Правда» ліквідовано і його правонаступником є територіальна громада села Новоолександрівка в особі ОСОБА_3 сільської ради. При укладені договору ними не було дотримано нотаріальної форми. В звязку з тим, що при укладені договору не дотримано вимог Закону, щодо форми договору купівлі-продажу нерухомого майна, вона не може оформитися у правах співвласника даного будинку. На основі запису по господарської книги №2 (1990 року), особовий рахунок №102, власником вищевказаного будинку є відповідач ОСОБА_2 Даний будинок було придбано за час спільного проживання, а тому на думку позивачки він є спільною сумісною власністю. Відповідач ОСОБА_2 не погоджується в добровільному порядку поділити даний будинок, в даному випадку частки кожного із співвласників в вищевказаному будинку є рівними та складають 1/2 частину. А тому позивач просить винести рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між ОСОБА_2 та колгоспом «Правда» (правонаступником якого є територіальна громада села Новоолександрівка в особі ОСОБА_3 сільської ради), визначити за нею 1/2 частину вказаного будинку та визнати за нею право власності на вказану частину будинку. Іншим способом, а ніж судовим вона не може захистити свої права як співвласника даного будинку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі пояснюючи, що відповідач не бажає вирішувати питання іншим шляхом, чим порушує право позивача як співвласника майна.

е'

І Відповідач ОСОБА_2 - 14.06.2010 року в судовому засіданні - позовні вимоги визнає в повному обсязі за умови розподілу судових витрат між обома сторонами.

Від відповідача ОСОБА_3 сільської ради Баштанського району Миколаївської надійшла заява про слухання справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Заслухавши сторін, представника позивача та свідка ОСОБА_5, дослідивши наявні у справі письмові докази (копії довідок виданих правлінням колгоспу «Правда» в 1992 році за №251 та 252, згідно яких ОСОБА_2 придбав будинок в колгоспі «Правда» за 1883 карбованці; копії довідок ОСОБА_3 сільської ради від 23.09.2009 року, згідно яких на основі запису по господарської книги №2 (1990 року) особовий рахунок №102 по вулиці Гагаріна 64, с. Новоолександрівка Баштанського району, власником домогосподарства є ОСОБА_2; копію свідоцтва про шлюб, згідно якого 22 жовтня 1978 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та копію свідоцтва про розірвання шлюбу, згідно якого шлюб між ними був розірваний 17 листопада 2009 року; копію паспорту на ¦ імя ОСОБА_1; довідку Баштанського БТІ від 07.07.2009 року за № 4 та копію технічного паспорту, із яких слід, що право власності на житловий будинок, розташований в селі Новоолександрівка Баштанського району по вулиці Гагаріна 64, не зареєстровано; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно якого державна реєстрація ТОВ СТОВ «Правда» 19.08.2005 року припинена в звязку з визнанням його банкрутом), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову.

Відповідно до ст. 47 ч. 1 ЦК УРСР (оскільки правовідносини виникли до вступу в силу ЦК України) нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених в законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ст. 227 ч. 1 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору ( стаття 47 цього Кодексу).

Встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать, що дійсно в червні місяці 1992 року між відповідачем ОСОБА_2 та колгоспом «Правда» Баштанського району Миколаївської області було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований по вулиці Гагаріна 64 села Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області, однак І сторонами не було дотримано нотаріальної форми, що унеможливлює реалізацію права власності позивачки як співвласника даного будинку, а тому суд вважає можливим визнати даний договір дійсним з метою захисту права позивачки як співвласника.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

В силу ч. 1 ст. 69 СК України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Спірний будинок був придбаний позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 в період шлюбу, І що свідчить про належність даного будинку сторонам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За таких обставин, частка ОСОБА_1 у вказаному житловому будинку буде складати 'А частину.

Визначення права на частку в спільному майні необхідно позивачці для можливості повної реалізації права на володіння, користування та розпорядженням належною часткою, що є підставою для задоволення позову.

Згідно даних БТІ наведених в довідці від 07.07.2009 року за №4 та технічному паспорті, інвентаризаційна вартість вищевказаного житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами станом на 27 червня 1992 року (момент укладення договору купівлі-продажу) становить 40296 гривень (А-1 житловий будинок -35581 грн, В-1 сарай - 3336 грн, Г-1 вбиральна- 536 грн., №5 басина- 843 грн.).

Позивачкою не заперечувалась можливість щодо часткового стягнення судових витрат з неї, а тому в силу статті 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути судовий збір на користь держави з ОСОБА_2 в розмірі 402 (чотириста дві) гривні 96 коп. та ОСОБА_1 в розмірі 201 (двісті одна) гривна 48 копійок (виходячи із загальної суми судового збору 60444 грн. по вимогам заявленим позивачкою) та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи, з кожної сторони, по 60 (шістдесят) гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 62, 212, 213, 215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

позовні вимоги задовольнити.

Визнати дійсним, договір купівлі-продажу житлового будинку №64 - А-1 загальною площею 58,1 кв.м. житловою площею 35,7 кв.м. сараю В-1, убиральні Г-1, басини №5 по вулиці Гагаріна, села Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області, укладений 27 червня 1992 року між колгоспом «Правда» (продавець) та ОСОБА_6 (покупець).

Встановити, що частка співвласника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в житловому будинку А-1 загальною площею 58,1 кв.м. житловою площею 35,7 'кв.м. сараю В-1, убиральні Г-1, басини №5, який розташований за адресою: вулиця Гагаріна №64 села Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області є рівною та складає 1/2 (одну другу) частину.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Уг частину житлового будинку

А-1 загальною площею 58,1 кв.м. житловою площею 35,7 кв.м. сараю В-1, убиральні Г-1, басини І №5, який розташований за адресою: вулиця Гагаріна №64 села Новоолександрівка Баштанського ' району Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 402 (чотириста дві) гривні 96 коп. та ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 201 (двісті одна) гривна 48 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, з кожної сторони, по 60 (шістдесят) гривень.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.