Справа №2-367/10 12.05.2010
Справа 22 ц- 2605 / 10 року Головуючий 1-ї інстанції: Янцова О.А.
Категорія 52 Суддя доповідач апеляційного суду: Кутова Т.З.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2010 року травня місяця 12 дня судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.,

суддів: Шолох З.Л.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Аніщенко Д.В.,

за участю : прокурора Круш Т.О., позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 3 березня 2010 року постановлене по справі за позовом

ОСОБА_2

до

Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні

про

поновлення на роботі стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2010 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні (далі ПЦМБЛ) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позивач зазначав, що він працював в ПЦМБЛ з 2 серпня 1982 року, а на посаді завідувача пологовим відділенням з 1 лютого 2007 року. Наказом від 22 грудня 2009 року його було звільнено з роботи за систематичне невиконання без поважних причин, обовязків покладених на нього трудовим договором, тобто за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Посилаючись на те, що питання щодо його звільнення було розглянуто на засіданні профспілкового органу без його участі, чим було порушено його права, просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

Рішенням Первомайського районного суду Миколаїівської області від 3 березня 2010 року позов задоволено. Визнано наказ про звільнення позивача незаконним та поновлено його в на посаду завідуючого пологовим відділенням Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні з 22 грудня 2009 року, стягнуто 7628 грн 95 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 1000 грн. моральної шкоди, розподілені судові витрати, рішення допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач просить вказане рішення суду скасувати, а по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що суд не вірно оцінив докази по справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши докази по справі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про поновлення на роботі ОСОБА_2 стягнення середньої заробітної плати та моральної шкоди, виходив з того, що звільнення останнього відбулося з порушенням вимог ч. 3 ст. 43 КЗоТ України, оскільки питання про дачу згоди на звільнення профспілковим комітетом розглянуто за відсутності ОСОБА_2

Між тим, з таким висновком погодитись не можна, оскільки він не ґрунтується на наявних доказах та не відповідає обставинам справи. За таких обставин, оскаржуване рішення суду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 з 1 лютого 2007 року працював на посаді завідуючого пологовим відділенням ПЦМБЛ на підставі наказу № 1155-к від 1 лютого 2007 року (а.с. 6).

Неодноразово наказами від 23 березня 2009 року, 8 травня 2009 року, від 6 липня 2009 року та від 16 жовтня 2009 року позивач притягувався до дисциплінарної відповідальності .

Відповідно до наказу № 5260-К від 22 грудня 2009 року позивача звільнено з займаної посади за систематичне невиконання ним без поважних причин обовязків покладених трудовим договором, яке виразилося в неналежній якості медичного обслуговування хворих у відділенні та несвоєчасне і неякісне надання медичної допомоги в наслідок чого наступила смерть жінки, на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України (а.с.8).

Як вбачається з виписки з рішення засідання профкому ПЦМБЛ від 3 грудня 2009 року на засіданні профспілкового комітету розглянуто питання про надання згоди на звільнення завідуючого пологовим відділенням ОСОБА_2 та вирішили одноголосно надати таку згоду (а.с. 10).

З пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 , які є членами профспілкової організації, слідує, що засідання профспілкового комітету відбулося 2 грудня 2009 року на якому позивач був присутній та надавав свої пояснення. В звязку з наданням адміністрацією лікарні додаткових документів засідання було продовжено 3 грудня 2009 року, де також був присутній позивач і йому було оголошено рішення.

Обставини на які вказували свідки фактично підтверджуються змістом наданих суду протоколів (а.с. 33-37). Посилання суду на їх неналежне оформлення, є безпідставним, оскільки сам по собі вказаний факт не тягне правових наслідків для вирішення вказаної справи, а є підставою для відповідного реагування з боку контролюючих органів щодо дотримання правил діловодства.

До того ж із пояснень самого позивача, також фактично вбачається, що він був присутній як 2 грудня так і 3 грудня на засіданні профкому де йому особисто було оголошено прийняте рішення. Доводи позивача, що профком повинен був відбутися не 3 а 12 грудня 2009 року не можна прийняти до уваги, оскільки ця обставина не впливає на зміст прийнято профкомом рішення.

Сам факт дисциплінарного проступку позивачем не оскаржувався.

Враховуючи наведене, судовою колегією не встановлено факту порушення вимог ст. 43, п.3 ст. 40 КЗпП України при звільнені позивача з займаної посади, а тому в задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні - задовольнити.

Рішення Первомайського районного суду Миколаївської області від 3 березня 2010 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання ним законної сили, тобто з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: