Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої - судді Косигіної А.М.

суддів: Котік Т.С., Микитюк О.Ю.

при секретарі Сапінській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплозабезпечення до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги

за апеляційною скаргою Комунального підприємства теплозабезпечення

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2010 року, -

встановила:

У березні 2008 року Комунальне підприємство теплозабезпечення /надалі КП теплозабезпечення/ звернулось до суду з позовом, вимоги якого неодноразово уточнювало /а.с. 2, 22, 56, 150/, та остаточно просило стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку 1320 грн. 26 коп. за отримані послуги по теплопостачанню, за період з 01.09.2005 року по 01.12.2007 року та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 та споживачами теплової енергії. Оскільки, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_1В невчасно та не в повному обсязі проводять оплату за отримані послуги, тому станом на 01.12.2007 року виникла заборгованість, яку відповідачі відмовляються погасити у добровільному порядку.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.04.2010 року до участі у справі в якості співвідповідача притягнуто ОСОБА_3 /а.с. 138/.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КП теплозабезпечення 46 грн. 40 коп. заборгованості за отримані послуги з теплопостачання та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 76 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі КП теплозабезпечення, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне зясування обставин справи, просить рішення скасувати, і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт зокрема зазначив, що судом порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 664 від 29.07.2005 року.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, у рівних частках /а.с. 37, 57, 88, 89, 141/. Відповідачі зареєстровані за вищезазначеною адресою та є споживачами теплової енергії /особовий рахунок 14185/.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця /ст. 68 ЖК України /.

Законом України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом /ст. 20 Закону/.

З уточненої позовної заяви вбачається, що КП теплозабезпечення просить стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість в сумі 1320 грн. 26 коп., яка утворилась за період з 01.09.2005 року по 01.12.2007 року /а.с. 150/.

Згідно особового рахунку № 14185 /а.с. 3/, відповідачам за вищевказаний період нараховано до сплати 2159 грн. 71 коп. за отримані послуги з теплозабезпечення /з врахуванням перерахунку, проведеного підприємством у листопаді 2007 року в сумі 37 грн. 35 коп./.

За цей же період ними було сплачено: у жовтні 2005 року - 1295 грн. 42 коп. /перераховано з ощадної книжки/, у травні 2006 року - 115 грн. 24 коп., у вересні 2007 року - 300 грн., у жовтні 2007 року - 300 грн., у листопаді 2007 року - 140 грн. Вказані суми сторонами не оспорюються.

З врахуванням того, що частину вищенаведених сум було зараховано позивачем на оплату боргу, що утворився за період з 01.01.2004 року по 30.08.2005 року, заборгованість відповідачів станом на 01.12.2007 року становить 170 грн. 69 коп.

При цьому, колегія суддів враховує наступне.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.06.2004 року частково задоволено позов КП теплозабезпечення та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 265 грн. 68 коп. /а.с. 13-5/. З мотивованої частини даного рішення вбачається, що судом стягнуто борг тільки за 2004 рік /починаючи з 01.01.2004 року/, а у відшкодуванні боргу за 2001-2003 рік відмовлено, у звязку з наданням КП теплозабезпечення неякісних послуг. Вказані обставини були підтверджені під час розгляду справи відповідними доказами. Рішення суду позивачем не оскаржувалось.

Незважаючи на наявність даного рішення та його обовязковість, КП теплозабезпечення незаконно . продовжувало нараховувати відповідачам заборгованість за начебто надані ним послуги, починаючи з травня 2002 року. Станом на 01.01.2004 року дана заборгованість становила 1149 грн. 76 коп. /а.с. 3/.

Також, з особового рахунку № 14185 вбачається /а.с. 3/, що з 01.01.2004 року по 30.08.2005 року відповідачам нараховано до сплати - 1040 грн. 86 коп. /без врахування боргу за попередні місяці 2002-2003 років/. За період з 01.04.2004 року по 30.08.2005 року ними було сплачено: у серпні 2004 року - 265 грн. 68 коп. /на підставі рішення суду від 02.06.2004 року/, у листопаді 2004 року - 261 грн. 45 коп., у грудні 2004 року - 52 грн. 29 коп., у січні 2005 року - 52 грн. 29 коп., у лютому 2005 року - 52 грн. 29 коп., у березні 2005 року - 52 грн. 29 коп., у квітні 2005 року - 52 грн. 29 коп., у травні 2005 року - 38 грн. 35 коп., у червні 2005 року - 52 грн. 29 коп.

Отже, враховуючи борг та оплату послуг, проведених відповідачами за період з 01.01.2004 року по 30.08.2005 року, їх заборгованість перед КП теплозабезпечення за період з 01.09.2005 року по 01.12.2007 року становить 170 грн. 69 коп.

Є безпідставними доводи апелянта з приводу того, що судом порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 664 від 29.07.2005 року, враховуючи наступне.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку проведення у 2005 році розрахунків з погашення зобов'язань держави за знеціненими грошовими заощадженнями громадян в установах Ощадного банку колишнього СРСР шляхом погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги Затвердженого постановою КМ України N 664 від 29.07.2005 р./, за рахунок зобов'язань держави за знеціненими грошовими заощадженнями громадян України, вкладеними до 02.01.1992 року в установи колишнього Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, правонаступником якого є ВАТ Ощадбанк, враховуючи субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам проводиться погашення заборгованості таких громадян за спожиті електричну і теплову енергію, природний газ, тверде паливо, з послуг водопостачання і водовідведення, плати за користування житлом (квартирної плати) (далі - житлово-комунальні послуги), що утворилася станом на 01.09.2004 року.

Для проведення таких розрахунків, підприємства - надавачі житлово- комунальних послуг надсилають довідку про обсяги заборгованості за житлово- комунальні послуги громадянинові, який має заборгованість за житлово-комунальні послуги на 01.09.2004 р., за умови, що розмір заборгованості не збільшився на дату підготовки довідки.

Оскільки рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.06.2004 року /а.с. 13-15, 16-17/ КП теплозабезпечення відмовлено у

задоволенні позову про стягнення заборгованості за період 2001-2003 років, тому борг відповідачів станом на 01.09.2004 року становив всього 145 грн. 66 коп. /з врахуванням проведеної оплати у серпні 2004 року в смі 265 грн. 68 коп./. За таких обставин, позивач не мав права видавати довідку, для предявлення у ВАТ Ощадбанк, про наявність у відповідачів заборгованості за отримані ними послуги з теплозабезпечення в сумі 1295 грн. 42 коп. та перераховувати ці кошти на оплату, в тому числі, неіснуючого боргу.

Зважаючи на те, що у жовтні 2005 року з компенсаційного рахунку ОСОБА_4 все ж таки списано 1295 грн. 42 коп. на оплату заборгованості за комунальні послуги, тому підприємство повинно було частково зарахувати її на оплату поточних платежів, або повернути на компенсаційний рахунок ОСОБА_4 у ВАТ Ощадбанк.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, оскільки судом неправильно визначено суму заборгованості та спосіб її стягнення, а також спосіб стягнення судових витрат.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплозабезпечення задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Комунального підприємства теплозабезпечення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Комунального підприємства теплозабезпечення 170 грн. 69 коп. заборгованості за отримані послуги з теплопостачання.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення по 10 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді