Деснянський районний суд міста Києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2010 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі Жуковій Л.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моторного (Транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної, моральної шкоди, упущеної вигоди та за зустрічним позовом Моторного (Транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення вартості транспортного засобу,

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2009 року позивачем було подано до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про відшкодування неотриманих доходів, відшкодування моральної шкоди, витрат повязаних з виготовленням дублікатів звітів, та судових витра та до Моторного (Транспортного) страхового бюро України про стягнення суми.

Неодноразово позивачем та його представником уточнювались позовні вимоги до ОСОБА_2, остаточно позивач зазначив вимоги про стягнення упущеної вигоди в розмірі 47 154,55 грн.; відшкодування витрат по оплаті судового збору в розмірі 568 грн.; відшкодування витрат повязаних з виготовленням звітів № 4298 та 4298/2 в розмірі 500 грн.; стягнення компенсації за невикористану оплату річного полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 302,19 грн.; стягнення компенсації за невикористаний транспортний збір в розмірі 184,76 грн.; стягнення витрат на інформаційно технічне забезпечення судового розгляду в розмірі 120 гривень, відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень. Також позивач просив стягнути з Моторного (Транспортного) страхового бюро України на його користь 622 грн. залишку невідшкодованої суми страхового відшкодування; 386,47 грн пені за прострочення виплати страхового відшкодування та 53,43 грн. прострочення виконання грошового зобовязання.

28 січня 2010 року представником Моторного (Транспортного) страхового бюро України до суду було подано зустрічну позовну заяву відповідно до якої (після уточнень) представник МТСБ України просив стягнути з ОСОБА_1 4333,96 грн. вартості формально знищеного транспортного засобу ИЖ-2717 державний номерний знак 016-52КТ, та витрати повязанні зі сплатою судового збору.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з урахуванням уточнень. Проти зустрічної позовної заяви заперечували, посилаючись на її необгрунтованість.

Відповідач ОСОБА_2, його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність, необгрунтованість та подання неналежних доказів.

Представник Моторного (Транспортного) страхового бюро України про вимог ОСОБА_1 заперечувала в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність, необгрунтованість. Просила зустрічну позовну заяву задовольнити з урахуванням уточнень від 03 березня 2010 року.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

25 березня 2009 року о 6-00 годині по вул. Драйзера, 42 в місті Києві відбулась дорожньо транспортна пригода за участі автомобіля ІЖ державний номерний знак 01652КІ під керуванням ОСОБА_1, автомобіля НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3В.); автомобіля ГАЗ державний номерний знак АА 6327АІ ( водій ОСОБА_4А.); автомобіля НОМЕР_2 ( водій ОСОБА_5 та автомобіля КІА державний номерний знак АА 2278ІС під керуванням ОСОБА_2

Постановою Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнутий до адміністративної відповідальності. (а.с.27)

Згідно звіту № 4298 про оцінку автомобіля ИЖ-2717 державний номерний знак 016-52КТ складений ЗАТ Український центр післяаварійного захисту Експерт Сервіс матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ИЖ-2717 державний номерний знак 016-52КТ в результаті його пошкодження при ДТП склав 25872 гривні. (а.с.6-17)

Згідно звіту № 4298/2 про оцінку автомобіля ИЖ-2717 державний номерний знак 016-52КТ складений ЗАТ Український центр післяаварійного захисту Експерт Сервіс утилізаційна вартість автомобіля ИЖ-2717 державний номерний знак 016-52КТ склала 4955,96 гривень. (а.с.18-26)

Відповідно до наказу № 1240 від 19 травня 2009 року Моторного (Транспортного) страхового бюро України ОСОБА_1 в порядку вішкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП було сплачено 21166,04 гривень (платіжне доручення № 1955 від 19 травня 2009 року) (а.с.60-61)

Відповідно до наказу № 2537 від 09 жовтня 2009 року Моторного (Транспортного) страхового бюро України ОСОБА_1 додатково в порядку вішкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП було сплачено 4333,96 гривні (платіжне доручення № 3782 від 09 довтня 2009 року) (а.с.59-62)

Вимоги позовної заяви щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 упущеної вигоди в розмірі 47 154,55 гривень не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала.

Упущена вигода це дохід або прибуток, який міг би отримати субєкт у разі здійснення своєї діяльності і який він не одержав в наслідок дії обставин, що не залежили від нього, якщо розмір його передбаченого доходу або прибутку можна обгрунтувати.

Позивач ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем свідоцтво № 299716 серії В00 ідентифікацйний номер НОМЕР_3. (а.с.35)

Обгрунтовуючи свої вимог про стягнення з ОСОБА_2 упущеної вигоди позивач посилався на Договір № 03/09 оренди автомобіля укладений між ним ФО-П Ліванським орендодавцем та ТОВ АЛЕКО орендар автомобіля ИЖ-2717 державний номерний знак 016-52КТ, відповідно до якого орендодавець зобовязаний передати орендареві у строкове володіння та користування, а орендар зобовязаний прийняти у строкове користування легковий автомобіль з водієм та сплатити орендну плату в розмірі 4200 на місяць та Акт прийому передачі транспортного засобу (а.с.32-33,34)

Дослідивши дані документи суд дійшов висновку про те, що посилання позивача не можуть бути доказом виконання ФО-П Ліванським та ТОВ АЛЕКО умов договору Договір № 03/09 оренди автомобіля, а отже і отримання позивачем доходу відповідно до даного договору зважаючи на наступне.

Відповідно до договору п.1.1. Договір № 03/09 оренди автомобіля легковий автомобіль ИЖ-2717 державний номерний знак 016-52КТ був переданий в оренду з водієм.

Відповідно до пояснень позивача та допитаного в якості свідка директора ТОВ АЛЕКО ОСОБА_6 водієм за даним договором був сам власник арендованого автомобіля ОСОБА_1В, однак, відносини (трудові, договірні) між ТОВ АЛЕКО та ОСОБА_1 як водієм не офорлювались.

Акт прийому передачі транспортного засобу від 01.03.2009 року на який посилається позивач як на доказ, що підтверджує реальне виконання договору № 03/09 оренди автомобіля не може вважатися судом таким доказом, оскільки даний акт був складений відносно іншого договору оренди легкового автомобіля, а саме Договору № 11/09 від 01 березня 2009 року відповідно до якого ТОВ АЛЕКО виступає в якості орендодавця автомобіля ИЖ-2717 а ФО-П Ліванським - орендар. (а.с.34)

Вимога позову щодо відшкодування вартості виготовленням дублікатів звітів № 4298 та 4298/2 в розмірі 500 грн. не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Замовниками даних звітів в ЗАТ Український центр післяаварійного захисту Експерт Сервіс стало МТСБ України з метою визначення вартості матерільного збитку, завданого власнику автомобіля ИЖ-2717, держномер 016-52КТ з результаті його пошкодження при ДТП (звіт № 4298) та визначення утилізаційної вартості автомобіля ИЖ-2717, держномер 016-52КТ з результаті його пошкодження при ДТП ( звіт № 4298/2).

В тому числі на підставі даних звіт МТСБ України було принято Накази про виплату ОСОБА_1 суми шкоди заподіяної в результаті ДТП в розмірі 25500 гривень.

Бажаючи отримати копії даних звітів позивач на власний розсуд визначився з способом отримання даних документів а саме, отримав їх шляхом звернення до ЗАТ Український центр післяаварійного захисту Експерт Сервіс і сплативши 500 гривень отримав дублікати даних звітів (а.с.37)

В той же час позивач мав і інші можливості отримання даних звітів, а саме звернення до МТСБ України для отримання копій, що ним зроблено не було (даний факт встановлено судом зі слів позивача та представника МТСБ України).

Зважаючи на те, що позивач на власний розсуд з переліку можливостей отримати дані звіти обрав саме звернення до ЗАТ Український центр післяаварійного захисту Експерт Сервіс (де така послуга є платною) суд позбавлений можливості дійти висновку про обгрунтованість вимоги позову про стягнення даного виду витрат з відповідача ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у звязку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності...... Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В ході судового розгялуд позивачем та його представником не були надані суду докази які б підтверджували завдання відповідачем ОСОБА_2 позивачу моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України Про обовязкове страхування цивільно правової відповідльності власників наземних транспортних засобів дія договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності може бути достроково припинена: за письмовою вимогою страхувальника, про що він зобовязаний повідомити страховика не пізніше ніж за 30 днів до дати припинення дії договору страхування та надати оригінал поліса страховику; у разі виходу транспортного засобу з володіння страхувальника проти його волі або знищення транспортного засобу; з інших підстав, передбачених законом або договором. У разі дострокового припинення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик, за умови відсутності виплат страхового відшкодування за цим договором, повертає страхувальнику частку страхового платежу, яка обчислюється пропорційно періоду страхування, що залишився до закінчення терміну дії договору, з утриманням, у передбачених законом випадках, понесених витрат на ведення справи, але не більше 20 відсотків цієї частки, вилучає страховий поліс та анулює його.

А отже, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення компенсації за невикористану частину річного полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 302,19 грн. з відповідача ОСОБА_2 є необгрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Вимога позову щодо відшкодування витрат за невикористаний транпортний збір не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

А отже, вимоги позову щодо відшкодування витрат повязаних з оплатою судового збору по справі та витрат на інформаціно технічне забезпечення судового розгляду не підлягають задоволенню.

Вимоги позивача до Моторного (Транспортного) страхового бюро України не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до наказу № 1240 від 19 травня 2009 року Моторного (Транспортного) страхового бюро України ОСОБА_1 в порядку вішкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП було сплачено 21166,04 гривні (платіжне доручення № 1955 від 19 травня 2009 року) (а.с.60-61)

19 травня 2009 року та 23 липня 2009 року позивач ОСОБА_1 звертався до Моторного (Транспортного) страхового бюро України з заявами про незгоду з виплаченою сумою. (а.с.28)

Відповідно до наказу № 2537 від 09 жовтня 2009 року Моторного (Транспортного) страхового бюро України ОСОБА_1 додатково в порядку вішкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП було сплачено 4333,96 гривень (платіжне доручення № 3782 від 09 жовтня 2009 року) (а.с.59-62)

Відповідно до ст. 9 Закону України Про обовязкове страхування цивільно правової відповідльності власників наземних транспортних засобів Обовязковий ліміт відповідальності страховика це грошова сума, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти. Обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого......

Відповідно до платіжного доручення № 1955 від 19 травня 2009 року та платіжного доручення № 3782 від 09 жовтня 2009 року МТСБ України сплатило позивачу 25500 гривень.

В ході судового розгляду справи позивач та його представник наполягали на стягнення різниці обовязкового ліміту та завданої внаслідок ДТП позивачу матеріальної шкоди врозмірі 622 грн. ваме з МТСБ України.

А отже, вимоги позивача про стягнення різниці обовязкового ліміту та завданої внаслідок ДТП позивачу матеріальної шкоди, які заявлені саме до МТСБ України не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у ст. 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика чи МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Протягом судового розгляду позивачем та його представником не були надані докази порушення МТСБ України вимог ст. 37 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів а отже, вимога позову про стягнення 386,47 грн пені за прострочення виплати страхового відшкодування та 53,43 грн. прострочення виконання грошового зобовязання.

Вимоги зустрічного позову Моторного (Транспортного) страхового бюро України про стягнення з ОСОБА_1 4333,96 грн. вартості транспортного засобу ИЖ-2717 державний номерний знак 016-52КТ, та витрати повязанні зі сплатою судового збору не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 39, 40 Закону МТСБУ є неприбутковою організацією, яка здійснює свою діяльність на підставі цього Закону та є гарантом відшкодування шкоди на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до положень ст. 30 Закону Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ.

Позивач не оспорював факт визнання автомобіля ИЖ-2717 державний номерний знак 016-52КТ фактично знищеним.

МТСБ України платіжного доручення № 3782 від 09 жовтня 2009 року МТСБ України перерахувало ОСОБА_1 суму залишкової вартості фактично знищеного автомобіля ИЖ-2717 державний номерний знак 016-52КТ .

Посилання представника МТСБ України на відсудність правового механізму прийняття фактично знищених автомобілів на баланс неприбуткової організацієї МТСБ України не можуть бути визнані судом підставою для стягнення з ОСОБА_1 їх вартості.

На підставі викладене, керуючись ст.ст. 23, 993, 1166, 1167, 1190, 1191, 1192 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 89, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В задоволенні зустрічної позовної заяви Моторного (Транспортного) страхового бюро України відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя: