Справа №2- 170/2010р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року. Ленінський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого - судді Тихонової Н.С., при секретарі - Гроднової Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві, справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2009р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про стягнення збитків та моральної шкоди, завданих неналежним виконанням рішення суду.

Відповідно до змісту позовної заяви вважає, що саме з вини відповідача рішення суду не виконане.

В звязку з чим просив стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки у розмірі 1500 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 грн.

В подальшому та в судовому засіданні позивач позов підтримав та уточнив, просив стягнути матеріальні збитки у розмірі 1500 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, зазначав що не вважає ДВС Центрального відділу Миколаївського міського управління юстиції винним у причинені матеріальних збитків та моральної шкоди позивачу.

Вислухавши позивача, представника відповідача, суд встановив наступне.

21.08.2007 р. до ДВС Центрального відділу Миколаївського міського управління юстиції надійшов виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 55 грн.

22.02.2008р. за заявою стягувана винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 01.02.2008р. про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 грн. та 1500 грн.

Боржником ОСОБА_2 01.07.2008р. були перераховані на депозитний рахунок ДВС Центрального відділу Миколаївського міського управління юстиції кошти у розмірі 55 грн. та 16 грн. і 31.07.2008р. вказані кошти перераховані ОСОБА_1, виконавчі провадження по стягненню боргу в сумі 55 грн. та 16 грн. виведені зі зведеного виконавчого провадження. 19.11.2008 р. виконавче провадження по стягненню боргу з ОСОБА_2 на користь Чека мова В.О. у розмірі 1500 грн. на підставі п.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачеві Чекамову В.О.

05.12.2008р. по заяві стягувача ОСОБА_1 про повторне прийняття виконавчого документа на виконання, державним виконавцем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження.

08.12.2008р. державним виконавцем було зроблено запити до ММБТІ, ДАЇ з метою виявити належне боржнику рухоме та нерухоме майно, до ДПІ, ощадного банку України, Центру Земельного кадастру. Майна належного боржнику виявлено не було. Також була проведена перевірка майнового стану боржника по місцю проживання та складений акт про відсутність майна яке може підлягати опису та реалізації.

23.02.2009р. державним виконавцем винесено Постанову про примусовий привід боржника, але виконати привід не вдалося в звязку з відсутністю боржника за місцем постійного проживання.

В звязку з відсутністю майна боржника, відповідно до ст. 40 Закону України « Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено Постанову від 26.05.2009р.

про повернення виконавчого документа стягувачеві. Вказану Постанову не було оскаржено.

11.08.2009 р. по заяві стягувана про повторне прийняття виконавчого документа, державним виконавцем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження.

Зроблені повторні запити до державних установ для отримання відомостей про наявність майна боржника, відповідно до отриманих відповідей - майно у боржника відсутнє.

Відповідно до ст. 86 Закону України « Про виконавче провадження», стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобовязана проводити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи.

Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом.

В судовому засіданні було встановлено, що підтверджується письмовими доказами наявними у матеріалах справи, що при виконанні судового рішення постановленого на користь ОСОБА_1, державним виконавцем ДВС Центрального відділу Миколаївського міського управління юстиції були виконані всі необхідні заходи щодо належного виконання судового рішення, відповідно до Закону України « Про виконавче провадження».

Таким чином, судом не встановлена вина державного виконавця у невиконанні рішення суду, відповідно до чого відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 86 Закону України « Про виконавче провадження» , ст.ст. 10, 14, 60, 62, 88, 155, 212, 214, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: