Справа № 22ц-5041 /2010р. Головуючий у 1 інстанції Строна Т.Г.
Категорія 57 Доповідач: Мусіна Т.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2010 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Штефаніци Ю.Г.

Суддів: МусіноїТ.П, Юхименка А.Г.

При секретарі: Панчуку І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Турківського районного суду Львівської області від 10 лютого 2010 року

встановила:

У вересні 2009 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області про зобовязання здійснити нарахування щомісячної доплати до пенсії.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що він відноситься до категорії „діти війни та відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що такі виплати їй не проводяться у розмірі, встановленому законом, просив поновити пропущений строк та зобовязати відповідача здійснити ці нарахування та виплату за період з січня 2006р. по лютий 2008 р. в сумі 3882 (три тисячі вісімсот вісімдесят дві) гривні 30 копійок, зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Турківському районі Львівської області нараховувати йому щомісячну державну соціальну допомогу надалі при нарахуванні пенсії.

Постановою Турківського районного суду Львівської області від 10 лютого 2010 р. позов задоволено частково, поновлено ОСОБА_1 строк звернення досуду.

Дії Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком визнано неправомірними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 як дитині війни надбавку до пенсії з 09.07.2007 року по 29 лютого 2008 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до вимогст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни до змін у діючому законодавстві.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФ України в Турківському районі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у позову.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.Відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни1' і дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна і соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України І на 2007 рік призупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік.

Статтею 111 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії відповідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), у розмірі 50) відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6- рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема положення ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік щодо зупинення дії ст. 6 „Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст ст. Закону України „Про соціальний захист дітей війни викладено в такій редакції „Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячної довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №1(1 рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема положення п. 41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік про внесення змін о деяких законодавчих актів України.

Зазначені рішення Конституційного Суду України є обовязковими виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскарженими, крім того, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року спірні відносини регулюються відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції Закону, яка діяла до 1 січня 2007 року.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача щомісячно підвищувати пенсію з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008р., є обґрунтованими.

Також судом правильно не були взяті до уваги доводи відповідача про неврегульованість механізму реалізації положень ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України „Про прожитковий мінімум прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виконання спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Проте, не можна погодитись з висновком суду щодо обґрунтованості позовних вимог за період з 01 січня 2008 р. по 29 лютого 2008 р., оскільки суд дійшов його внаслідок неправильного застосування норм матеріального права.

Зокрема, відповідні положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік, якими введено в дію нову редакцію ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни на 2008 рік, визнані рішенням Конституційного Суду України такими, що не відповідають Конституції України з 22 травня 2008 р., тому до 22.05.2008 р. вони підлягали обовязковому виконанню.

У звязку із цим висновки суду першої інстанції щодо застосування положень рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6 - рп про неможливість законом про Державний бюджет скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків, пільг , компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, на період з 1 січня 2008 р. по 22 травня 2008 р. є неправильним, так як рішення Конституційного Суду від 09.07.2007 р. № 6 - рп стосується ЗУ „Про Державний бюджет на 2007 рік, а щодо бюджету на 2008 р. ухвалене інше рішення Конституційного суду, яке набуло чинності з 22 травня 2008 р.

У звязку із цим рішення місцевого суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові за період з 1 січня 2008 р. по 29 лютого 2008р. за безпідставністю вимог.

Керуючись п. 1.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1691-УІ від 18.02.2010р. „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.4 ч,1 ст.309, ЦПК України колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Турківському районі Львівської області задовольнити частково.

Постанову Турківського районного суду Львівської області від 10 лютого 2010 р. в частині визнання неправомірними дій Управління пенсійного фонду Турківському районі Львівської області та зобовязання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі 301 мінімальної пенсії за віком за період з 1 січня 2008 р. по 29 лютого 2008 р. скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в цій частині за безпідставністю.

В решті постанову районного суду залишити без змін, апеляційну скаргу відхилити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 2 - х місяців до Верховного Суді України.

Головуючий: ________________ Ю.Г. Штефаніца

Судді: ________________ Т.Г. Мусіна

________________ ОСОБА_2