Дзержинський районний суд м.Харкова
Справа №2- 558 /2010
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2010 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Наумової С.М.

При секретарі Губській Н.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласного центру фізичного здоров*я населення „Спорт для всіх , 3-я особа ОСОБА_3 про поновлення на роботі , стягнені середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 27592 гр 11 коп, стягнені середнього заробітку за затримку розрахунку 6367 гр 41 коп, стягнені 2000 гр за юридичні послуги та моральну шкоду у сумі 80000 гривень , усього 115959 гр 52 коп.

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом , який в процесі слухання справи уточняв , до ОСОБА_2 обласного центру фізичного здоров*я населення „Спорт для всіх , 3-я особа ОСОБА_3 про поновлення на роботі , стягнені середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 27592 гр 11 коп, стягнені середнього заробітку за затримку розрахунку 6367 гр 41 коп, стягнені 2000 гр за юридичні послуги та моральну шкоду у сумі 80000 гривень , усього 115959 гр 52 коп

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_2 обласного центру фізичного здоров*я населення „Спорт для всіх в судовому засіданні заперечували проти позову , вважаючи , що позивач був звільнений згідного його заяви і за угодою сторін і підстав для його поновлення на роботі не мається , просили позов залишити без задоволення.

3-я особа ОСОБА_3 В судовому засіданні позов не визнав , просив в позові відмовити. Пояснив , що позивач був звільнений за погодженням сторін і підстав для його поновлення на роботі не має ,знаходячись на роботі , він створював видимість , що працює., характеристика його негативна.

Суд , вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи ,допитав свідків , вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню , з наступних підстав.

Згідно до п.2 ч 1 ст. 232 КЗпП безпосередньо в районних, районних , у місті , міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами:

2/працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору , зміну дати і формування причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій ст.221 і ст.222 цього Кодексу.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є :

1/ угода сторін.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено , що кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених законом.

Таким чином , з урахуванням вимог КЗпП у справах , в яких оспорюється незаконність звільнення , саме відповідач повинен довести , що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Судом встановлено :

ОСОБА_1 з 20.03.2007 року був прийнятий на роботу на посаду ведучого спеціаліста інформаційно організаційного та методично- консультативного відділу

ОСОБА_2 обласного центру фізичного здоров*я населення „Спорт для всіх (Наказ№ 20 від 20.03.2007 року)

Потім на підставі наказу № 90 від 03.10.2007 року був призначений на посаду головного фахівця інформаційно організаційного та методично консультативного відділу ОЦФЗН „Спорт для всіх

Наказом директора ОСОБА_2 обласного центру фізичного здоров*я населення „Спорт для всіх ОСОБА_3 № 6 від 11.02.2009 року ОСОБА_1 було звільнено з посади головного фахівця інформаційно організаційного та методично консультативного відділу ОЦФЗН „Спорт для всіх 11 лютого 2009 року за погодженням сторін згідно статті 36 КЗОТ України. ( а.с. 13)

З наказом про звільнення ОСОБА_1 був ознайомлений 16.02.2009 року , про свідчить його підпис на наказі.

Підставою для звільнення позивача з роботи послужила заява ОСОБА_1, яку він написав на ім.*я директора ОСОБА_3

Згідно заяви ОСОБА_1 дослівно вбачається: „ В связи с противоправными действиями и поведением директора ХОЦФЗН «Спорт для всех» ОСОБА_3 , который 19.01.2009 года причинил мне телесные повреждения , считаю, невозможным дальнейшее продолжение своей работы в ХОЦФЗН «Спорт для всех». В случае дальнейшего продолжения моей работы в ХОЦФЗН «Спорт для всех» я не исключаю попыток от гражданина ОСОБА_3 еще раз причинить мне телесное повреждение. По этим причинам я вынужден просить ОСОБА_4 уволить меня с 11.02.2009 года по ст.36 КЗОТ Украины (соглашение сторон) ОСОБА_4 удовлетворить настоящее заявление. 11.02.2009 года» ( а.с. 12)

Суд вважає , що вказана заява не є добровільною волею позивача звільнитися з роботи , а зробив він це вимушено.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 2 ( зі змінами) „Про практику розгляду трудових спорів судам необхідно мати на увазі , що при домовленості між працівником і власником підприємства , установи , організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП ( за згодою сторін) договір припиняється в строк , визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді на це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

Сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п.1 ст.36 КЗпП, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника ( ст..38 КЗпП)

Представник відповідача в своїх запереченнях на позов вказував, що між ОСОБА_1та ОСОБА_3 склалися особисті не приязнені взаємовідносини , котрі регулюються цивільнім кодексом України.

Але, суд не згоден з таким висловленням , бо ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3, як до директора ХОЦФЗН «Спорт для всех», а не просто до фізичної особи.

Приймаючи заяву ОСОБА_1 про звільнення з роботи з підстав , вказаних вище в заяві ,директор тим самим погодився з причинами звільнення позивача з роботи, а саме з причини протиправної поведінки директора ОСОБА_3 Вказаний зміст заяви не був оспорюваний , а директор задовольнив цю заяву та видав наказ № 6 від 11.02.2009 року

Позивач довгий час з 19.01.2009 року по 11.02.2009 року лікувався в лікарнях 30-й міській клінічній лікарні, 13 міській клінічній лікарні , про що свідчать лікарняні листки непрацездатності ( а.с. 43-44)

Позивач вказував , що директор ОСОБА_5 душив його і в лікарняному , виданого 30 лікарнею 29 січня 2009 року і вказаний діагноз „травма гортані, перебував на стаціонарі з 19.01.2009 року по 29.01.2009 року ( а.с. 44)

Даний лікарняний ніким не був оскаржений , на цей час дійсний і не скасований. По ньому були зроблені розрахунки.

На неправомірні дії директора ОСОБА_3 позивач скаржився до Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області ( матеріал № 246/737 від 19.01.2009р та за № 412/1151 від 28.01.2009 року. Постановою ДІМ ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ від 27.01.2009 року в порушенні кримінальної справи відмовлено і рекомендовано звернутися в Дзержинський районний суд м.Харкова

Тому , суд вважає , що позивач ОСОБА_1написав заяву про звільнення вимушено і підлягає поновленню на роботі на посаду головного фахівця інформаційно організаційного та методично консультативного відділу ОЦФЗН „Спорт для всіх

Відповідно до ст..235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган , який розглядає трудовий спір ,одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи , але не більш за один рік.. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року , не з вини працівника , орган , який розглядає трудовий спір , виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Трудовий спір розглядався з 02.березня 2009 року по 4 березня 2010 року, тобто один рік. Справа неодноразово відкладалась із-за неодноразової неявки в судове засідання представника відповідача та 3-ї особи.

З відповідача на користь позивача за час вимушеного прогулу з 11.02.2009 року по 04 березня 2010 року ,день поновлення на роботі ,стягується середній заробіток ( середня заробітна плата згідно довідки відповідача складає 2122 гр 47 коп.) , а значить

2122 гр 47 коп х 13 мес. = 27592 гр11к

Відповідно до вимог ст..116 КЗпП при звільнення працівника виплата всіх сум , що належать йому від підприємства , установи , організації , провадиться в день звільнення , Якщо працівник в день звільнення не працював , то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред*явлення звільнення працівником вимоги про розрахунок.

В разу спору про розмір сум , належних працівникові при звільненні , власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статі строк виплатити оспорювань ним суму.

Згідно ст..117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки , зазначені в ст..116 цього Кодексу , при відсутності спору про їх розмір підприємство , установа , організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Підстав для стягнення з відповідача суми 6367 гр за затримку розрахунку не мається, бо відповідачам проводилася перевірка разом з фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дзержинському районі м.Харкова перевірка листа непрацездатності серія АБІ № 612149 від 19.01.2009 року.

Згідно ст..237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв*язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

З цих підстав суд стягує з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000 гривень, а в іншій части відмовляє, бо позивач ніяких розрахунків суми 80000 гр суду не надав.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України , суд стягує з відповідача на користь позивача понесені їм витрати на отримання юридичної допомоги і надання послуг юриста Євсюкова Б.М. (приватний підприємець , свідоцтво про сплату єдиного податку серія Е № 526839) в судовому засіданні в сумі 2000 гривень.

Також з відповідача стягується в дохід держави державне мито 300 гр та 120 гр за інформаційно- технічне забезпечення судового процесу.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного фахівця інформаційно організаційного та методично консультативного відділу ОЦФЗН „Спорт для всіх та стягнені заробітної плати за 1 місяць в розмірі 2122 гр 47 коп підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст..ст. 7, 10, 11 ,88, 60 ,209,212,213,215-218 ЦПК України , ст.ст. 36,116-117,

235 ,237-1КЗпП України , суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного фахівця інформаційно організаційного та методично консультативного відділу ОСОБА_2 обласного центру фізичного здоров*я населення „Спорт для всіх.

Стягнути з ОСОБА_2 обласного центру фізичного здоров*я населення „Спорт для всіх на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу 27592 гр 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 обласного центру фізичного здоров*я населення „Спорт для всіх на користь ОСОБА_1 2000 гр за юридичні послуги.

Стягнути з ОСОБА_2 обласного центру фізичного здоров*я населення „Спорт для всіх на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі1000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 обласного центру фізичного здоров*я населення „Спорт для всіх на користь держави держвне мито в розмірі 300 гр та за інформаційно технічне забезпечення судового процесу 120 гр.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного фахівця інформаційно організаційного та методично консультативного відділу ОЦФЗН „Спорт для всіх та стягнені заробітної плати за 1 місяць в розмірі 2122 гр 47 коп підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня проголошення та шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20-ти днів або у порядку, передбаченому ч 4 ст.295 ЦПК України

Головуючий, суддя С.М. Наумова.

Рішення виготовлено суддею особисто в нарадчій кімнаті

Суддя С.М. Наумова.С.М.