РІШЕННЯ Справа № 2-342/2010

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2010 р. Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Шестака О.І.

за участю секретаря Тріщук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради до ОСОБА_1 про виселення та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради про визнання права користування жилим приміщенням, -

встановив:

27.10.2008 року Виконавчий комітет Дзержинської районної в м. Харкові ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просив виселити ОСОБА_1 з кімнати площею 17,2 м. кв. в комунальній квартирі АДРЕСА_1.

При цьому, в обґрунтування позову посилається на те, що житловий будинок № 18-А по вул. 23 Серпня в м. Харкові належить до комунальної власності міста та знаходиться на балансі КП „Жилкомсервіс. Квартира № 3 вказаного будинку є комунальною та складається з 5-ти житлових кімнат. Згідно довідки дільниці №3 Дзержинської філії КП „Жилкомсервіс №1563 від 29.05.08 р., ОСОБА_1 займає житлову кімнату площею 17,2 м. кв. у вказаній квартирі, проте правовстановлюючі документи, які підтверджують право користування відповідачем спірним житловим приміщенням, відсутні. ОСОБА_1 неодноразово попереджався про необхідність звільнення спірної кімнати, що підтверджується актом від 19.03.2007 року та приписом №867 від 27.02.2007 року Житлово-експлуатаційної дільниці №26, актом від 26.09.2008 року та приписом від 26.09.2007 року дільниці №3 Дзержинської філії КП „Жилкомсервіс. Проте звільняти спірне приміщення відповідач категорично відмовився.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради, 3-ті особи: КП „Жилкомсервіс, СГІРФО Дзержинського РВ ГУ МВСУ в Харківській області, в якій просив визнати за ним право користування кімнатою площею 17,2 кв.м. у комунальній квартирі АДРЕСА_2, зобов'язати СГІРФО Дзержинського РВ ГУМВСУ в Харківській області зареєструвати ОСОБА_1 за адресою його постійного мешкання: у кімнаті (17,2 кв.м.) у комунальній квартирі АДРЕСА_2.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 посилався на те, що у 1986 році, внаслідок пожежі, він втратив житло АДРЕСА_3, і йому була надана Дзержинським РВК кімната у комунальній квартирі АДРЕСА_2, в якій він з 1987 року мешкав разом з батьком - ОСОБА_2

В судовому засіданні представник виконкому Дзержинської районної в м. Харкові ради, свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі на тих підставах, які зазначено в позовній заві. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити, як в необґрунтованому.

Представник відповідача ОСОБА_1, проти позову виконкому Дзержинської районної в м. Харкові ради заперечував, просив відмовити в його задоволенні, зустрічний позов підтримав у повному обсязі на тих підставах, які зазначено в позовній заяві та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача за зустрічним позовом, Харківської міської ради, позов виконкому Дзержинської районної в м. Харкові ради підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі, проти зустрічного позову ОСОБА_1 заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Представники третіх осіб - КП „Жилкомсервіс та СГІРФО Дзержинського РВ ГУ МВСУ в Харківській області у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а в задоволенні первісного позову виконкому Дзержинської районної в м. Харкові ради належить відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. ОСОБА_1 мешкав разом зі своїм батьком за адресою м. Харків, пров. Ботанічний, 3, однак після пожежі, яка сталася у 1986 р. їм було надано у користування кімнату площею 17,2 кв.м. у комунальній квартирі АДРЕСА_2. Де він після смерті батька мешкає сам до теперішнього часу.

ОСОБА_1 регулярно сплачує комунальні платежі за користування наданою житловою площею, ним було укладено договір найму на спірну кімнату. Реєстрація ОСОБА_1 збереглась за попереднім місцем його проживання де він не мешкає після пожежі. Він перебуває на квартирному обліку з 1983 р., як особа, яка мешкає у ветхому будинку, непридатному для проживання, включений до списку на першочергове поліпшення житлових умов. Житло на забез0печення цієї категорії осіб житло не виділялось з 1995 р.

На підтвердження правомірності проживання в спірній кімнаті ОСОБА_1 відповідач і його представник надали суду копію договору найма жилого приміщення, укладеного у 2001 р. між начальником ЖЄУ-26 і ОСОБА_1 у відповідності з яким ОСОБА_1 є наймачем спірної кімнати.

На підтвердження виконання умов зазначеного договору суду надано копії квитанцій про сплату відповідачем комунальних платежів, які. свідчать про те, що ОСОБА_1 сплачував, а комунальні служби приймали відповідні платежі.

Доводи представника ОСОБА_1 про те, що його довіритель вселився у спірну кімнату після пожежі, яка сталася за адресою його реєстрації м . Харків, пров. Рогатинський, 3 підтверджуються довідкою комунального підприємства «Харківське бюро технічної інвентаризації»згідно якої обслідуванням, проведеним 06.07.2010 р. за адресою пров. Ботанічний, 3, встановлено, що на земельній ділянці знаходиться житловий будинок літ. „А-1", зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3. Вивченням архівних матеріалів встановлено: станом на 28.10.1959 р. домоволодіння по пров. Ботанічному, 3 складалося з двох житлових будинків: літ. „А-1" та літ. „В-1"; станом на 07.08.1997 р. виявлено, що будинок літ. „В-1"та частина надвірних будівель - згоріли. Згідно матеріалів архіву БТІ квартира №6 знаходилась у будинку літер «А-1» . Також ці доводи підтверджуються довідкою №2002 від 18.12.08р. виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради про те, що ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку в виконавчому комітеті Дзержинської районної в м. Харкові ради складом сім'ї 1 чоловік (він) за загальною чергою з 13.06.83 р. та в списках першочерговиків, як мешканець ветхого будинку з 13.06.83 р.

Доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 займає спірну кімнату без належних підстав нічим не підтверджуються і навпаки спростовуються наданою позивачем копією договору найму спірного жилого приміщення. У відповідності зі ст.. 61 ЖК України Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Представником позивача не надано суду жодних доказів того, що укладений з відповідачем договір найму спірного житлового приміщення кимось оспорений, визнаний недійсним, розірваний чи втратив чинність.

Відсутність у відповідача ордеру на жиле приміщення сама по собі не є підставою для його виселення. У відповідності з п. 72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень при вселенні громадянина у надане житлове приміщення, ордер здається до житлово- експлуатаційної організації. Окрім того, у відповідності з п. 54 зазначених правил вселення в жилі приміщення можу здійснюватись з метою тимчасового поліпшення житлових умов до зі збереженням відповідно права перебування на обліку та в списках першочерговиків чи в списку позачерговиків.

Тому відсутність у відповідача документів на підставі яких він вселився у спірне жиле приміщення не можу бути безспірною підставою для його виселення з кімнати. При цьому слід враховувати, що станом на 1986 р. відповідач був неповнолітнім і зі слів представника відповідача, всіми питаннями переселення зі згорілої квартири займався його батько, який на теперішній час помер.

Представник позивача не надала суду ніяких доказів того, що відповідачу і його батькові не видавася ордер на спірну кімнату, чи не приймалось рішення про тимчасове поліпшення їх житлових умов.

Факт реєстрації позивача не за місцем проживання не свідчить про відсутність у нього права на проживання в спірній кімнаті, оскільки реєстрація місця проживання особи це адміністративний акт, який не свідчить сама по собі про наявність чи відсутність у особи права користування житловим приміщенням.

Виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку, що позивачем не надано достатніх доказів про незаконність проживання ОСОБА_1 в займаній кімнаті, тому суд вважає обґрунтованим позовні вимоги останнього і задовольняє їх в повному обсязі.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.41 Конституції України, ст.ст. 61, 63 ЖК України, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовної заяви Виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради до ОСОБА_1, 3-тя особа: КП „Жилкомсервіс, про виселення - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право користування кімнатою площею 17,2 кв.м. у комунальній квартирі АДРЕСА_2.

Зобов'язати СГІРФО Дзержинського РВ ГУМВСУ в Харківській області зареєструвати ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4, кімнаті площею 17,2 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Головуючий: