Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська
Справа № 2- 4894/2010р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

17 березня 2010р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі Омарбековій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

13.07.2009р. позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 13.10.2009р. сторонам за клопотанням відповідачки було надано термін для примирення 6 місяців ( а.с. № 31).

Ухвалою суду, постановленою під час судового засідання 17.03.2010р. у звязку із клопотанням позивача було скорочено термін для примирення подружжя до 5-ти місяців (на підставі довідки пологового будинку про термін вагітності цивільної дружини позивача ОСОБА_3 - а.с. № 43, 46).

Позивач у позовній заяві та в судовому засіданні 17.03.2010р. в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 31.03.1989р. у відділі РАГС виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська. Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх синів ОСОБА_4, 13.10.1989р. народження та ОСОБА_5, 15.06.1991р. народження. З липня 2006р. сторони проживають окремо, коли позивач переїхав жити до іншої жінки ОСОБА_3 в м. Запоріжжя, але шлюбні відносини між сторонами були остаточно припинено в липні 2008р. Причиною припинення шлюбних відносин стала неможливість сторін правильно вести спільне господарство. Крім того, наявність у позивача іншої жінки, яка на даний час знаходиться на 25 тижні вагітності унеможливлює подальше спільно проживання подружжя. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Протягом часу, який був наданий для примирення, сторони не відновили подружні стосунки. Просив шлюб розірвати та винести рішення в судовому засіданні .

Відповідачка та її представник - ОСОБА_6 (який діє на підставі довіреності від 10.10.2009р. - а.с. № 28) в судовому засіданні 17.03.2010р. не заперечували проти того, що з липня 2008р. сторони остаточно припинили шлюбні стосунки. Відповідачка вважала, що відновлення подружніх стосунків з відповідачем можливе, проте не спростовувала те, що протягом наданого строку на примирення відновлення подружніх стосунків так і не відбулось. Крім того, відповідачка та її представник вважали, що на даний час шлюб між сторонами не можливо розірвати, оскільки є ще невирішені питання майнового характеру.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через неможливість спільного проживання, розбіжності та неможливість ведення господарства, через що виникали конфлікти. Сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин з липня 2008р., коли позивач забрав всі свої речи та остаточно припинив жити із дружиною та синами. З липня 2006р. позивач знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка на даний час знаходиться на 25 тижні вагітності.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Заперечення відповідачки та її представника з приводу незгоди з позовними вимогами, суд оцінює їх критично, оскільки наявність будь-яких невирішених майнових спорів не є перешкодою для розірвання шлюбу з огляду на те, що ці вимоги не повязані між собою та їх спільних розгляд не є доцільним. До того ж, з огляду на те, що позивач від позову не відмовився, суд робить висновок про те, що протягом наданого сторонам строку на примирення (на 17.03.2010р. це 5 місяців) відповідачкою не було зроблено будь-яких дій щодо збереження родини.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені більше півтора роки тому і з цього часу більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка не заперечувала проти того, що сторони дійсно вже не підтримують подружніх стосунків, термін для примирення результатів не приніс, позивач знаходиться у цивільному шлюбі із жінкою, де вони очікують народження дитини, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 8, 10, 60, 61, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 31.03.1989р. відділом РАГС виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, під актовим записом № 427 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які не мають неповнолітніх дітей - розірвати.

Стягнути при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС на користь держави з ОСОБА_1 17грн., звільнивши ОСОБА_2 від несення судових витрат.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя :

ОСОБА_7