Перемишлянський районний суд Львівської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2010 року Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського М.О.

при секретарі Макар Г.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,-

в с т а н о в и в :

10.07.2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з нього 3000,00 грн. моральної шкоди, завданої злочином, та 400,00 грн. витрат на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2008р. відповідач, знаходячись в квартирі та перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, в присутності неповнолітніх дітей спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців, подряпини та перелому кісток носа. З цього приводу вона зверталася в суд в порядку приватного звинувачення про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України. Але постановою суду від 14.04.2009р. відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 на підставі акту амністії. Закриття справи з цих підстав не є реабілітуючою обставиною, тому вона звертається в суд в порядку цивільного судочинства. Спричинена моральна шкода полягає в її тривалих фізичних і психічних стражданнях, стражданнях її неповнолітніх дітей, в присутності яких відповідач наніс їй удар головою, та в адрес яких висказував погрози.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та дала пояснення, аналогічні мотивам позовної заяви. Додатково пояснила, що раніше перебувала у шлюбі з відповідачем, з яким розлучилася у 2008 році. З 2004р. і по даний час вона проживає з дітьми окремо, а відповідач має іншу сім»ю. 30.09.2008р. відповідач спочатку сварився до дітей та погрожував викинути їх з квартири, замахувався на них кулаками. А коли вона заступилась за дітей, ОСОБА_3 вдарив її своєю головою в обличчя. Від удару у неї з носа потекла кров, і від побаченого діти злякалися ще більше. Після того ОСОБА_3 відразу втік з квартири, а вона покликала на допомогу свою сусідку ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_3 заявлений позов не визнав, подав письмові заперечення. В судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги безпідставні, так як 30.09.2008р. він не виявляв агресії по відношенню до дітей, не погрожував їм, не бив позивачку, а відтак вважає, що не спричинив позивачці моральної шкоди. Квартира, в якій проживає позивачка з їх спільними дітьми, належить йому на праві власності, в яку він в той вечір заходив з ціллю подивитися в якому стані утримується квартира.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що проживає в одному будинку з позивачкою, і 30.09.2008р. між 20 та 21 год. до неї в квартиру прибігала старша донька позивачки, яка була в істеричному стані та повідомила, що до них приходив їх тато відповідач, який був в нетверезому стані, та який вдарив маму, яка «лежить в крові». Вона відразу ж побігла в квартиру позивачки та побачила там краплі крові на підлозі з коридору в кімнату. Позивачка ОСОБА_1 була схвильована, у неї з носа текла кров, та розповіла їй, що приходив колишній чоловік, який вдарив її в присутності дітей. Вона бачила, що діти були дуже схвильовані, в істериці та плакали, боялися, що тато ще прийде і буде бити маму. На той час відповідача в квартирі уже не було.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка дільничий міліціонер ОСОБА_6 показав, що знає позивача та відповідача як жителів мікрорайону, який він обслуговує. В кінці вересня 2008р. до нього зверталася позивач зі скаргою на свого колишнього чоловіка ОСОБА_3 та розповіла, що вечором до неї на квартиру приходив в нетверезому стані ОСОБА_3, який під час сварки вдарив її головою в ніс. При тому він бачив, що у позивачки був під оком синець. А коли він відбирав пояснення у ОСОБА_3, той зізнався, що дійсно вдарив позивачку.

Заслухавши пояснення сторін та покази свідків , дослідивши надані докази та з»ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 30.09.2008р. перебуваючи у вечірній час в квартирі №15 по вул.Ковча-7 у м.Перемишляни, безпричинно кричав на своїх неповнолітніх дітей, погрожував їм, а потім наніс ОСОБА_1 удар своєю головою в ділянку носа останньої, спричинивши ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження.

Даний факт, крім наданих в судовому засіданні пояснень позивачки та показів свідків, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме:

2.

- постановою Перемишлянського районного суду від 14.04.2009р. про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 по факту заподіяння тілесних ушкоджень (а.с. 51);

- матеріалами №593 про відмову в порушенні кримінальної справи по заяві ОСОБА_1, і зокрема поясненнями неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 30.09.2008р. її батько ОСОБА_3 знаходячись в квартирі, кричав на неї і намагався її вдарити, а коли мати ОСОБА_1 заступилася, батько вдарив маму в голову та втік з квартири( а.с.58-63);

- актом судово-медичного дослідження №128 від 01.10.2008р., згідно якого у ОСОБА_1 виявлені три синці та одну садно-подряпину на обличчі та перелом кісток носа із зміщенням, які могли утворитися від удару головою 30.09.2008р. та відносяться до легкого тілесного пошкодження з короткочасним розладом здоров»я ( а.с.3 5 ).

Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода , завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995р. №4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та яким доказами це підтверджується. В судовому засіданні позивачка навела міркування, з яких вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди. Зокрема те, що внаслідок протиправних дій відповідача, вона перенесла фізичний біль, а також що вона та двоє її неповнолітніх дітей перенесли тривалі психічні страждання, страх та нервові потрясіння

З врахуванням характеру протиправних дій відповідача та їх наслідків, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування спричиненої моральної шкоди слід задовольнити частково, в розмірі 2000,00 грн., виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості. Дані кошти слід стягнути з відповідача у відповідності зі ст. 1168 ЦК України, якою передбачено, що моральна шкода, завдана ушкодженням здоров»я, може бути відшкодована одноразово.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 400,00 грн. витрат на правову допомогу. В підтвердження даної вимоги надала квитанцію від 26.02.2009р. на суму 400,00 грн., яка видана на її ім.»я колегією адвокатів по кримінальній справі, без зазначення по якій саме справі. Ст.84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Але позивачкою не надано доказів, що дані витрати понесені нею саме у зв»язку з наданням правової допомоги по факту спричинених їй відповідачем тілесних ушкоджень. Також, під час розгляду даної цивільної справи, в судовому засіданні не приймав участь адвокат чи інший фахівець в галузі права на стороні позивача. Тому позов в частині відшкодування витрат на правову допомогу, не підлягає до задоволення.

Пунктом 3 ч.3 ст.81 ЦПК України передбачено, що не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичної особи. А ст.88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. З врахуванням зазначеного, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 15,00 грн. витрат інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст.1167,1168 ЦК України, ст.ст.8,10,57,60, 81,84,88,209, 212 - 215, 218, 292, 294 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000,00

( дві тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 15,00 грн. втрат з інформаційно-технічного забезпечення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Кіпчарський М.О.