Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

І МЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого - судді Малахової Н.М.

суддів: Микитюк О.Ю.

ОСОБА_1

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відкритого акціонерного товариства по газифікації „Житомиргаз" про захист прав споживачів,

встановила:

У лютому 2008 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Посилалася на те, що 15.02.2008 року відповідачем було припинено постачання газу до належного їй будинку по вул. Маршала Рибалка, 40 в м. Житомирі, хоча нею належно виконувалися укладені між сторонами договори. Вказувала, що дії відповідача суперечать Положенню про порядок пооб'єктного припинення газопостачання споживачам, крім населення, які здійснюють плату за спожитий природний газ", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.1998 року № 506. Тому просила відновити газопостачання до будинку, зобов'язати відповідача ліквідувати подвійний облік спожитого нею газу, як фізичною особою та приватним підприємцем ОСОБА_4, зробити перерахунки спожитого газу за 2005-2007 роки та заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії щодо припинення газопостачання.

У процесі розгляду справи позивачка неодноразово змінювала свої позовні вимоги. Після відкриття провадження у справі відповідач відновив газопостачання до будинку по вул. Маршала Рибалка, 40 в м. Житомирі. Тому остаточно позивачка просила суд визнати укладені між сторонами договори на газопостачання дійсними, зобов'язати відповідача і надалі виконувати їх умови, ліквідувати подвійний облік споживання газу, здійснити перерахунок обліку спожитого газу та відкрити закриті розрахункові рахунки.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2010 року у задоволені позову відмовлено за безпідставністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 42,50 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 07.12.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договори № 1810 та № 1811 про надання послуг з газопостачання. Згідно п.п.1.3 укладених договорів об'єктом надання послуг є приватний будинок та його опалювальна площа 300 кв.м.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачкою не надано доказів щодо знаходження в м. Житомирі по вул. Рибалка, 40 належного їй житлового будинку, який є об'єктом газопостачання згідно договорів № 1810 та № 1811 від 07.12.2005 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником майнового комплексу, який складається з виробничої будівлі та пропускного пункту за адресою: м. Житомир, вул. Маршала Рибалки, 40 згідно договору купівлі - продажу від 10.06.2002 року. За довідкою КП „ Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації"" - житлові будівлі за вказаною, адресою не зареєстровані і вказане не заперечував у судовому засіданні представник позивачки .

Доводи апеляційної скарги не впливають на обґрунтованість висновків суду щодо безпідставності позовних вимог.

Зокрема, згідно п.13 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають до задоволення.

Згідно п. 10 умов укладеного між сторонами договору, він укладається терміном на 1 рік, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну однією із сторін не буде заявлено про відмову від цього договору або його перегляд. Договір за погодженням сторін може бути розірваний достроково. Тому, враховуючи ці умови договорів, вимоги щодо зобов'язання відповідача і надалі виконувати умови договорів на газопостачання № 1810 та № 1811 від 07.12.2005 року є також безпідставними.

Згідно п.8.1 вище вказаних договорів для оформлення договору або змін до нього Споживач на вимогу Виконавця повинен серед інших документів, надати документ, що підтверджує право власності, користування на житлове приміщення. Вказаний документ у позивачки відсутній, оскільки вона згідно договору купівлі-продажу є власником майнового комплексу, до складу якого житлові приміщення не входять.

Згідно заяви позивачки від 02.03. 2007 року (а.с.136) кошти в сумі 2603, 80 грн. з особових рахунків по населенню, які були відкриті на підставі укладених договорів були переведені на особовий рахунок по промисловості, відкритий на ОСОБА_4, з яким, як приватним підприємцем, 02.01.2007 року був укладений договір купівлі-продажу природного газу. Рішенням Вищого господарського Суду України від 12.03.2009 року залишено без зміни постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 18.11.2008 року, якою було відмовлено у задоволені позову про визнання недійсними договорів, технічних угод, укладених між відповідачем та суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_4, предметом яких була купівля-продаж, транспортування, постачання природного газу, надання послуг з технічного обслуговування при його транспортуванні газорозподільними мережами.

З огляду на викладене, безпідставними є і вимоги щодо відкриття особових рахунків за адресою: м. Житомир вул. Маршала Рибалки, 40, як на жилий будинок.

Проте, позивачка не позбавлена можливості вносити плату за надані послуги з газопостачання на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання (розподільний рахунок), які зазначені в п.4.1 договорів №1810 та № 1811, оскільки відповідач надає їй послуги по газопостачанню згідно цих договорів, вони на цей час не оспорені та не є розірвані.

Суд обґрунтовано також відмовив у задоволені інших вимоги позивачки щодо ліквідації подвійного обліку спожитого газу та здійснення перерахунків його обсягів, оскільки з пояснень представників сторін у суді встановив, що ці вимоги позивачки були добровільно виконані відповідачем до її звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 -315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 лютого 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення із цього часу може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.