Справа №2-3748/10 23.11.2010 23.11.2010 23.11.2010
Провадження №22ц-8476/10
Справа № 8476/10 Головуючий по 1 інстанції Тихонова Н.С.
Категорія 24 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Довжук Т.С., Самчишиної Н.В.,

при секретарі Меріковій Д.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27 вересня 2010 року

за позовом

відкритого акціонерного товариства «Миколаївської теплоелектроцентраль» (далі ВАТ "Миколаївської теплоелектроцентраль") до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

про стягнення заборгованості по оплаті за теплову енергію,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2008 р. ВАТ "Миколаївської теплоелектроцентраль" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг за постачання теплової енергії.

Позивач зазначав, що за укладеним з ОСОБА_4 договору про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання від 1 листопада 2005 р. він зобовязався надавати теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання споживачу та членам її сімї у квартиру АДРЕСА_1, а відповідач своєчасно оплачувати надане тепло й гарячу воду.

Позивач надавав послуги з постачання теплової енергії в квартиру відповідачів в опалювальних сезонах 2007 - 2008 р.р.

Проте, оплату послуг відповідачі своєчасно не проводили. Борг за отриману теплову енергію станом на 01 жовтня 2008 р. становить 1 177 грн.

В подальшому позивач неодноразово збільшував розмір позовних вимог і остаточно просив, посилаючись на солідарну відповідальність відповідачів та те, що ним зроблений перерахунок заборгованості відповідно до встановлених даних щодо зменшення загальної опалюваної площі квартири відповідачів до 36,24 кв.м., стягнути з них в солідарному порядку заборгованість за період з 01 листопада 2006 р. по 01 червня 2010 р. в розмірі 3 566 грн. 02 коп.

Відповідачі ОСОБА_5 і ОСОБА_3 позов визнали частково, посилаючись на менший розмір заборгованості.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27 вересня 2010 р. позов задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь позивача 3 566 грн. 02 коп. боргу, та по 7 грн. 50 коп. з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та на користь держави з кожного судовий збір в розмірі 12 грн. 75 коп.

ОСОБА_3 подав на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, зменшивши розмір відшкодування до 3 110 грн. 22 коп.

В обґрунтування скарги, посилається на те, що рішення постановлено судом без врахування тарифів у відповідності до фактичних затрат енергопостачальної організації на виробництво теплової енергії та недотримання позивачем температурного режиму.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач посилається на її необґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Задовольняючи позов місцевий суд виходив з того, що відповідачі як споживачі теплової енергії, отримували послуги з постачання теплової енергії, які надає позивач, проте своєчасно не проводили за них оплату за період з 1 листопада 2006 р. по 1 червня 2010 року, внаслідок чого заборгували 3 566 грн. 02 коп.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з такими обставинами та правовідносинами, висновки суду І інстанції щодо них і результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачі мешкають в квартирі АДРЕСА_1, опалювана площа складає 36, 24 кв.м. (а.с.105).

Відповідно до нарядів на підключення, даний будинок отримує теплоносій від ВАТ "Миколаївської теплоелектроцентраль" (а.с. 17, 102-103).

Між основним квартиронаймачем ОСОБА_4 та позивачем укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, згідно умов якого споживач повинен своєчасно в строк до 10 числа місяця наступного за розрахунковим оплачувати отримані послуги за теплову енергію (а.с.4).

Згідно перерахунку, наданим позивачем з урахуванням опалюваної площі 36, 24 кв.м. і фактично наданих послуг з постачання теплової енергії, за період з 1 листопада 2006 р. по 1 червня 2010 року заборгованість відповідачів за спожиту теплову енергію відповідно до діючих на час виникнення боргу тарифам становить 3 566 грн. 02 коп. (а.с.112).

Іншого ОСОБА_3 належними і допустимими доказами не довів, хоча відповідно до ст. 60 ЦПК України, то є його обовязком.

За таких обставин враховуючи вимоги ст.ст. 64,67-68 ЖК України, ст. ст. 610,611 ЦК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути в солідарному порядку 3 566 грн. 02 коп. заборгованості.

Що стосується посилань ОСОБА_3 на неналежну якість наданих послуг з теплопостачання, то вони не можуть бути прийняті до уваги.

Згідно п. п. 41, 42 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 р. № 1497, у разі порушення виконавцем умов договору споживач викликає представника виконавця для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються терміни, види, показники порушень тощо.

Акт складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору термін або відмови від підписання акта він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як три споживачі, що проживають у будинку, або виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення.

Акт-претензія споживача подається виконавцю, який у п'ятиденний термін вирішує питання про перерахунок розміру платежів або видає споживачеві обґрунтовану відмову в задоволенні його претензій.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі викликали представника позивача для складання такого акту. В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_3 визнав, що представника товариства з цією метою вони не викликали.

Стосовно тверджень про допущену помилку при перерахунку заборгованості залежно від загальної опалюваної площі квартири, то воно не може братись до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що з урахуванням опалюваної площі квартири відповідачів виходячи з розміру 36, 24 кв. м. зроблено перерахунок заборгованості і у звязку з цим остаточно уточнені позовні вимоги позивачем.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом 20 днів може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді