Справа № Справа № 2-186/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2010

03 листопада 2010 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Герасименко М.І. при секретарі Тараненко Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків справу за заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання неправомірним користування приватною квартирою та про примусове виселення з квартири , -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка просить суд визнати, що відповідач неправомірно користується квартирою 75 по вул. Леніна 7 а в м. Зіньків і просить виселити його з даної квартири без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що 27 вересня 1992 року вона уклала шлюб з відповідачем, а 26 грудня 2008 року шлюб між ними розірвано. Після укладення шлюбу вони разом проживали в квартирі, яка перебуває в житловому кооперативі «Зоря» і розташовано в м. Зіньків, вул. Леніна 7 а, кв. 75. Дана квартира збудована за її рахунок, починаючи з 26 січня 1988 року, коли вона вступила до кооперативу. Починаючи з 26 січня 1988 року і по 6 вересня 1993 року грошові внески проводились нею і крім того свідоцтво про право особистої власності на дану квартиру видано на неї. Відповідач членом кооперативу не перебував, грошових внесків не сплачував, в зв»язку з чим в нього відсутній пай. Крім того рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 31 грудня 2009 року під час поділу спільного майна між нею і відповідачем право власності на дану квартиру визнано лише за нею. Договір найму на дану квартиру вона з відповідачем не укладала. Після розірвання шлюбу з відповідачем вона з двома синами вимушена жити в іншому населеному пункті, а відповідач на її неодноразові вимоги виселитись з даної квартири не реагує, як не прореагував на її письмове попередження, подане відповідачеві більше 3 місяців тому. Тому вона, як потребуюча житла, яке документально має, але фактично не може ним скористатись і настоює на своїх позовних вимогах.

Відповідач позовні вимоги не визнав і пояснив, що рішення Зіньківського районного суду від 31 грудня 2009 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 а в м. Зіньків, визнано лише за позивачкою, яка після розірвання шлюбу з ним не проживає. Він же проживає в даній квартирі. Позивачка має двох синів, неодноразово вимагала звільнити цю квартиру. Після пред»явлення позову про його виселення він отримав більше 3 місяців тому назад письмове попередження, від позивачки, щоб він звільнив спірну квартиру, але йому нікуди іти жити і він не підшукав собі іншого житла, тому і не визнає позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Рішенням Зіньківського районного суду від 31 грудня 2009 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 а в м. Зіньків визнано лише за позивачкою і дане рішення не змінено і не скасовано. Позивачка, яка має двох дітей, проти чого не заперечує і відповідач в даній квартирі не проживає і потребує житлової площі. Відповідач, який проживає в даній квартирі, попереджений про можливе виселення, але добровільно не прийняв мір про виселення з квартири.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач підлягає виселенню з спірної квартири без надання іншого житлового приміщення.

Керуючись ст. ст. 10,60,212 ЦПК України, ст.. ст.. 156, 168, 169 ЖК України, -

ВИРІШИВ :

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2 а в м. Зіньків, Полтавської області, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 без надання іншого житлового приміщення.

На рішення може бути подано апеляційне оскарження на протязі 10 днів.

СуддяОСОБА_3