Справа №2-308/10 26.08.2010 26.08.2010 26.08.2010
Провадження №22ц-4521/10
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№22ц- 4521/10 Категорія 57
Суддя першої інстанції - Разумовська О.Г.
Суддя-доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
РІШЕННЯ Іменем України

26 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О., суддів - Буренкової К.О., Довжук Т.С.,

за участі позивачки та представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_3 та

Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради

на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської (далі - Управління), в якому зазначала, що відповідно до положень Закону України від 18 січня 2001 року № 2240-Ш «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» ( далі -Закон №2240-111) вона, яка мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та застрахована особа в системі загальнообов'язкового державного страхування, має право на щомісячну допомогу nd догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Посилаючись на те, що в період з серпня 2007 року по грудень 2008 року вона отримувала цю допомогу в розмірі меншому, ніж передбачено згаданим Законом, і відповідач відмовився перерахувати розмір допомоги, ОСОБА_3 просила визнати таку відмову незаконною та стягнути з відповідача 8261 грн. заборгованості за період з серпня 2007 року по грудень 2008 року та судові витрати.

Крім цього, позивачка зазначала і про порушення відповідачем ОСОБА_5 №2240-111 при нарахуванні та виплаті їй одноразової допомоги при народженні дитини, в зв'язку з чим просила визнати такі дії відповідача неправомірними та стягнути на її користь 1963 грн. заборгованості.

Ухвалою Заводського районного суду проведена заміна відповідача на належного відповідача - Департамент праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської(далі - Департамент).

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2010 року позовні вимоги задоволено частково.

Постановлено: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_3 в перерахунку допомоги по догляду за дитиною; стягнути на користь позивачки з Департаменту 1652 грн. заборгованості по сплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з серпня 2007 р. по грудень 2007 р.

В іншій частині позову відмовлено.

Сторони не погодились з рішенням суду в різних частинах і його оскаржили.

ОСОБА_3 не погодилася з рішенням суду в частині відмови у позові та просила рішення суду в цій частині скасувати, задовольнивши її вимоги в повному обсязі. Позивачка посилалася на порушення судом норм матеріального права, зокрема положень Закону №2240-111.

В апеляційній скарзі Департамент просив скасувати рішення в частині задоволеного позову та відмовити у позові, посилаючись на невідповідність цих висновків вимогам бюджетного законодавства.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід відхилити, а апеляційну скаргу Департаменту - задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і особою, застрахованою в системі загальнообов'язкового державного страхування, в зв'язку з чим набула право на отримання допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно положень Закону №2240-111 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

Розмір допомоги при народженні дитини у 2007 ріці визначено абзацом 2 частини 2 статті 56 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-У «Про державний бюджет на 2007 рік» (далі - Закон №489-У), яка складала 8500 грн. та здійснювалась одноразово при народженні - в сумі 3400 , а решта - протягом 12 місяців рівними частками.

Водночас, Законом №489-У зупинено дію статті 12 Закону №2811-XII, яка встановлювала інший розмір допомоги при народженні - 22,6 розмірів прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини,

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп визнано неконституційним зупинення на 2007 рік норм Закону України «про державну допомогу сім'ям з дітьми від 21 листопада 1992 р. №2811-XII (далі - Закон №2811-ХП), у тому числі і статті 12 Закону №2811-XII, лише в частині встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Абзац 2 частини 2 статті 56 Закону №489-У, яким визначено розмір допомоги при народженні дитини, неконституційним не визнано.

Отже, правовідносини щодо виплати матерям допомоги при народженні у 2007 році регулювались абзацами 1,2 частини 2 статті 56 Закону №489-У, якою встановлено розмір допомоги - 8500 грн.

Отримання допомоги при народженні у такому розмірі позивач не заперечує (а.с.5,16).

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для визнання протиправними дій Управління щодо нарахування та виплати позивачці допомоги при народженні дитини.

Статтею 43 Закону №2240-111 встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 7 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», дію статті 43 Закону України №2240-111 на 2007 рік було зупинено. А абзацом 3 частини 2 статті 56 цього закону встановлено інший розмір допомоги по догляду за дитиною, який у 2007 році для застрахованих осіб не мав бути меншим, ніж 23 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Проте, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року пункт 7 статті 71 та абзац третій частини 2 статті 56 Закону України «Про Державний

бюджет України на 2007 рік» було визнано такими, що не відповідають Конституції ч України (є неконституційними).

Отже, спірні відносини з 1 січня по 9 липня 2007 року регулюються відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону "Про державний бюджет України на 2007 рік", а з 9 липня по 31 грудня 2007 року - відповідно до статті 43 Закону № 2240-Ш.

Проте протягом всього 2007 року Управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району нараховувало та виплачувало позивачці допомогу по догляду за дитиною з урахуванням положень пункту 7 статті 71 та абзацу третього частини 2 статті 56 Закону «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії Управління по нарахуванню та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі меншому за розмір прожиткового мінімуму з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року є протиправними та зобов'язав відповідача перерахувати та виплатити позивачці різницю за цей період.

Але, визначаючи норму права, за якою розглянуто спір, суд помилково послався на статтю 15 Закону України від 21 листопада 1992 року №2811-XII, яка регулювала правовідносини по надання допомоги особам, не застрахованим у системі загальнообов'язкового державного страхування.

Отже, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Доводи позивачки про те, що суд незаконно відмовив їй в частині позову про визнання неправомірними дій відповідача щодо призначення і перерахунку допомоги по догляду за дитиною за період з 1 січня 2008 р. по 31 грудня 2008 року, колегія суддів теж вважає необгрунтованими.

Законом України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ( пункт 23 розділу П) прийнято нову редакцію статті 15 Закону №2811-ХП.

У відповідності до цієї норми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Також, із Закону №2811-XII були виключені норми, за якими право на отримання допомоги за цим законом мали лише особи - незастраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Ці зміни не конституційними не визнано.

Водночас, пунктом 25 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було виключено статтю 43 Закону №2240, яка встановлювала інший розмір допомоги за дитиною до досягнення нею трирічного віку для осіб - застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 25 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до Закону №2240-111 були визнані неконституційними.

Таким чином, в період з 1 січня по 22 травня 2008 року розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку для осіб, застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулювався статтею 15 Закону № 28 И-XII, а з 22 травня 2008 року спірні правовідносини регулювалися також і статтею 43 Закону № 2240-ПІ.

Вирішальним у подоланні колізії законів, що мають однакову юридичну силу та по різному встановлюють розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, є питання пріоритету законів.

За наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, пріоритет має той закон, який прийнято пізніше ( рішення Конституційного Суду України від 3 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституції України).

Нову редакцію статті 15 Закону № 2811-XII прийнято 28 грудня 2007 року. Стаття 43 Закону № 2240-ИІ діяла у часі раніше, а, крім того, обов'язок визначати розмір та сплачувати допомогу покладала не на органи соціального захисту населення, а на Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Отже, пріоритетним у застосуванні до спірних правовідносин у 2008 році є стаття 15 Закон №2811 -XII в редакції від 28 грудня 2007 року .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що, виплачуючи позивачці у 2008 році допомогу по догляду за дитиною за статтею 15 Закону №2811-XII, відповідач діяв відповідно до закону та в межах своїх повноважень.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги Департаменту щодо відсутності бюджетних коштів для повної реалізації програми на повну виплату допомоги по догляду за дитиною, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Проблеми надання бюджетних коштів Департаменту для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і тому судом не розглядалися.

Разом з тим, за правилами адміністративного провадження можливо лише визнати дії суб'єктів владних повноважень незаконними та покласти обов'язок відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону за відповідний рік. Тому суд не є уповноваженим органом проводити розрахунок суми заборгованості.

За наведеного постанову суду в цій частині слід змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції: визнати неправомірними дії Департаменту та зобов'язати його провести перерахунок призначеної позивачці державної допомоги по догляду за дочкою ОСОБА_4 до досягнення нею трирічного віку з дня призначення допомоги і по 31 грудня 2007 року відповідно до статті 43 Закону України від 18 січня 2001 року № 2240-Ш «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 308, 309, 316 ЦПК України, колегія судців,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2010 року в частині стягнення на користь ОСОБА_3 1652 грн. допомоги по догляду за дитиною за період з серпня і по 31 грудня 2007 року змінити та викласти в такій редакції.

Зобов'язати Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради перерахувати та виплатити ОСОБА_3 щомісячну допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з дня

призначення цієї допомоги і по 31 грудня 2007 року відповідно до статті 43 Закону України від 18 січня 2001 року № 2240-Ш «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.