Справа №22ц-2236/2010р. Головуючий у 1 інстанції: Дубель Р.М.
Категорія: 57 Доповідач в апел.інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Петрички П.Ф.,

суддів: Курій Н.М., Цяцяка Р.П.,

секретаря Глинського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради Львівської області на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради Львівської області про стягнення невиплаченої щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2009 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради Львівської області щодо призначення позивачу державної допомоги по догляду за дитиною за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, та зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради Львівської області провести перерахунок грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь ОСОБА_2 за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. з урахуванням сум, що отримані нею згідно ст.56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік». Також зобовязано відповідача провести ОСОБА_2 нарахування компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати щомісячної грошової допомоги.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради Львівської області покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не повно зясовано обставини, що мають значення для справи, а також не залучено в якості третіх осіб Міністерство фінансів та Міністерство праці та соціальної політики.

Апелянт просить скасувати постанову та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог законність і обґрунтованість постанови районного суду, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у запереченні на позов не покликається на застосування положень ч. 2 ст. 99 та ч. 1 ст. 100 КАС України як на підставу для відмови в позові, а в апеляційній скарзі як на підставу для скасування постанови.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебувала на обліку у відповідача як одержувач допомоги у 2007 році по догляду за дитиною віком до трьох років, однак відповідач за спірний період часу нараховував та виплачував позивачці щомісячну грошову допомогу по догляду за дітьми не в повному обсязі, передбаченому положеннями Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», тому суд підставно задовольнив позовні вимоги за спірний період.

Як беззаперечно вбачається із наявного у справі письмового заперечення на позов від 24.09.09р. (а.с.13), відповідач не заперечує факту наявної заборгованості по виплаті належної позивачці грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що утворилась за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, однак не може виплатити її через відсутність виділених для цього коштів.

Поновлення порушених прав позивачки з точки зору вимог Конституції України (ст.ст.8,19,22) не може залежати від фінансового становища відповідача та його неналежного фінансування з бюджету.

Призначення та виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, установлених законодавством, здійснюються органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання їх утримувача, які діють відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2007 року №790 «Про затвердження типових положень про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської, районної у м.Києві та м.Севастополі державної адміністрації». В цьому звязку, місцеві управління виступають належними відповідачами у справах зазначеної категорії, а тому залучення до участі в таких справах як другого відповідача чи третьої особи органів Державного казначейства чи міністерств України не вимагається.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеним та матеріалами даної адміністративної справи.

Таким чином, оскаржувана постанова районного суду прийнята з дотриманням положень КАС України, відповідає повно встановленим і належно перевіреним обставинам справи про дійсні права та обовязки сторін щодо предмета спору, вимогам чинних на час виникнення спірних правовідносин законодавчих та нормативних актів, з урахуванням прийнятого рішення Конституційного Суду України від 09.07.07р. №6-рп/2007, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись п.2 розд.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 691- VI від 18.02.10р., ст.303, ст.304-1, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради Львівської області відхилити.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :