Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа 2-221/10 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Кругового О.О., при секретарі Кривої Н.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи При вовчанська сільська рада Павлоградського району, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат ОСОБА_6 . Після смерті брата він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідач по справі, яка не доводиться родичем померлому, 01.04.09року подала аналогічну заяву до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті брата йому було відмовлено, оскільки ним не були надані правовстановлюючі документи, які утримуються відповідачем. Вважає, що він має переважне право на спадщину після смерті його брата, тому просить визнати за ним право власності на 9/10 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 4,024га, розташовану на землях При вовчанської сільської ради Павлоградського району, яка належала померлому ОСОБА_6 на підставі державного акту про право приватної власності на землю І-ДП №048891 в порядку спадкування за законом, право власності на автомобіль марки ЗАЗ 1105, державний номер НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, представник ОСОБА_2 також наполягав на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 з позовними вимогами не погодилася, зазначила, що її матір перебувала з померлим ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі. У своїх письмових заперечення зазначила, що з 1988 року проживала разом з батьками та своїми неповнолітніми дітьми у їх домі, вела загальне господарство. Однак, в судовому засіданні, на запитання суду показала, що після смерті матері, тільки останні пів року до смерті ОСОБА_6 переїхала до нього у будинок, доглядала його. До того часу проживала у квартирі АДРЕСА_2 яку продала у 2008 році. Її рідна матір ОСОБА_10 уклала шлюб з померлим ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона завжди вважала його своїм батьком, однак останній не доводиться їй батьком, та не удочеряв її. Окрім того, як пояснила в судовому засіданні, обґрунтування зазначені в її письмових запереченнях з приводу отримання нею свідоцтва про право на спадщину як спадкоємиці першої черги, є помилковим, оскільки зазначеного свідоцтва вона не отримувала. Позовні вимоги вона не визнає, оскільки позивач після отримання свідоцтва про право власності буде звертатися до неї із вимогою про виселення її та її дітей із спірного будинку.

Треті особи представник Привовчанської сільської ради Павлоградського району та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про поважні причини неявки суд не проінформували.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, зважаючи на те, що позивачу та відповідачу було роз`яснено право змінити, уточнити, доповнити заявлені вимоги та процесуальні наслідки невиконання вказаних дій; що сторонам по справі було роз`яснено положення ст. 137 ЦПК України, суд прийшов до висновку про необхідність у задоволенні позовних вимог за наступних обставин.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 доводиться рідним братом позивача. Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно у вигляді 9/10 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 4,024га, що розташована на землях При вовчанської сільської ради Павлоградського району, автомобіль марки ЗАЗ 1105, державний номер НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 .

Власником 1/ 10 частини домоволодіння АДРЕСА_1 є третя особа ОСОБА_5 який був обдарований померлим за договором дарування 29.05.08 року.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визнані у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Померлий ОСОБА_6 заповіту не залишав, про що свідчить відповідь другої Павлоградської державної контори від 02.06.09року, відповідно до якої спадкова справа була заведена лише після подачі заяв спадкоємців.

Позивач, у відповідності до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги. Відповідач не надала суду жодного доказу на підтвердження ступеня споріднення із померлим.

Доводи відповідача про те, що вона останній час та на момент смерті спадкодавця, проживає у зазначеному будинку, а тому фактично прийняла спадщину, є не обґрунтованими та не відповідає вимогам законодавства України, оскільки порядок реалізації права на спадщину, передбачений ч. З ст. 1268 ЦК України, стосується тільки спадкоємців.

Також, доводи відповідача про те, що вона довгий час проживала разом із померлим, а тому є спадкоємцем за законом є необгрунтованим та недоведеним в судовому засіданні, оскільки відповідно до заяв сусідів, на які посилається відповідач, з її пояснень, вбачається що вона проживала із померлим не більше року, а тому суд не може вважати її спадкоємцем четвертої черги.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини відмови від її прийняття.

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 , а його право на спадкування порушується відповідачем, яка утримує правовстановлюючі документи на спадкове майно, га за відсутності доказів на підтвердження правомірності успадкування відповідачем спадкового майна, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.392,1262,1268 ЦК України, ст. ст. 10, 57-61, 76, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи При вовчанська сільська рада Павлоградського району, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 9/10 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 4,024га, розташовану на землях При вовчанської сільської ради Павлоградського району, яка належала померлому ОСОБА_6 на підставі державного акту про право приватної власності на землю І-ДП №048891 в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки ЗАЗ 1105, державний номер НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК4 України.

Суддя О.О . Круговий