Миронівський районний суд Київської області
Справа № 2-460/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2010 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшук Л. О.

при секретарі Скринській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду, мотивуючи заявлені вимоги тим, що відповідач 28 липня 2009 року взяв у нього в борг 1000 доларів США, які зобовязувався повернути 29 серпня 2009 року. Позику підтвердив розпискою. До теперішнього часу борг відповідачем не повернуто, а тому просив стягнути з нього в судовому порядку 1000 доларів США, 3 % річних в розмірі 33 доларів СІНА та 20000 гривень моральної шкоди.

Під час попереднього судового засідання позивач підтримав заявлені вимоги про стягнення з відповідача на його користь 1000 доларів США боргу та 33 доларів США процентів річних, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди уточнив та просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 2000 гривень.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Не заперечує проти стягнення боргу, який надано в іноземній валюті, та відсотків річних у гривнях.

Відповідач в судове засідання не з»явився, в надісланій до суду заяві просить розглядати справу у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані ним документи і матеріали, всебічно та повно з»ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту переданим грошей.

В судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2009 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу кошти, а останній зобов'язувався повернути їх 29 серпня 2009 року.

Предметом договору були кошти в сумі 1000 доларів США, які відповідач отримав 28 липня 2009 року. Форми договору позики сторони не дотримались. Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики являється предоставлена позивачу відповідачем розписка, яка посвідчила отримання ним коштів, що відповідає частини 2 статті 1047 ЦК України (а.с. 4).

Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Днем повернення позики є 29 серпня 2009 року. У встановлений строк та до даного часу відповідачем борг не повернуто, а тому вимоги позивача про примусове стягнення позичених коштів являються обгрунтованими.

У відповідності до статті 533 ЦК України грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до встановленого Національним банком України станом на 7 липня 2010 року курсу валют 100 доларів США еквівалентні 790 гривням 72 копійкам.

Позивач передав відповідачу кошти в іноземній валюті в розмірі 1000 доларів США, а тому стягненню на користь позивача підлягають 7 900 гривень 72 копійки.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вказану норму, з відповідача за прострочення грошового зобов»язання також необхідно стягнути 3 % річних від суми позики, що становить 202, 70 гривень.

Що стосуються вимог про стягнення моральної шкоди, то вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частина друга цієї статті зазначає, що моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Частина 1 статті 1167 ЦК України встановлює відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, дана шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Встановлено, що позивач із-за неправомірних дій відповідача, які виразились у відмові повернути отримані у борг кошти, зазнав моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях. Позивач втратив спокій, почуття рівноваги та довіри до людей, став знервований. Неповернення відповідачем позичених коштів у встановлений термін погіршились відносини в сім»ї позивача, він стратив можливість своєчасно пролікуватись.

З урахуванням вказаних обставин та на підставі ст. 23 ЦК України відповідач повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду, яку суд з урахуванням характеру правопорушення, глибини та тривалості душевних страждань, а також вимог розумності та справедливості, визначає в розмірі 1500 гривень.

У відповідності до правил, встановлених ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі до суду заяви позивачем були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень, що підтверджується квитанцією від 02.06.2010року.

Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вищевказаних правил.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, статтей 23, 533, 625, 1046, 1047, 1049, 1167 ЦК України, керуючись статтями 10, 15, 60, 131, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7900 гривень 72 копійки боргу, 202 гривень 70 копійок процентів річних, 1500 гривень моральної шкоди та 120 гривень понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, всього 9723 гривні 42 копійки ( дев»ять тисяч сімсот двадцять три гривні сорок дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 81 гривню судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук