Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-1482/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2010 р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого-судді Лихосенко М.О.,

при секретарі Михайловському А.С.,

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ГРААЛЬ» м. Запоріжжя про стягнення грошових коштів, сплачених в рахунок виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу

встановив:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ТОВ «Грааль» про стягнення грошових коштів в сумі 38300 грн., сплачених нею відповідачу в рахунок виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу №10/2 від 10.07.06 р.

В позові позивачка вказала, що 10.07.06 р. між нею та відповідачем був укладений письмовий договір 10//2 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме блоку, загальною площею 38,2 кв.м., що знаходиться в гуртожитку за адресою м. Запоріжжя, вул. Руставі, 12. За вказаним договором відповідач як продавець зобов'язаний був передати їй у власність вказане житлове приміщення, а вона зобов'язана як покупець - сплатити його вартість на розрахунковий рахунок ТОВ «Грааль», в сумі 65650 грн.

В рахунок виконання вказаного договору нею було сплачено на рахунок відповідача кількома платежами 38300 грн., що підтверджується квитанціями №162075 від 21.07.06 р., ПН №15 від 1.08.06 р., ПН №41 від 7.08.06 р., №186815 від 13.10.06 р.

Факт оплати нею вищевказаної суми відповідачу в рахунок договору купівлі-продажу житлового приміщення встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-1730 від 24.04.09 р., яким їй було відмовлено в задоволенні позову про визнання дійсним договори купівлі-продажу та визнання за нею права власності на нього, у зв'язку з чим вказані обставини не підлягають доведенню.

Вказаним рішенням встановлено, що договір купівлі-продажу житлового приміщення, укладений між ними є нікчемним.

Відповідач отримав грошові кошти в сумі 38300 грн. по недійсній угоді, у зв'язку з чим все отримане в рахунок виконання підлягає поверненню.

Вона неодноразово зверталася до відповідача з питання повернення вказаних грошових коштів, отриманих по нікчемній угоді, проте ТОВ «Грааль» відмовився повернути їй вказану суму.

Відповідач безпідставно утримує у себе вказані грошові кошти.

Просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 38300 грн. сплачені нею в рахунок виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу 10/2 від 10.07.06р., як безпідставно набуте майно, а також судові витрати: судовий збір в сумі 383 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 120 грн.

Крім того, позивачка вказала, що у зв'язку з недійсністю договору купівлі-продажу №10/2 від 10.07.06 р., вона зобов'язана повернути відповідачу житлове приміщення.

Разом з тим, вважає, що до повернення грошових коштів відповідачем, має право як кредитор, притримати вказане житлове приміщення в своєму користуванні.

Просить визнати за нею право притримати житлового приміщення 39 по вул.Руставі, 12 в м. Запоріжжя, що належить відповідачу, до повернення їй грошових коштів в сумі 38300 грн.

Представник відповідач заперечує проти позову, суду пояснив, що договір купівлі-продажу №10/2 від 10.07.06 р. між позивачкою та ТОВ «Грааль» визнаний нікчемним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-1730 від 24.04.09 р., у зв'язку з чим не породжує для сторін яких-небудь прав та обов'язків.

Позивачка на підставі вказаного нікчемного договору купівлі-продажу вселилася в липні 2006 р. в житловий блок 39 гуртожитку, проживає в ньому, користується всіма комунальними послугами, у зв'язку з чим повинна проводити оплату за проживання та користування комунальними послугами за себе та членів своєї сім'ї.

За період мешкання позивачки з липня 2006 р. по березень 2010 р. вказана сума складає 10547 грн. 14 коп., згідно наданого розрахунку.

Вважає, що вказана сума грошових коштів в розмірі 38300 грн. внесена позивачкою на їх рахунок не як оплата за договором купівлі-продажу, а як оплата за проживання та комунальні послуги наперед.

Просить в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави /безпідставно набуте майно/ зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Це положення застосовується також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином, повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Судом встановлено, що 10.07.06 р. між сторонами був укладений письмовий договір №10/2 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме блоку, загальною площею 38,2 кв.м. що знаходиться в гуртожитку за адресою м. Запоріжжя, вул. Руставі, 12,який належить відповідачу.

За вказаним договором відповідач як продавець зобов'язаний був передати позивачці у власність житлове приміщення, що знаходиться за вказаною адресою, а позивачка зобов'язана як покупець - сплатити його вартість на розрахунковий рахунок ТОВ «Грааль», в сумі 65650 грн.

В рахунок виконання вказаного договору позивачкою було сплачено на рахунок відповідача 38300 грн., що підтверджується квитанціями №162075 від 21.07.06 р., ПН 15 від 1.08.06 р., ПН 41 від 7.08.06 р., 186815 від 13.10.06 р.

Факт оплати позивачкою вищезгаданої суми відповідачу в рахунок договору купівлі-продажу житлового приміщення встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-1730 від 24.04.09 р., яким їй було відмовлено в задоволенні позову про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання за нею права власності на нього.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доводяться при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж самі особи, відносно яких встановлені ці обставини.

Таким чином, факт оплати позивачкою грошових коштів ТОВ «Грааль» в сумі 38300 грн. як виконання за договором купівлі-продажу не підлягає доведенню.

Крім того, вказаним рішенням встановлено, що договір купівлі-продажу житлового приміщення, укладений між сторонами є нікчемним.

У відповідності зі ст. 216 ЦК України недійсна угода не створює юридичних наслідків, окрім тих, які пов'язані з її недійсністю.

В разі недійсності угоди, кожна із сторін зобов'язана повернути іншій стороні в натурі все, що вона отримала у виконання цієї угоди.

Відповідач отримав від позивачки грошові кошти в сумі 38300 грн. по недійсній угоді, у зв'язку з чим все отримане в рахунок виконання по цій угоді підлягає поверненню.

Доводи представника відповідача про те, що вказана сума грошових коштів перерахована позивачкою на їх рахунок як оплата за проживання та комунальні послуги наперед, спростовуються викладеними вище доказами.

Крім того, позивачкою надані рахунки, що виставляються їй відповідачем на оплату житлово-комунальних послуг за період проживання в гуртожитку, а також квитанції про їх оплату за період з січня 2008 р. по березень 2010 р.

Згідно представлених рахунків позивачці нараховано оплату за житлово-комунальні послуги за вказаний період в сумі 6878 грн. 92 коп., а оплачено- 5929 грн.

Представник відповідача вказаних обставин не спростував.

Крім того, в даний час відповідач поставив питання про виселення позивачки з вказаного житлового приміщення, у зв'язку з чим суд вважає неспроможними доводи представника про оплату житлово-комунальних послуг наперед.

Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню безпідставно набуті грошові кошти в сумі 38300 грн., як повернення виконаного по недійсній угоді.

Що стосується вимог позивача про утримання житлового приміщення до повернення відповідачем грошових коштів, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 594 ЦК України кредитор, який правомірно володіє річчю, яка підлягає передачі боржникові, у разі невиконання ним зобов'язання щодо оплати цієї речі або повернення кредиторові пов'язаних з нею витрат та інших збитків, має право утримати її у себе до виконання боржником зобов'язань.

Разом з тим, з представлених доказів видно, що позивачка володіє житловим приміщенням в гуртожитку на підставі договору купівлі-продажу, який є нікчемним, тобто неправомірно, у зв'язку з чим у неї відсутнє право утримання предмету до виконання боржником зобов'язань.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки витрати по оплаті держмита в сумі 383 грн., а також інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 216, 594, 1212 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ "Грааль", яке розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул.Руставі, буд.12 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 38300грн., сплачені в рахунок виконання зобовязань за договором купівлі-продажу №10/2 від 10.07.2006 р., укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "Грааль", а також витрати по оплаті держмита в сумі 383 грн. та інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120 грн., а всього 38803 (тридцять вісім тисяч вісімсот три) грн.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя