АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3265/09
Головуючий у 1-й інстанції Бурбак В.М.
Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Гальонкіна С.А.

Суддів : Абрамова П.С. Шабовської В.А.

При секретарі: Амеліній М.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

На рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 17 вересня 2009

року

За позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Четверта Полтавська державна нотаріальна контора, управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в Полтавській області про визнання заповіту недійсним,

Колегія суддів , заслухавши доповідь судді- доповідача Апеляційного

ВСТАНОВИЛА :

В січні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом , зазначав, що ОСОБА_4 заповідав належну йому на праві власності /4 частину квартири відповачці у справі, та при реєстрації заповіту надав паспорт громадянина ОСОБА_5.

Прохав визнати заповіт недійсним.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2009 року позов задоволений , визнано заповіт складений ОСОБА_4 27 січня 2006 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори, на користь ОСОБА_2 недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохала рішення суду скасувати , вказуючи на невідповідність висновків суду вимогам матеріального права , зокрема ст. 203, 1233, 1234, 1235 та 1236 ЦК України , щодо права заповідача розпорядитися своїм майном на свій власний розсуд, та не враховано преюдиційність судового рішення , щодо визнання за нею права власності на спірну квартиру в судовому порядку.

Колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги приходить до висновку про її задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи заповіт недійсним, місцевий суд виходив з того , що заповідач повинен був отримати згоду інших співвласників майна на розпорядження майном , та що при нотаріальному посвідченні заповіту ним було надано паспорт громадянина ОСОБА_5.

Однак вказані висновки суду зроблені з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, та спрямоване на протизаконне позбавлення громадян права власності.

З матеріалів справи вбачається , що у відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 29 березня 1995 року, виданого відділом приватизації житла Полтавського міськвиконкомуАДРЕСА_1 в м. Полтаві по вул. Г. Сталінграду. 11 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4ГІ. та ОСОБА_3

27 січня 2006 року ОСОБА_4 заповідав належну йому вищезазначену частину квартири доньці ОСОБА_2

Заповіт був належним чином нотаріально посвідчений.

15 серпня 2007 року ОСОБА_3 помер.

У відповідності до вимог ст. 1233 , 1234, 1235, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті в якому заповідач на свій власний розсуд призначає спадкоємців щодо частини чи повністю всього майна.

Приходячи до висновку про визнання заповіту недійсним вказані норми матеріального права судом враховані не були. Також судом невраховано вимоги ст. 203 ЦК України якими визначено вимоги до змісту правочину , яким є і заповіт.

Так, ніхто із сторін не оспорює того факту , що волевиявлення ОСОБА_3 було вільним та відповідало його волі.

Вимоги ст. 369 ЦК України на вказані правовідносини сторін взагалі не поширюються, оскільки мова йде про розпорядження майном на випадок смерті, а не про спільне використання майна співвласниками.

Також не є підставою для визнання заповіту недійсним той факт,що ОСОБА_3 при посвідченні заповіту надав паспорт громадянина ОСОБА_5, справжність якого не оспорена.

Також при вирішенні питання щодо визнання заповіту недійсним не має правового значення факт наявності чи ні подвійного громадянства ОСОБА_3 тим більше , що ці питання не входять до компетенції суду.

За таких обставин жодної підстави для визнання заповіту недійсним судом не в встановлено.

Рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 316 ЦПК України колегія

суддів . -

ВИ РІ Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 17 вересня 2009 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної чинності з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України в двохмісячний строк.

Судді:підписи

З оригіналом згідно