КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-3291/2010
Провадження № 2-3291/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.09.2010 року м.Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої у справі судді - Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання - Варакута Є.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа: Товарна біржа „Нерухомість - Південь,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2010 року позивач звернувся в суд до відповідачів з позовом про визнання договору міни нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 24 березня 1998 року за договором № 1953 міни нерухомого майна він та його мати ОСОБА_4 придбали у відповідачів квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , який був посвідчений на Товарній Біржі „Нерухомість - Південь та зареєстрований 27 березня 1998р. в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 10458. Відповідно до зазначеного договору він та його мати обміняли належну їм квартиру АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_3 . Працівники біржі завірили, що подальшого нотаріального посвідчення договір не потребує. 27.12.1997р. мати позивача ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно з яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно. Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина у вигляді частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 24.10.2003р. в 5 Миколаївській державній нотаріальній конторі він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2частину вказаної квартири.

На теперішній час необхідно в судовому порядку визнати договір № 1953 міни нерухомого майна від 24 березня 1998 року дійсним. В нотаріальній конторі йому було роз`яснено, що, дійсно, до нотаріального провадження не можуть прийматися біржові угоди як незаконні, де предметом договору є майно, яке належало декільком особам на праві спільної сумісної власності, тому йому і необхідно в судовому порядку визнати договір міни дійсним. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнали, проти задоволення позову не заперечували.

Представник третьої особи - Товарна Біржа „Нерухомість - Південь в судове засідання не з`явився, до суду надійшло рекомендоване повідомлення з поштовою відміткою про те, що адресат не знайдений.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

24 березня 1998 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з іншого боку, уклали на Товарній Біржі „Нерухомість - Південь договір № 1953 міни нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обміняли належну їм квартиру АДРЕСА_3 на належну ОСОБА_4 , ОСОБА_1 квартиру, розташовану за АДРЕСА_4 . Зазначений договір зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 1953 від 24.03.1998р.

27.03.1998р. право власності на квартиру АДРЕСА_3 було зареєстровано на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в Миколаївському МБТІ за реєстровим номером № 10458.

Договір виконаний сторонами в повному обсязі.

Згідно зі ст. 242 ЦК УРСР (в редакції ГК 1963 р.), або ст. 716 ЦК України (в редакції ГК 2004 р.) до договору міни застосовуються правила про договір купівлі-продажу. Стаття 227 ЦК УРСР (в редакції ГК 1963 р.) або ст. 657 ЦК України ( в редакції 2004 р.), що діяв на момент укладення договору) передбачала, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) недодержання у випадках, зазначених в законі, нотаріальної форми угоди, тягне за собою її недійсність. Ст.128 ЦК УРСР передбачала, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі.

Оскільки відносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 р., то відповідно до п.п.1,4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р. необхідно керуватися нормами ЦК УРСР (в ред.. 1963 р.)

На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір міни нерухомого майна № 1953 від 24. березня 1998р. квартири АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 5.02.1998р., зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №10458 від19.02.1998р., на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності на підставі Договору дарування частини квартири № 4117 від 26.12.1997р., зареєстрованого в Первомайському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 69 книга 7 сторінка 66, справа № 60 від 6.01.1998р., та Свідоцтва про право власності на житло від 6.05.1993р., зареєстрованого в Первомайському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 69 книга 2 сторінка 294 від 6.01.1998р., укладений 24 березня 1998р. на Товарній Біржі „Нерухомість-Південь у „Журналі реєстрацій біржових угод з нерухомістю № 1953 від 24 березня 1998 року, зареєстрований 27.03.1998р. в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 10458.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельній районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.Г.Циганок