Справа №2-1383/09 10.02.2010
Справа 22 ц 399/10 Суддя першої інстанції: Франчук О.Д.
Категорія 27 Суддя доповідач апеляційного суду: Кутова Т.З.
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2010 року судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.,

суддів: Шолох З.Л.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Фірсовій Т.В. ,

за участю: позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 грудня 2009 року по справі за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про

стягнення суми боргу

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення 61100 грн. суми боргу за договором позики з урахуванням 30 % щомісячно за користування позикою за весь період прострочки, починаючи з 15 вересня 2009 року.

В судовому засіданні позивачка збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки 86950 грн., виходячи з розрахунку заборгованості по день розгляду справи.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 47000 грн. боргу за договором позики, 352 грн. 50 коп. три проценти річних від простроченої суми, розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі позивачка просить вказане рішення суду скасувати, а по справі ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що суд невірно застосував норми матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, 30 серпня 2009 року сторони уклали договір позики 47000 грн. строком до 15 вересня 2009 року, який оформили письмовою розпискою (а.с. 9).

Так, місцевий суд, вирішуючи питання про стягнення 47000 грн. суми боргу, вірно виходив з того, що такий борг утворився в звязку з невиконанням відповідачем вказаного договору позики, оформленого за домовленістю сторін розпискою відповідача. Форма обрана сторонами для укладення даного договору, відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1046, 1047 ЦК України, і є достатнім підтвердженням наявності відповідних договірних відносин.

Також, вирішуючи питання щодо стягнення 30 % за користування позикою, суд обґрунтовано послався на те, що позивачка не є субєктом підприємницької діяльності, який має право надання фінансових послуг, що передбачено положеннями Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та обґрунтовано задовольнив в цій частині позовні вимоги частково та відповідно до вимог ст. 625 ЦК України стягнув 3 % річних за весь час порушення зобовязань в сумі 352 грн. 50 коп.

Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України, суд також обґрунтовано розподілив судові витрати.

Доводи апелянта стосовно безпідставного відхилення судом вимог про стягнення боргу за іншими зобовязаннями, не заслуговують на увагу, оскільки суд вірно виходив з відсутності письмових доказів.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що воно відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України , судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді