Справа №2-16/10 25.11.2010 25.11.2010
Провадження №22ц-6547/10
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Шпонарській О.Ю.,

за участю:

представника третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

товариства з обмеженою відповідальністю «Сила росту» (далі ТОВ «Сила росту»)

на рішення

Казанківського районного суду Миколаївської області від 5 травня 2010 року

за позовом

ОСОБА_2 до ТОВ «Сила росту» про визнання договору недійсним та відшкодування майнової і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2007 року ОСОБА_2, від імені якого діяв ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до ТОВ «Сила росту» про визнання договору оренди земельної ділянки від 20 жовтня 2005 року недійсним та відшкодування майнової і моральної шкоди.

Він неодноразово уточнюючи позовні вимоги зазначав, що мав сертифікат на право власності на земельну частку (пай) розміром 6,94 га. та 23 жовтня 2001 року уклав з відповідачем договір оренди землі строком на 5 років. Після закінчення строку дії договору, земля знаходилася у відповідача. Отримавши 26 липня 2007 року акт на право власності на земельну ділянку, він звернувся до ТОВ «Сила росту» про передачу йому земельної ділянки, в чому йому біло відмовлено з посиланням на договір оренди землі від 20 жовтня 2005 року. Вказуючи, що останній договір він не підписував, позивач просив визнати договір недійсним, та стягнути на його користь з відповідача 3887 грн. 67 ком майнових збитків у вигляді неодержаних доходів та 1700 грн. моральної шкоди.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 5 травня 2010 року позов задоволено частково. Договір оренди земельної ділянки від 20 жовтня 2005 року визнано недійсним. З відповідача на користь позивача стягнуто 2776 грн. неодержаних доходів, а також 1282 грн. 67 коп. судових витрат. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Сила росту» просить скасувати рішення суду, а справу передати на новий розгляд посилаючись на те, що суд розглянув позов неналежного позивача, необґрунтовано дійшов висновку про те, що договір підписано не ОСОБА_2, а також не обґрунтовано стягнув орендну плату.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 29 жовтня 1999 року був видано сертифікат серії МК, № 0066058 про право власності на земельну частку (пай) розміром 6,94 кадастрових га у землях на території Казанківської селищної ради.

23 жовтня 2001 року між ним та ТОВ «Сила росту» був укладений договір оренди земельної ділянки, а фактично оренди земельної частки (паю) строком на 5 років. Проте, в книзі реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Казанківського району значиться, що договір укладено на один рік.

17 лютого 2003 року відповідач надав в сільраду для реєстрації інший договір земельної ділянки, а фактично тієї ж земельної частки(паю). Дата укладення договору була виправлена на 2002 рік та зазначалося, що його укладено на 5 років.

26 липня 2007 року позивач отримав у власність земельну ділянку розміром 6,56 га в межах території Казанківської сільради, та звернувся до відповідача з вимогою повернути земельну ділянку. Земельна ділянка передана позивачу у 2009 році.

В процесі витребування земельної ділянки відповідач предявив позивачу третій договір оренди земельної ділянки (фактично земельної частки (паю)) від 20 жовтня 2005 року строком на пять років. Вказаний договір був підписаним від імені ОСОБА_2, й зареєстрований в Казанківському районному відділі земельних ресурсів 26 червня 2007 року.

Встановивши, що договір від 20 жовтня 2005 року ОСОБА_2 не підписував, суд обґрунтовано визнав договір недійсним.

Оскільки земельна ділянка у 2007 2008 сільгоспроках перебувала у відповідача, який нею користувався, а позивач, в свою чергу, був позбавлений можливості передати свою земельну ділянку в оренду, та одержати доходи, суд дійшов правильного висновку, що останній має право вимоги неодержаних доходів за час невикористання своєї земельної ділянки. Ці висновки суду відповідають п. д ст. 156 ЗК України та загальним вимогам цивільного законодавства (ст. 22, 1166 ЦК України).

У звязку з чим, суд обґрунтовано стягнув на користь позивача за два вказаних роки 2776 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди.

Також суд відмовив в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, з чим погодилися сторони.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Доводи апелянта про розгляд позову ОСОБА_3 не обґрунтовані, оскільки спор розглянуто за позовом ОСОБА_2, інтереси якого представляв перший.

Також безпідставні доводи апелянта про стягнення орендної плати. Суд стягнув збитки, у вигляді упущеної вигоди.

Не можуть бути взяті до уваги інші доводи в апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать обставинам справи та вимогам матеріального права. По перше, договір оренди земельної частки (паю) припиняється з моменту одержання особою акту на право власності на земельну ділянку. Отже, з часу отримання позивачем вказаного вище акту, у відповідача не було підстав утримувати належну позивачу земельну ділянку. По друге, відповідачем не спростовані доводи позивача про те, що він не підписував договір.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «Сила росту» відхилити, а рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 5 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий: Судді: