РІШЕННЯ

Іменем України Справа № 2-956/10

01.03.2010 року м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі - Павліченко Т.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільнусправу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач просить розірвати його шлюб з відповідачкою, зареєстрований 02.07.1994 року у Бердичівському міському відділ РАГС, актовий запис № 358.

Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу у них народилось двоє дітей: донька Вікторія, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку з тим, що вона не бажає жити з ним однією сім»єю. Причину такого її бажання вона не пояснює. Однією сім»єю вони не проживають на протязі одного року, продовжувати так жити неможливо, тому він звернувся до суду з позовом. На утримання дітей він надає допомогу в добровільному порядку. В даний час він працює неофіційно, відповідачка не працює.

В попереднє судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка в попереднє судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, а саме свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.З), суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню. Зважаючи на те, що сторони втратили взаєморозуміння, не підтримують подружні відносини та до примирення не прийшли, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Вищенаведені обставини на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу.

Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214 - 215 ЦПК України, ст. 110,112 Сімейного кодексу України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02.07.1994 року у Бердичівському міському відділ РАГС, актовий запис № 358,

розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу в розмірі - 17 гривень, а ОСОБА_2 від таких витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку дйПшеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня Проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий: