Справа №22-ц-4660/10 Суддя-доповідач - Ільченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Смирновоїї.В.

суддів - Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 27 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Охтирський хліб», про визнання договору поруки недійсним,

встановила:

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 27 вересня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову. При цьому зазначає, що позивачка є учасником ТОВ «Торговий дім «Охтирський хліб», а тому не має нести відповідальність за зобов'язаннями товариства.

Як встановлено судом першої інстанції, 17 жовтня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Торговий дім «Охтирський хліб» укладено договір про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування №001/2007/302141038 з лімітом заборгованості в сумі, що не може перевищувати 20000000 грн. (а.с.7-13).

На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором 17 жовтня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено договір поруки, згідно з яким остання зобов'язалась відповідати перед кредитором за зобов'язаннями позичальника у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Суд вірно встановив фактичні обставини справи та визначився у спірних правовідносинах і дійшов обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідно зі ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Зазначені положення відображені у договорі поруки, укладеному 17 жовтня 2007 року сторонами по справі.

Як вбачається зі змісту п.3.3, зазначений договір укладений на добровільних засадах та відповідає намірам сторін.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що договір поруки був укладений з урахуванням вимог ЦК України і підстав для визнання його недійсним немає.

Доводи представника позивача про те, що при укладення договору ОСОБА_1 діяла як учасник ТОВ «Торговий дім «Охтирський хліб» , а не як фізична особа, тому не несе відповідальності за зобов'язанням товариства, є безпідставними.

Відповідно до ст.145 ЦК України вищим органом управління товариством з обмеженою відповідальністю є загальні збори. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і підзвітний загальним зборам. Саме через ці органи товариство набуває цивільних прав та обов'язків. Набуття цивільних прав та обов'язків через своїх учасників для товариства з обмеженою відповідальністю цивільним законодавством не передбачено, отже позивачка не могла укласти цивільно-правову угоду, діючи як учасник товариства.

Із огляду на зміст договору вбачається, що стороною як поручитель виступає громадянка України ОСОБА_1С, тобто фізична особа, а не учасник чи директор товариства.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обгрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307 ч.І п.1, 308 , 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -ОСОБА_2 відхилити, а рішення Зарічного районного суду м.Суми від 27 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -