Справа №22-ц-3102/10 Суддя-доповідач - Маслов
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Маслова В.О.,

суддів Дубровної В.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради

на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2009 року

у справі за позовом прокурора Зарічного району м. Сум в інтересах ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, третя особа: Головне управління Державного казначейства України в Сумській області, про спонукання до перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

в с т а н о в и л а :

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2009 року позов прокурора Зарічного району м. Сум в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради щодо недоплати щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 03 листопада по 31 грудня 2007 року.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 за період з 03 листопада по 31 грудня 2007 року щомісячної допомоги по догляду за сином ОСОБА_2, 01 листопада 2005 року, та сином ОСОБА_3, 01 листопада 2005 року, до досягнення ними трирічного віку, виходячи з розмірів, встановлених ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у редакції станом на 09 липня 2007 року з урахуванням сум, що отримані нею згідно зі ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши матеріали справи в межах заявленого позову і апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивачка має синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і отримувала у 2007 році допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», та відповідно до п. п. 7-11 Порядку призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2007 року №13, яку виплачував відповідач (а. с. 8).

Відповідно до статей 3, 14 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один із батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Така допомога виплачується щомісяця з дня її призначення по день досягнення дитиною трирічного віку включно.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», яка визначає розмір допомоги, передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

З метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом, дію частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» на 2007 рік було зупинено на підставі пункту 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Статтею ж 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було визначено, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення пункту 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з ухваленням Конституційним Судом України 09 липня 2007 року рішення

№6-рп/2007, яким визнано неконституційним положення пункту 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» щодо зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» ці правові норми втратили чинність і не підлягали застосуванню. А тому, з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України і до 31 грудня 2007 року, оскільки Закон України «Про Державний бюджет на 2007 рік» діяв до указаної дати, відповідач повинен був нараховувати та виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, передбаченому частиною першою статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» - у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, тобто з 09 липня по 30 вересня 2007 року по 463 грн., з 01 жовтня по 31 грудня 2007 року по 470 грн. щомісячно.

Твердження заявника щодо незастосування судом норм ст. 100 КАС України є безпідставними, оскільки позивачка звернулася до суду 04 листопада 2008 року.

Таким чином, перевіривши постанову в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія визнає, що це рішення суд ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради відхилити, а постанову Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2009 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -