overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-2856/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2010 року Деснянський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Скрипка О.І.

при секретарі - Давиденко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1500 грн. на утримання неповнолітніх дітей та на своє утримання до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку в розмірі 500 грн., посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на її утриманні.

Позивачка в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 800 грн.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 800 грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2004 року.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні.

Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.

Відповідно до ст.ст.180-183 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачкою, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 224, 294 ЦПК України, ст.ст.180-183, 184, 191 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 02 квітня 2010 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 02 квітня 2010 року і до повноліття дітини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та наступним поданням протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-6232
13 жовтня 2010 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Скрипка О.І.
при секретарях - Давиденко І.В., Федорченко Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2003 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дітей.
Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Справа розглядалася за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом.
Суд, вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2003 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.
Відповідно до ст.ст. 180-184 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 224, 294 ЦПК України, ст.ст. 180 -184, 191 Сімейного кодексу України, суд
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 серпня 2010 року і до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.
Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-3659
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2010 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого-судді Скрипка О.І.
при секретарях Давиденко І.В., Буцко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві
справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. Про час розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі і через оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 27.08.2010 року № 157. Тому зі згоди представника позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до Кредитного договору № «3» 439-02/07-МФ від 19.02.2007 року ОСОБА_2 було надано кредитні ресурси в розмірі 10.000 грн. з терміном погашення до 18.02.2008 року, зі сплатою по процентній ставці 26 % річних (а.с. 6-8).
Суд вважає вимоги представника позивача обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, так як вони підтверджуються матеріалами справи, а також розрахунком заборгованості ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором ( а.с. 11-12).
Так, відповідно до ст. 525, 526 ЦК України забов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки суд задовольняє вимоги позивача, то відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 207 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. Крім того, відповідно до ст.79 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_2 витрати позивача на публікацію оголошення в газеті «Урядовий курєр» в сумі 420 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,10,57-60, 79,88, 213-214 ЦПК України, ст.ст. 553,559, 610, 611,625, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя:
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-3327
22 липня 2010 року Деснянський районний суд міста Києва в складі;
головуючого - судді Скрипка О.І.
при секретарях - Давиденко І.В., Буцко М.В., Демчук Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі шлюб розірвано 03 листопада 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просила стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина.
Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Справа розглядалася за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом.
Суд, вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між сторонами розірвано 03 листопада 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина.
Відповідно до ст.ст. 180-184 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню державне мито в сумі 51 грн. та інформаційно-технічні послуги в сумі 120 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 224, 294, 367 ЦПК України, ст.ст. 180 -184, 191 Сімейного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 квітня 2010 року і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.
Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення заяви про апеляційне оскарження та наступним поданням протягом 20 днів з дня подання заяви апеляційної скарги.

Суддя
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-8373
У Х В А Л А

08 грудня 2010 р. Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Скрипка О.І.

при секретарях - Давиденко І.В., Федорченко Г.В.

розглядаючи у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, посилаючись на те, що спільне життя з чоловіком у них не склалось, між ними постійно виникають конфлікти, оскільки у них різні характери та погляди на подружнє життя. На даний час вони проживають окремо, не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не бажає зберігати шлюб, а тому змушена звертатись до суду з вказаним позовом.

Згідно довідки Адресно-довідкового бюро м.Києва від 16.11.2010 року відповідач ОСОБА_2 по м.Києву та Київській області зареєстрованим не значиться.

Як вбачається з клопотання відповідача ОСОБА_2 він фактично мешкає в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача також підтвердила, що відповідач зареєстрований та фактично проживає за вищезазначеною адресою, в Деснянському районі м.Києва він не зареєстрований.

Згідно ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред»являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно вимог ст.116 ч.1 п.2 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 фактично мешкає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач ОСОБА_1 зареєстрована в Деснянському районі м.Києва, що підтверджується копією паспорта позивача по справі (а.с.5). В Деснянському районі м.Києва відповідач не зареєстрований, подружжя неповнолітніх дітей не має, а тому позовну заяву було прийнято судом з порушенням правил підсудності (ст.109 ч.1 ЦПК України).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне передати справу на розгляд до Ковпаківського районного суду м.Сум за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.109 ч.1, 116 ч. 1 п.2, 208 ч.2 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Передати цивільну справу № 2-8373 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до Ковпаківського районного суду м.Сум.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом пяти днів з дня проголошення ухвали шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:
Справа № 2-5092 за 2010р.
РІШЕННЯ

іменем України

25 жовтня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва в складі судді Коломієць В.В., при секретарі Наумкіной І.М., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

25.08.2010р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 0.0. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.10.2003р. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За твердженням позивачки, їхня родина фактично розпалася в серпні 2009р. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила розірвати шлюб з відповідачем.

У судовому засіданні ОСОБА_1 - позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, при цьому пояснив, що вважає збереження сім'ї неможливим, не заперечував проти проживання сина разом із матір'ю..

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову

ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу, тобто за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 11.10.2003р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставою руйнування родини стали конфліктні відносини між сторонами, у зв'язку з чим вони з серпня 2009 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна у сторін немає.

На підставі викладеного, суд вважає встановленим, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, розлад у родині викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, оскільки це суперечило б інтересам сторін та дитини, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись от.112 СК України і ст.ст.10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 11.10.2003р. Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис №1363.

Прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський райсуд м.Миколаєва шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя:
Справа № 2-250/2010 р.
27 січня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва
у складі: головуючого - судді Богатирчук Г.А.
при секретарі Буренковій В.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною,
В листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про
визнання угоди дійсною, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.07.1996 року між сторонами був
укладений Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в
м.Миколаєві, який був оформлений на Біржі нерухомості „Едвайс - Консульт за №66. В даний час
позивач не може розпорядитися своєю квартирою, оскільки договір купівлі-продажу не був
посвідчений нотаріально.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним.
В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги.
Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не зявилися, були належним
чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.
Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно Договору купівлі-продажу від 15.07.1996 року ОСОБА_3 продав квартиру № 48 по
- Консульт за №66. Вказана квартира зареєстрована на підставі договору купівлі-продажу на імя
ОСОБА_1 (довідка ММБТІ від 13.11.2009 року).
Претензій сторони при укладені договору купівлі-продажу один до одного не мали, усі умови
угоди були дотримані.
Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ч.2 ст.220
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання угоди дійсною підлягають
На підставі ст.220 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 34, 60, 62, 212-214, 226 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу від 22.10.1999 року квартири АДРЕСА_2 в
м.Миколаєві, укладений між ОСОБА_4, з одного боку та ОСОБА_1
ОСОБА_2, з другого боку, який був зареєстрований на Біржі нерухомості „Едвайс -
Консульт за №66, - дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом по письмовій заяві відповідача, поданої
протягом 10-ти днів з моменту отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в Апеляційний суд Миколаївської області через

Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту оголошення

рішення апеляційної скарги чи шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту постановлення

рішення заяви про апеляційне оскарження та подачі, після цього, на протязі 20-ти днів апеляційної

скарги.

У випадку залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя:
Справа № 2-251/2010 р.
27 січня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва
у складі: головуючого - судді Богатирчук Г.А.
при секретарі Буренковій В.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу
В листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про
визнання угоди дійсною, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.07.2001 року між сторонами був
укладений Договір купівлі-продажу 66/100 частки домоволодіння № 129 по вул. Кірова в
ОСОБА_1, який був оформлений на Товарній біржі «Мегалоліс - Інфо» за №541. В даний час
позивач не може розпоряджатися своїм домоволодінням, оскільки договір купівлі-продажу не був
посвідчений нотаріально.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати договір купівлі-продажу
В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги.
Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, були належним чином
повідомлені, причину неявки суду не повідомили.
Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно Договору купівлі-продажу від 31.07.2001 року ОСОБА_4 продала 66/100 частки
домоволодіння № 129 по вул. Кірова в ОСОБА_1 ОСОБА_2 Даний договір був
оформлений на Товарній біржі «Мегалоліс - Інфо» за №541. Вказана частка домоволодіння
зареєстрована на підставі договору купівлі-продажу на ім'я ОСОБА_2 (довідка ММБТІ від
Претензій сторони при укладені договору купівлі-продажу один до одного не мали, усі
умови угоди були дотримані.
Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ч.2 ст.220
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання угоди дійсною підлягають
На підставі ст.220 ЦК України та керуючись ст.ст. 10,34,60,62,212-214,226 ЦПК України,
суд-
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу від 31.07.2001 року 66/100 частки домоволодіння № 129
по вул. Кірова в ОСОБА_1, укладений між ОСОБА_2, з одного боку та
ОСОБА_4, з другого боку, який був зареєстрований на Товарній біржі
«Мегалоліс - Інфо» за №541, -дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом по письмовій заяві відповідача, поданої
протягом 10-ти днів з моменту отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в Апеляційний суд Миколаївської області

через Ленінський районний суд ОСОБА_1 шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту

оголошення рішення апеляційної скарги чи шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту

постановлення рішення заяви про апеляційне оскарження та подачі після цього, на протязі 20-ти

днів апеляційної скарги.

У випадку залишення заяви про перегляд заочно рішення без задоволення заочне рішення

може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя: