РІШЕННЯ Справа № 2-455/2010 р.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючо го - судді Богагирчук Г.А.

при секретарі Швець М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в суді м.Миколаєва цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Лакталіс- Миколаїв» про

стягнення середнього заробітку і а час затримки розрахунку.

В С Т А НОВИВ:

В липні 2009 року ОСОБА_1І . звернувся до суду з позовом до ЗАТ «Лакталіс - Миколаїв»

про стягнення 55 597.13 гри. Свої вимоги мотивував тим, що працював у відповідача на посаді

водія 1 класу з 1996р. по 2007 рік. 17 червня 2007 року за власним бажанням звільнився з

займаної посади, при звільненні йому була нарахована на виплачена заробітна плата, але без

врахування індексації заробітної плати за 2004 рік. Нарахована індексація та компенсація за

несвоєчасну виплату індексації виплачені позивачеві лише у 2009 році.

У зв'язку з вищевикладеним ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача середній заробіток

за весь час затримки розрахунку , а саме 55 597.13 грн.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, позов не визнав та просив відмовити

у задоволенні позовних вимог в повному обсязі через безпідставність та пропуск строку звернення

з такою вимогою.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи,

суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 працював в ЗАТ «Лакталіс-Миколаїв» з 15.02.1996 року по 17.06.2007

року. При звільненні позивачеві нарахована та сплачена заробітна плата та усі передбачені

законодавством нарахування, окрім індексації за несвоєчасну виплату заробітної плати в період

роботи у відповідача та компенсацію па неї.

Отже, при звільненні ОСОБА_1 було порушено його право на отримання в день

звільнення, крім всіх належних йому від підприємства виплат, індексації на заробітну плату та

компенсації.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або у повноваженого

ним органу належних звільненому працівникові сум, підприємство чи організація повинні

виплатити працівникові його середній заробіток за увесь час затримки.

Але у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про

практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що при визначенні

розміру відшкодування необхідно враховувати розмір спірної суми, істотності цієї частки

порівняно із середнім заробітком працівників та інших обставин справи.

Однак. ч.1 ст. 233 КЗпП України передбачає, що за захистом свого права працівник може

звернутися в тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення

свого права.

Суд не може взяти до уваги посилання позивача про те. що про порушення свого права він

дізнався дише з повідомлення про отримання індексації та компенсації, оскільки, отримуючи

розрахунок під час звільнення. ОСОБА_1 повинен був знати, а якщо не знав, то мав можливість

дізнатися про невиплату індексації на заробітну плату га компенсацію.

Але позивач протягом передбаченого законом строку з вимогою про сплату індексації та

компенсації не звернувся ні до відповідача ні до суду, а тому суд вважає, що ним пропущено строк

звернення до суду з такою вимогою.

Позивач у своєму позові не просив поновити пропущений строк та не падав доказів

наявності поважних причин його пропуску.

Представник відповідача навпаки просить застосувати передбачені законодавством строки

звернення та відмовити у позові через їх пропуск.

Таким чином, у позові ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за період затримки

виплати індексації на сплачену при звільненні заробітну плату та компенсації слід відмовити.

В зв'язку з відмовою позивачеві в задоволенні позовних вимог не підлягають стягненню

витрати на правову допомогу та судові витрати передбаченні ст.88 ЦПК України

На підставі ст. 233 КЗпП України та керуючись ет.сг.10, 14. 30, 62, 88, 123, 212-214, 226|

ЦПК України, суд -

ВИРІ Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товаристві

«Лакталіс-Миколаїв» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при

звільненні відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в Апеляційний суд Миколаївської області через

Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменті

оголошення рішення апеляційної скарги чи шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту

постановлення рішення заяви про апеляційне оскарження та подачі, після цього, на протязі 20-ти днів апеляційної скарги.

Суддя: