Справа №22ц-4305/10 Головуючий у 1 інстанції: Дячишин В.Я.
Категорія: 45 Доповідач : Курій Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зубарєвої К.П.,

суддів: Курій Н.М., Бакуса В.Я.,

за секретаря: Стасів М.І.,

з участю представника відкритого акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» з участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, профспілкового комітету відкритого акціонерного товариства «КРЕДО БАНК» про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та про моральне відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

Франківський районний суд м. Львова 27 квітня 2010 року ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» з участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, профспілкового комітету відкритого акціонерного товариства «КРЕДО БАНК» про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та про моральне відшкодування за безпідставністю позовних вимог.

Суд змінив дату звільнення ОСОБА_2 та вирішив вважати днем звільнення 02 квітня 2009 року.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та задовольнити позов, посилаючись на те, що при розгляді справи не враховано переважне право на залишення на роботі при скороченні його посади. Позивач зазначає, що судом не враховано порушення відповідачем вимог ст. 40 КЗпП України та Конституції України.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу представника ВАТ «КРЕДОБАНК» ОСОБА_1, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Суд першої інстанції з достатньою повнотою та всебічністю дослідив надані сторонами докази, дав їм належну оцінку в рішенні й дійшов обґрунтованого висновку про законність звільнення ОСОБА_2 з роботи з підстав, передбачених п.1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

Матеріалами справи підтверджується факт проведення ВАТ «КРЕДОБАНК» скорочення штатних посад працівників Головного Банку з 31 березня 2009 року, зокрема, була скорочена єдина посада старшого аудитора відділу аудиту ІТ Департаменту внутрішнього аудиту, на якій працював ОСОБА_2 (а.с.89), тому підстав для застосування переважного права на залишення на роботі позивача не було.

Представник відповідача в засіданні судової колегії підтвердив, що вакантних посад, які б відповідали кваліфікації ОСОБА_2 на момент його звільнення в банку не було, тому позивачу було запропоновано пройти співбесіду для зайняття вакантної посади спеціаліста в Департаменті контролю і фінансового моніторингу, однак, під час співбесіди ОСОБА_2 не виявив належних знань, необхідних для прийняття на посаду та участі в проведенні співбесід на інші посади не приймав.

Тому не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що існували вакантні посади, які він міг би займати, але йому їх не пропонували через упереджене відношення.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем була дотримана процедура звільнення у звязку із скороченням штату працівників, а саме: повідомлення про майбутнє звільнення, отримання згоди профспілкового комітету.

Також суд, врахувавши, що під час звільнення ОСОБА_2 з 23.03.2009 року до 01.04.2009 року включно перебував на амбулаторному лікуванні, про що свідчить лист непрацездатності виданий п'ятою міською клінічною поліклінікою (а.с.51), правильно змінив дату звільнення на 02 квітня 2009 року.

Оскільки рішення суду відповідає вимогам закону та повно встановленим і належно перевіреним обставинам справи про дійсні права і обовязки сторін, що витікають із спірних правовідносин, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для скасування або зміни рішення суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2010 р.залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Львівської області Курій Н.М.