Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа №2-121
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2010р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого

судді Мусієнко Н.М.

при секретарі Явісенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Запоріжтрансформатор» про визнання недійсним розпорядження та стягнення невиплаченого бонусу і моральної шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання розпорядження недійсним, стягнення невиплаченого бонусу та моральної шкоди.

В позовній заяві зазначив, що з 1985р. він працює у відповідача, з червня 1990р. змінним майстром ЦТО.

В червні 2005р. він був обраний головою Незалежної місцевої професійної спілки працівників електротехнічної промисловості м. Запоріжжя «За солідарність».

Розпорядженням №1739 від 01.09.2008р., адміністрацією підприємства йому, були змінені умови оплати праці, не виплачений «бонус» за серпень жовтень 2008р. в розмірі 280,35 грн.

З зазначеним розпорядженням №1739 від 01.09.2008р. його не ознайомлювали, при цьому він був побитий за відмову поставити підпис на підтвердження ознайомлення з розпорядженням.

Крім того, вважає, що не нарахування «бонусу» є зміною умов оплати праці, яка вчинена без попереднього погодження з виборним профспілковим органом, що є порушенням вимог ч.2 ст. 252 КЗпП України, ч.2 ст.41 ЗУ«Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Тому просить визнати розпорядження №1739 від 01.09.2008р. недійсним та компенсувати матеріальні збитки в розмірі 280,35 грн., а також просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн.

Представник відповідача позов не визнав надав суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги вважає незаконним і безпідставним. Просить суд в позові відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши поясненн6я сторін, дослідивши докази в їх сукупності суд, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 1985р., з 1990р. майстром ЦТО. Розпорядженням відповідача №1739 від 01.09.2008р. визначено: «за нарушение 27.08.2008г. п.п. 2, 3 раздела «Обязанности» должностной инструкции ВБИЕ670016.066.011, п.п. 4.1.4., 4.3.4., 4.3.5. Правил внутреннего трудового распорядка для работников ОАО «Запорожтрансформатор» мастеру цеха термовакуумной обработки ОСОБА_1, уникальный номер 3790, бонус за август, сентябрь, октябрь, ноябрь, декабрь 2008г. не начислять.».

Відповідно до загальних положень статей 1 та 2 ЗУ «Про оплату праці» №108/95-ВР від 01.05.1995р. розмір заробітної плати за працю на підставі трудового договору залежить від професійно-ділових якостей працівника, складності й умов виконуваної ним роботи, результатів останньої та господарської діяльності підприємства і що за своєю структурою заробітна плата складається: з основної - винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування, посадових обов'язків); із додаткової - винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці (доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій); а також із заохочувальних та компенсаційних виплат - винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційних та інших грошових і матеріальних виплат, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад установлені цими актами норми.

Відповідно до ч.2 ст.15 ЗУ «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Отже, законодавством підприємствам надано повноваження регулювати умови оплати праці, у тому числі й відносини, щодо преміювання з дотриманням підприємствами обов'язку виконувати норми і гарантії, встановлені законом.

Пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999р. №13, передбачає, що «при вирішенні спорів про виплату премій, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами».

Положенням про оплату праці працівників ВАТ «Запоріжтрансформатор», яке є додатком до колективного договору ВАТ «ЗТР» на 2008-2009р.р., прийнятого конференцією трудового колективу, передбачено наступне. «За добросовестное выполнение производственных заданий и должностных обязанностей в требуемом обьеме, качественно и в срок, работник имеет право на ежемесячный бонус (п. 2.1.). За неоднократное или грубое нарушение трудовой дисциплины (в том числе при невыполнении производственных заданий и должностных обязанностей) руководитель по функции управления может принять решение о не начислении работнику бонуса на срок от двух до пяти месяцев, в зависимости от степени тяжести совершенного нарушения, причиненого им вреда или возможности причинения такого вреда (п. 5.5.)».

Таким чином на підприємстві ВАТ «Запоріжтрансформатор» Положенням про умови оплати праці працівників підприємства, що є додатком до колективного договору, передбачено преміювання працівників шляхом нарахування «бонусів», яке надає власнику можливість вирішувати питання про тимчасове не нарахування бонусу працівникові на строк до пяти місяців у разі порушень працівником трудової дисципліни, посадових обов'язків або невиконанні виробничих завдань.

Відповідно до ч.2 ст.41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є. Аналогічне положення містить ч.2 ст. 252 КЗпП України. Поряд з зазначеними гарантіями для працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів законодавство, зокрема, ст. 103 КЗпП та ст. 29 ЗУ "Про оплату праці" зобов'язує власника про запровадження нових або зміні діючих умов оплати праці в бік погіршення інформувати працівників не пізніш ніж за 2 місяці.

Незаконність розпорядження ВАТ «Запоріжтрансформатор» №1739 від 01.09.2008р., позивач обґрунтовує тим, що розпорядженням всупереч положень ч.2 ст. 252 КЗпП України, ч.2 ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» змінюються його умови оплати праці без погодження з виборним профспілковим органом.

Однак розпорядженням №1739 від 01.09.2008р., яким відносно ОСОБА_1 прийнято рішення про не нарахування бонусу на період пять місяців з мотивів неодноразового порушення трудової дисципліни, не змінюються умови оплати праці, відповідно до яких раніше провадилася оплата його праці, а саме не змінюються тарифна ставка (оклад), доплати, надбавки, форма оплати праці, система оплати праці, преміальна система.

Таким чином, прийняття уповноваженою особою підприємства на основі положення про оплату праці рішення про тимчасове не нарахування працівникові "бонусу", як різновиду преміювання, не можна кваліфікувати як зміну умов оплати праці.

Розпорядження №1739 від 01.09.2008р. прийнято з огляду на дії позивача, які відповідно до внутрішніх нормативних актів відповідача слід кваліфікувати як порушення трудової дисципліни.

27.08.2008р. ОСОБА_1 не здійснив контроль за виконанням технологічних процесів на дільниці та не виконав розпорядження заступника начальника ТВО ОСОБА_2 про необхідність закачки нового нафтопродукту в технологічне обладнання, що підтверджується доповідною запискою заступника начальника ТВО ОСОБА_2 від 28.08.2008р.

Пунктом 4.1.5.Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ВАТ «Запоріжтрансформатор» встановлено, що «работник обязан своевременно и точно выполнять распоряженя администрации и своих непосредственных руководителей и обязанности, которые возложены на него трудовым договором». Пунктом 3 розділу «Обовязки» посадової інструкції майстра цеху термовакуумної обробки ВБИЕ670016.066.011 передбачено, що майстер ТВО «контролирует в течении смены работу персонала смены и оборудования участка в процессе цикла термовакуумной обработки и заливки трансформаторов, соблюдение работниками смены тренований правил, норм и инструкций по охране труда».

Судом встановлено, що 27.08.2008р. ОСОБА_1, з метою проведення заходів неповязаних з виробничим процесом (вручення повістки про виклик до прокуратури) відволікав від роботи заступника начальника трансформаторного цеху №1 ОСОБА_3, що підтверджується доповідною запискою ОСОБА_3 від 27.08.2008р.

Зазначені дії порушують вимоги п. 4.3.5. Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ВАТ «Запоріжтрансформатор», згідно з яким «на предприятии запрещается отвлекать работников от их непосредственной работы, вызывать или снимать их с работы для проведения мероприятий, не связанных с производственной деятельностью (кроме случаев предусмотренных коллективным договором и действующим законодательством)».

Крім того, розпорядження №1739 від 01.09.2008р. прийнято з огляду на порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни 31.05.2008р.

Судом встановлено, що розпорядженням №65 від 18.10.2007р. по цеху термовакуумної обробки, працівником якого є позивач, затверджено графік роботи ЦТО на 2008р. та графік додаткових днів відпочинку просочувачів електротехнічних виробів, регенераторників відпрацьованого мастила, майстрів на 2008 рік.

Відповідно до графіку додаткових днів відпочинку позивач, зокрема, 30.05.2008р. мав додатковий день відпочинку, але вийшов на роботу, що є порушенням п. 4.1.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ВАТ «Запоріжтрансформатор», яким визначено, що «работник обязан начать работу в соответствии с действующим режимом рабочего дня» та п. 2.2. Інструкції про пропускний та внутрішньообєктовий режим на ВАТ «Запоріжтрансформатор» яким визначено, що «на территории предприятия могут находится только лица, работающие в определенной смене согласно графику работы производственных смен».

З мотивувальної частини розпорядження №1739 від 01.09.2008р. вбачається, що майстром ОСОБА_1, до вищезазначених випадків також неодноразово мали місце порушення трудової дисципліни, що підтверджується доданими до матеріалів справи розпорядженнями №1628 від 13.11.2006р. та № 560 від 28.04.2007р., згідно з якими прийнято рішення про не нарахування бонусу позивачу.

Таким чином розпорядження про не нарахування бонусу №1739 від 01.09.2008р. ухвалено відповідно до Положенням про оплату праці працівників ВАТ «Запоріжтрансформатор», мотивоване наявністю неодноразових випадків порушення трудової дисципліни, які на розсуд керівника є такими, що впливають на нормальну роботу підприємства.

У судовому засіданні не знайшли підтвердження посилання позивача на те, що можливість ознайомлення з розпорядженням №1739 від 01.09.2008р. йому не надавалась, що спростовується актом від 04.09.2009р. про відмову позивача від ознайомлення з зазначеним розпорядженням.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування своїх позовних вимог, як на підтвердження його побиття за відмову ознайомлення з розпорядженням №1739 від 01.09.2008р. так і на спростування зазначених в розпорядженні фактів порушення ним трудової дисципліни.

Таким чином, судом встановлено, що не нарахування бонусу позивачеві відповідачем за серпень грудень 2008р., згідно з розпорядженням №1739від 01.09.2008р., не можна вважати незаконним, оскільки відповідач діяв в межах своїх повноважень, передбачених внутрішніми нормативними актами. Тому в позові необхідно відмовити в повному обсязі, в тому числі і в частині стягнення з відповідача моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 4,10, 60, 212-213 ЦПК України, ст. ст. 1, 2, 15 Закону України «Про оплату праці», Колективним договором ВАТ «ЗТР» на 2008-2009рр., Положенням про оплату праці працівників ВАТ «ЗТР», суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ВАТ «Запоріжтрансформатор» - про визнання недійсним розпорядження та стягнення суми невиплаченого бонусу та моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 10 днів.

Суддя: