справа №2-о-118/10 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2010 року Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

судді Доброва П.В.,

при секретарі Ємельяненко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Комінтернівське справу по заяві ОСОБА_1 , при участі зацікавленої особи - Державної адміністрації Комінтернівського району Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив :

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та в обґрунтування заяви послався на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 .

Державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Одеської області 21 січня 1988 року бабусею був посвідчений заповіт на його ім`я і зареєстрований в реєстрі за №140.

16 лютого 2009 року на підставі заповіту йому державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Шавша Г.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошовий вклад у розмірі 1904 гривні 30 копійок.

Після смерті ОСОБА_2 також відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку загальною площею 48,80 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.12.2008р. житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на підставі договору купівлі-продажу №1201 від 05.08.1963 на ім`я ОСОБА_2 .

Але договір купівлі-продажу будинку складений на ім`я ОСОБА_2 05 серпня 1963 року.

Йому відомо, що бабуся ОСОБА_2 в восьмидесяті роки минулого століття виїжджала до Росії, там зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_4 , вони прожили декілька років, після його смерті вона повернулась на місце свого постійного проживання у м.Роздільну.

Свідоцтво про укладення шлюбу не збереглося, місце де був зареєстрований шлюб у Росії мені не відомо, тому я не можу витребувати підтвердження актового запису про реєстрацію шлюбу ОСОБА_2. з ОСОБА_4 .

Державний нотаріус Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області С.О.Трофімова у письмовій формі повідомила йому, що свідоцтво про право на спадщину на майно ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 видати неможливо тому, що житловий будинок належить на підставі договору купівлі-продажу належить ОСОБА_2 , а померла ОСОБА_2 .

Оскільки неможливо до нотаріальної контори надати відомості про реєстрацію шлюбу померлої бабусі, тому що йому невідомо місце реєстрації шлюбу, він вимушений звернутись з заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу для отримання свідоцтва про спадщину за заповітом на житловий будинок.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про дату та час розгляду справи. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника зацікавленої особи.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили суду, що знали ОСОБА_2 , вона дійсно виїжджала до Росії, де зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_4 , з яким вони прожили декілька років. Після смерті чоловіка ОСОБА_2 повернулася в м. Роздільну.

Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши обставини справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Одеської області 21 січня 1988 року бабусею був посвідчений заповіт на його ім`я і зареєстрований в реєстрі за №140.

16 лютого 2009 року на підставі заповіту заявникові державним нотаріусом,. Великомихайлівської державної нотаріальної контори Шавша Г.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошовий вклад у розмірі 1904 гривні 30 копійок.

Після смерті ОСОБА_2 також відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку загальною площею 48,80 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.12.2008р. житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований на підставі договору купівлі-продажу №1201 від 05.08.1963 на ім`я ОСОБА_2 .

Договір купівлі-продажу будинку складений на ім`я ОСОБА_2 05 серпня 1963 року.

ОСОБА_2 в восьмидесяті роки минулого століття виїжджала до Росії, де ам зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_4 , та набула прізвищу ОСОБА_2 .

Таким чином в судовому засіданні заявлені вимоги знайшли своє підтвердження, тому суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі ст. 256 ЦПК України, керуючись ст.ст. 10, 209,212,213,215, ЦПК України, суд -

вирішив :

Встановити факт того, що договір купівлі-продажу житлового будинку на ім`я ОСОБА_2 , що знаходиться в АДРЕСА_1 посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори Одеської області 05 серпня 1963 року і зареєстрований в реєстрі за №1201 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 році.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: