Тростянецький районний суд Сумської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2010 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Литовченко Н.О.,

при секретарі Підопригорі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про зобовязання перерахувати та призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області про зобовязання перерахувати та призначити пенсію мотивуючи свої вимоги тим, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи, захворювання повязане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно постанови Тростянецького райсуду від 08.10.2009 року та на підставі ст.50, ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" йому призначено пенсію, розмір якої визначено виходячи з мінімальної пенсії за віком станом на 22.05.2008 року, тобто на дату, визначену постановою суду як час, з якого необхідно провести перерахунок пенсії. При проведенні перерахунку та виплаті пенсії відповідачем не взято до уваги встановленого законами збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та відповідно збільшення мінімальної пенсії за віком, у звязку з чим йому систематично не доплачується певна сума коштів до пенсії.

Окрім того позивач вважає, що має право на збільшення призначеної йому пенсії у 3,5 рази згідно Постанови КМУ від 27.12.2005 року №1293, а відповідач відмовляє у проведенні такого перерахунку, у звязку з чим він вимушений був звернутися до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату призначеної йому державної та додаткової пенсії виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком з урахуванням вимог ст.ст.49,50, ч.4 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, затвердженого Законом України Про державний бюджет на відповідний бюджетний рік за період з 22 травня 2008 року, в подальшому здійснюючи перерахунок пенсії з дня його встановлення. Окрім того,позивач просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної йому пенсії зі збільшенням у 3,5 рази з 22.05.2008 року, виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком з урахуванням вимог ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно Постанови КМУ від 27.12.2005 року №1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що пенсія позивачу призначена та виплачується згідно рішення суду, підстав для її перерахунку немає, а тому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач дійсно є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, внаслідок чого йому встановлена 3 група інвалідності, його захворювання повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, вкладку до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення інваліда 3 групи (а.с.4-5).

Постановою Тростянецького районного суду від 08.10.2009 року було задоволено позов ОСОБА_1 та зобовязано відповідача здійснити перерахунок розміру державної пенсії позивачу в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком у відповідності до вимог ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у відповідності до вимог ст.50 цього ж закону виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 22 травня 2008 року, а в разі встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, затвердженого Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, зобовязано відповідача здійснювати перерахунок розміру пенсії з дня його встановлення (а.с.7-8).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2010 року вищезазначену постанову було скасовано в частині зобовязання відповідача здійснювати перерахунок розміру пенсії з дня його встановлення в разі встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, затвердженого Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, оскільки судом було вирішене питання щодо заздалегідь не порушеного права (а.с.9-10).

Згідно довідки УПФ в Тростянецькому районі, за вищезазначеним рішенням суду позивачу нарахована та виплачена основна та додаткова пенсії з 22.05.2008 року, нарахування якої здійснено з прожиткового мінімуму з розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність з розміру 481грн. за весь період перерахунку пенсії, на даний час пенсія призначена та виплачується в такому ж розмірі (а.с.11,42).

Окрім того, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі з заявою про збільшення пенсії в 3,5 рази відповідно до Постанови КМУ від 27.12.2005 року №1293 (а.с.6), але таке збільшення проведене не було.

У відповідності до ч.4 ст.54 Закону України від 28.02.1991 року №796-Х11(зі змінами) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. На виконання цього закону КМУ ухвалив свою постанову «Про затвердження Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 30.05.1997 року №523, згідно п.4 якої в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.1 ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення підпунктів 12,15,17 пункту 28 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Відповідно ч.2 ст.152 Конституції України, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючих норм ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нараховувати та здійснювати виплату позивачу додаткової пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підвищення пенсії застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а тому позов щодо призначення та виплати позивачеві додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 05.10.2006р. встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Законом України від 28.12.2007 №107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено в наступній редакції: «Особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 5 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008, №10-рп/2008 зміни внесені Законом України від 28.12.2007р. №107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статей 51,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано неконституційними.

У рішенні Конституційного Суду України № 10-рп/2008 також зазначено, що оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Кодексі, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. Верховна Рада України не повноважна при прийнятті закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

В зазначеному Рішенні Конституційного Суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Оскільки, відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач в 2008 році з 22 травня 2008 року під час обчислення додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтею 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 19.12.1991 року N 2001-XII та статтею 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 05.10.2006 р.№231 -V.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначаються Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

За змістом абзацу третього статті 1 цього Закону державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України "Про прожитковий мінімум", прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів соціальних виплат та допомоги.

Згідно ст. 58 Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України затверджено на 2008р. прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 470,0 грн., з 1 квітня 481,0 грн., з 1 жовтня 498,0 грн.

Згідно ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» у 2009 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України від 20.10.09р. Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати з 1 листопада 2009 року встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність 573грн.

Статтею 52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік для осіб, які втратили працездатність, встановлений прожитковий мінімум на одну особу з 1 січня 695грн., з 1 квітня - 706грн., з 1 липня 709грн., з 1 жовтня 723грн., з 1 грудня 734грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином судом встановлено, що при нарахуванні позивачу основної та додаткової пенсії відповідач не застосовував положення ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та не робив перерахунку пенсії при збільшенні розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

За таких обставин, суд вважає за необхідне в даній частині позовні вимоги задовольнити та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату призначеної раніше ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком з урахуванням вимог ст.ст.49,50, ч.4 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, затвердженого Законом України Про державний бюджет на відповідний бюджетний рік за період з 22 травня 2008 року та по 21 вересня 2010 року включно.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про перерахунок та виплату призначеної йому пенсії зі збільшенням у 3,5 рази, оскільки дійсно, п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено збільшення розміру пенсії, призначеної відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 3.5 рази пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей.

Однак, пунктом 2 цієї ж постанови встановлений мінімальний розмір пенсії, передбачений ч.4 ст.54 Закону, який фактично відрізняється від мінімального розміру пенсії для інвалідів 3 групи, що визначений саме відповідно до ч.4 ст. 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Так для інвалідів 3 групи постановою Кабінету Міністрів передбачений мінімальний розмір пенсії у 467 грн. У той час, як Законом України від 20 грудня 2005 року №3235-1У «Про Державний бюджет України на 2006 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2006 року складав 350 грн. У зв»язку з чим мінімальна пенсія за віком для інваліда 3 групи, що визначається відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на той час становила 350 х 6 = 2100 грн.

Враховуючи, що позивачу зроблено розрахунок його пенсії саме відповідно до ч.4 ст.54 вказаного Закону, а підвищення пенсії у 3.5 рази передбачається постановою Кабінету Міністрів, якою ж передбачений і інший мінімальний розмір пенсії для осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, то у даному випадку право позивача на підвищення його пенсії цією постановою не передбачено.

Судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи суд вважає, відповідно до ст.88 ЦПК України за необхідне покласти на відповідача, та стягнути 37грн. на користь позивача. Витрати на оплату судового збору позивач не поніс, і відповідно до Декрету КМУ Про державне мито п.34 ст.4 Пенсійний Фонд України, його підприємства, установи, організації звільнені від сплати держаного мита.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214-215 ЦПК України, Конституцією України, ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ЗУ «Основи законодавства України загальнообовязкове державне соціальне страхування», ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про прожитковий мінімум», ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 рік», Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області провести перерахунок та виплату призначеної раніше ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком з урахуванням вимог ст.ст.49,50, ч.4 ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, затвердженого Законом України Про державний бюджет на відповідний бюджетний рік за період з 22 травня 2008 року та по 21 вересня 2010 року включно.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області на користь ОСОБА_1 37грн. відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя