№ 2-186/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2010 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Соболевському Т.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6 селищної ради ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 селищної ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішень селищної ради, державних актів на право власності на землю, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про скасування рішення ОСОБА_6 селищної ради про передачу земельних ділянок у приватну власність та скасування державних актів. В судовому засіданні уточнила позовні вимоги, в їх обґрунтування пояснила, що під час перебування в шлюбі з ОСОБА_3 вони придбали у спільну сумісну власність житловий будинок №31 по вул.Залізничній в смт.Рафалівка Володимирецького району. В 2007 році відповідач ОСОБА_3, ввівши її в оману, звернувся до ОСОБА_6 селищної ради з заявою про передачу йому особисто у приватну власність земельної ділянки, на якій розташовано будинок. Прийнявши рішення про передачу ОСОБА_3 земельних ділянок загальною площею 0,2953 га у приватну власність, селищна рада порушила її законні права співвласника житлового будинку. У звязку із викладеним, просила визнати нечинними та скасувати рішення ОСОБА_6 селищної ради №218 від 20.12.2007 року, №350 від 30.07.2008 року, а також державні акти на право приватної власності на земельні ділянки на імя ОСОБА_3 серії ЯЖ №899306 та №899307.

Представник відповідача ОСОБА_6 селищної ради заперечила проти позову та пояснила, що оскаржувані рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність ОСОБА_3 прийняті сесією селищної ради з дотриманням вимог чинного законодавства, на підставі заяви ОСОБА_3, який є власником житлового будинку, і у встановленому порядку звернувся до селищної ради. ОСОБА_1 з заявами про приватизацію земельних ділянок до селищної ради не зверталась, в смт.Рафалівка не проживала і не проживає. Вважає, що при передачі земельних ділянок у приватну власність ОСОБА_3 права ОСОБА_1 не порушені, оскільки вона може користуватись земельною ділянкою на умовах сервітуту. Просила відмовити в задоволенні позову.

Представники відповідача ОСОБА_3 заперечили проти позову, пояснили суду, що земельні ділянки були набуті ОСОБА_3 на законних підставах, рішення ОСОБА_6 селищної ради прийняті законно, обґрунтовано, без будь-яких порушень. Земельні ділянки були передані у власність ОСОБА_3 після припинення шлюбних відносин між ним та позивачем ОСОБА_1, крім того, земельні ділянки, які передані у приватну власність ОСОБА_3, не належать до житлового будинку №31 по вул..Залізничній в смт.Рафалівка, у звязку із чим просили в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 21 лютого 2003 року по 14 травня 2009 року.

Доводи представника відповідача ОСОБА_3 про те, що шлюбні стосунки подружжя ОСОБА_3 припинені з липня-серпня 2007 року спростовані в ході судового розгляду. Так, з рішень Кузнецовського міського суду від 14.05.2009 року, від 21.10.2009 року, ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 20.01.2010 року вбачається, що подружжя ОСОБА_3 припинило спільне проживання в лютому 2009 року. У відповідності до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також встановлено, що 22 жовтня 2007 року подружжя ОСОБА_3 придбало житловий будинок №31 по вул..Залізнична в смт.Рафалівка Володимирецького району Рівненської області, який у відповідності до положень ст.60 СК України перебував у спільній сумісній власності подружжя. Поділ вказаного будинку після розірвання шлюбу проведено за рішенням Володимирецького районного суду від 17 серпня 2009 року, яке набрало законної сили 20.01.2010 року. Вказаним рішенням позивачу ОСОБА_1 виділено 51/100 частина будинку, відповідачу ОСОБА_3 виділено 49/100 частин будинку №31 по вул.Залізничній в смт.Рафалівка Володимирецького району.

В ході судового розгляду оглядом земельно-шнурової книги ОСОБА_6 селищної ради, інвентаризаційної справи КП Рівненське ОБТІ, викопіюванням з генерального плану забудови смт.Рафалівка встановлено, що за будинком №31 по вул.Залізничній (колишня назва Октябрьская) рахувалась земельна ділянка площею 3072 кв.м. Так, згідно записів у земельно-шнуровій книзі вказана земельна ділянка перебувала у користуванні власника названого житлового будинку ОСОБА_8 Як вбачається зі ст.120 Земельного Кодексу України, при переході права власності на житловий будинок, який розміщено на земельній ділянці наданій в користування, до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщено будівлю та частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що право користування земельною ділянкою, на якій розташовано житловий будинок №31 по вул..Залізнична в смт.Рафалівка Володимирецького району, а також земельною ділянкою, яка необхідна для його обслуговування в серпні 2004 році перейшло до ОСОБА_9 при успадкуванні вказаного будинку після смерті ОСОБА_8, а після продажу ОСОБА_9 житлового будинку подружжю ОСОБА_3 в жовтні 2007 року право користування такою земельною ділянкою перейшло до ОСОБА_3 та ОСОБА_1

При цьому суд, виходячи з положень ст.369 ЦК України приходить до висновку, що придбавши у спільну сумісну власність житловий будинок №31 по вул.Залізнична в смт.Рафалівка, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули рівні права щодо користування земельною ділянкою, необхідною для розташування та обслуговування житлового будинку.

Як вбачається з п.г) ч.1 ст.121 Земельного Кодексу України, громадяни мають право на безоплатну передачу ім. у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку площею в селищах не більше 0,15 га.

Рішенням ОСОБА_6 селищної ради №218 від 20.12.2007 року було передано у приватну власність ОСОБА_3 земельні ділянки в смт.Рафалівка за адресою вул..Залізнична, 31, в т.ч. для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства 0,14 га. В подальшому рішенням цієї ж селищної ради №350 від 31.07.2008 року було уточнено розміри земельних ділянок, що передаються у приватну власність ОСОБА_3, і передано останньому безоплатно у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства 0,1453 га.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що передавши ОСОБА_3 безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га, тобто всю земельну ділянку, відведену для розміщення та обслуговування житлового будинку №31 по вул..Залізничній, ОСОБА_6 селищна рада порушила права позивача ОСОБА_1, оскільки позбавила її, як співвласника житлового будинку, права на отримання земельної ділянки або її частини у власність.

За таких обставин рішення ОСОБА_6 селищної ради №218 від 20.12.2007 року та №350 від 31.07.2008 року в частині передачі ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га не відповідають вимогам чинного законодавства, порушують права позивача та принцип рівності прав власності на землю громадян, закріплений в п.б) ст.5 Земельного Кодексу України та підлягають скасуванню. З тих же підстав підлягає скасуванню державний акт серії ЯЖ №899307 про право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на імя ОСОБА_3.

Що стосується передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1453 га для ведення особистого селянського господарства, то з цього приводу суд прийшов до наступних висновків.

Як вже зазначалось, згідно з вимогами чинного законодавства, при переході права власності на житловий будинок, який розміщено на земельній ділянці, наданій в користування, до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщено будівлю та частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Виходячи з викладеного, при переході права власності на житловий будинок №31 по вул..Залізничній в смт.Рафалівка, до набувачів перейшло право користування земельною ділянкою площею 0,15 га, в той час, коли земельна ділянка площею 0,1453 га залишилась у землях запасу ОСОБА_6 селищної ради.

У відповідності до ст.33 Земельного Кодексу України громадяни України можуть мати у власності земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Рішеннями ОСОБА_6 селищної ради №218 від 20.12.2007 року та №350 від 31.07.2008 року ОСОБА_3 за його заявою було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1453 га. В той же час позивач ОСОБА_1 за заявами про надання їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у користування або власність не зверталась.

За таких обставин рішення ОСОБА_6 селищної ради №218 від 20.12.2007 року та №350 від 31.07.2008 року в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,1453 га для ведення особистого селянського господарства є законними, відповідають вимогам ст.ст.12, 33, 118, 121 ч.1 п.б) Земельного Кодексу України, у звьязку з чим вказані рішення в цій частині та державний акт серії ЯЖ №899306 скасуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12,33,118, 120, 121 Земельного Кодексу України, ст.ст.369, 377 ЦК України, ст.ст.15, 209-212 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення ОСОБА_6 селищної ради Володимирецького району №218 від 20 грудня 2007 року та №350 від 31 липня 2008 року в частині передачі земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у приватну власність ОСОБА_3 визнати незаконним та скасувати.

Визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯЖ №899307 про право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на імя ОСОБА_3.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Судові витрати розподілити між сторонами пропорційно до задоволених та відхилених позовних вимог. Стягнути з ОСОБА_6 селищної ради, ОСОБА_3 солідарно в користь ОСОБА_1 половину понесених нею та документально підтверджених витрат в сумі 2418 (дві тисячі чотириста вісімнадцять) грн.. 50 коп. Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 половину понесених ним та документально підтверджених витрат в сумі 1500 (одна тисяча пятсот) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

Головуюча: