Справа № Справа № 2-130/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2010

21 квітня 2010 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Герасименка М.І., при секретарі Тараненко Т.І., за участю позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 про стягнення сум додаткових витрат на дитину та заборону виїзду за межі У країни,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2»я, Богородчанського району, Івано-Франківської області на її користь половину фактично понесених нею додаткових витрат на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в зв»язку з розвитком його здібностей, навчанням, каліцтвом та хворобою, в сумі 6009 гривень 58 копійок, а також заборонити відповідачу ОСОБА_3 виїзд за межі України.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_3 є батьками сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. В 1993 році шлюбні відносини між ними припинилися і ОСОБА_3 відмовився від виконання батьківських обовязків по утриманню дитини. Згідно постанови Диканського районного суду Полтавської області від 09 липня 1993 року з відповідача ОСОБА_3 стягувалися аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку. 15 травня 1995 року шлюб між ОСОБА_1М і ОСОБА_3 було розірвано. Згідно рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 1 вересня 2006 року з відповідача ОСОБА_3 стягувалися аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 160 гривень щомісячно. А згідно рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 серпня 2008 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 500 гривень щомісячно.

4 червня 2007 року син позивача ОСОБА_1 і відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, внаслідок необережного поводження з гумовим жгутом з металевим наконечником для кріплення вантажу на багажнику велосипеда, одержав тяжку травму лівого ока, з повною втратою зору цим оком і частковою втратою зору іншим. 26 вересня 2007 року він визнаний дитиною-інвалідом і йому встановлена державна допомога 287 гривень 70 копійок.

В даний час ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку в Зіньківській центральній районній лікарні Полтавської області і періодично проходить консультативні обстеження в Київській клінічній офтальмологічній лікарні „Центр мікрохірургії ока, де йому призначають курс лікування.

Судом встановлено, що на консультацію лікарів, обстеження і лікування сина ОСОБА_4 позивачем ОСОБА_1 витрачені грошові кошти, повязані з придбанням ліків, проїздом до медичних закладів та перебуванням у них на загальну суму 788 гривень 54 копійки.

Судом встановлено також, що за останній час у житті ОСОБА_5 відбулися значні зміни, які потребували значних додаткових грошових витрат. Він закінчив навчання у школі, закінчив платні підготовчі курси для вступу до Полтавського аграрного коледжу управління і права, за що було сплачено кошти в сумі 157 гривень, закінчив платні підготовчі курси для вступу до Полтавського національного технічного університету імені ОСОБА_6, за що було сплачено 1204 гривні, вступив на навчання у зазначений університет, де за проживання в гуртожитку університету в 2009- 2010 навчальному році було заплачено 1381 гривню 58 копійок. Так як ОСОБА_4 має здібності до компютерного програмування, для розвитку його здібностей та для забезпечення належного виконання учбової програми для нього за кошти позивача ОСОБА_1 була куплена компютерна техніка на загальну суму 7443 гривні. На поїздки до м. Полтави на підготовчі курси для вступу до коледжу і вступу до університету та повернення додому, на поїздки на навчання до університету до м. Полтави і повернення додому на вихідні, на поїздки на навчання міським громадським транспортом по місту Полтаві ОСОБА_4 було витрачено грошові кошти на загальну суму 1045 гривень 05 копійок.

Таким чином загальна сума додаткових витрат на дитину ОСОБА_4, сплачених позивачем ОСОБА_1 становить 12019 гривень 17 копійок, а половина цієї суми становить 6009 гривень 58 копійок.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 ніякої участі в додаткових витрат на лікування хворої дитини, на його освіту, на розвиток його здібностей не брав і не бере, а з пояснення позивача має намір виїхати на роботу і проживання за межі України.

Факт того, що заявлені позивачем ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину були нею дійсно понесені підтверджується наданими суду документами про оплату вищевказаних послуг та придбаних товарів.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України тай з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивач ОСОБА_1 і її представник адвокат ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримали повністю і просять суд їх задовольнити.

Належним чином повідомлений про час та місце судового засідання по справі відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився. повідомлення про причини неявки від нього не надійшло. Позивач ОСОБА_7 заявила, що вона не заперечує проти заочного розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 і її представника адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, на підставі наявних у справі доказів суд знах :дить. що заявлені позовні вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 212-215, 224-233 Цивільного процесуального - --- у України, ст.ст. 180, 185 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2»я, Богородчанського району, Івано-Франківської області на користь позивача ОСОБА_1 половину фактично понесених нею додаткових витрат на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в звязку з розвитком його здібностей, навчанням, каліцтвом та хворобою, в сумі 6009 гривень 58 копійок.

Заборонити відповідачу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю і жителю с. Міжгір»я, Богородчанського району, Івано-Франківської області виїзд за межі України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.

СуддяОСОБА_8