Апеляційний суд Житомирської області
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого Франовської К.С.
суддів Широкової Л.В., Худякова А.М.
при секретарі судового
засідання ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 29 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -
У серпні 2009 року ОСОБА_2звернувся в суд із позовом до співвласника будинку по пров.І-му Винокурному, 39-а у Житомирі ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні належною земельною ділянкою за цією ж адресою. Зазначав, що порядок користування вказаною ділянкою встановлений мировою угодою від 24 вересня 2002 року, яка затверджена ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 9 жовтня 2002 року, проте відповідач з жовтня 2008 року почав чинити перешкоди у користуванні ділянкою, зокрема спільним двором.
У звязку з цим позивач просив зобовязати відповідача не чинити перешкоди і надати доступ до ділянки, яка виділена для обслуговування будинку.
Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 29 січня 2010 року позов задоволено частково. Ухвалено про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою по пров.І-му Винокурному, 39 у м.Житомирі шляхом зобовязання ОСОБА_3 надати ОСОБА_2 доступ до частини ділянки площею 0,0007 га .

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення в частині відмови у позові щодо усунення перешкод у користуванні спільним двором скасувати з направленням справи на новий розгляд. На думку позивача суд не дав правильної правової оцінки поданим на обгрунтування позову доказам , а тому ухвалив у вказаній частині помилкове рішення.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 у позові про усунення перешкод у користуванні спільним двором, місцевий суд виходив з недоведеності позову. Такий висновок суду грунтується на матеріалах справи.

Вирішуючи спір, суд встановив, що порядок землекористування сторін встановлено мировою угодою, яка затверджена ухвалою апеляційного суду від 9 жовтня 2002 року ( а.с.9,11).

З листа виконкому Житомирської міськради від 16 липня 2009 року (а.с.21) вбачається, що при обстеженні спірної земельної ділянки виявлено, що сторони мають спір з приводу користування спільним двором, при цьому встановлена ОСОБА_2 огорожа , яка відділяє спільний двір, встановлена в порушення умов мирової угоди у землекористуванні і порушує права ОСОБА_3

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.21 постанови №7 „ Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, суд, вирішуючи спори співвласників жилого будинку щодо порядку землекористування, на підставі ст.88 ЗК України, насамперед , приймає до уваги угоду, укладену ними про порядок землекористування.

Оскільки така угода сторонами укладена і спору щодо її недійсності не заявлено, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, про необгрунтованість вимог позивача ОСОБА_2 в частині вимог про захист прав у користуванні спільним двором.

Ухвалене рішення є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування колегія суддів апеляційного суду не встановила.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307,308, 313-315ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду міста Житомира від 29 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом 2-х місяців з дня набрання нею законної сили.