overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-1390/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" травня 2010 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого Драча Ю.І. секретаря Попіль О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Сведбанк» до, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даним позовом і в обгрунтування своїх вимог вказав, що між ним і ОСОБА_1 06 квітня 2007 року було укладено кредитний договір №0503/0407/50-12186, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 6000,00 грн., строком до 06 квітня 2010 р. включно із сплатою 4,00 % на місяць, проте свої зобов'язання за договором відповідачка не виконує, в результаті чого станом на 05.11.2009 року заборгувала банку 7334,25 грн., а саме: прострочена заборгованість по кредиту- 4179 грн.47 коп.; прострочена заборгованість за відсотками- 2333,39 коп.; заборгованість по сплаті пені 821,39 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідачки державне мито в сумі 73,34 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з тих же підстав.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановив, що між позивачем ПАТ «Сведбанк» і ОСОБА_1 06 квітня 2007 року було укладено кредитний договір №0503/0407/50-12186, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 6000,00 грн., строком до 06 квітня 2010 р. включно із сплатою 4,00 % на місяць, проте свої зобов'язання за договором відповідачка не виконує, в результаті чого станом на 05.11.2009 року заборгувала банку 7334,25 грн., а саме: прострочена заборгованість по кредиту- 4179 грн.47 коп.; прострочена заборгованість за відсотками- 2333,39 коп.; заборгованість по сплаті пені - 821,39 грн. Крім того стягненню підлягає державне мито в сумі 73,34 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 10,11,60,215 ЦПК України, ст. 551, 554, 625, 1049, 1050, 1052,1054 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк»: - 7334 (сім тисяч триста тридцять чотири) грн.25 коп. заборгованості за кредитним договором;

73,34 державного мита;

120 грн.00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, на р/р 0501 в Житомирському відділенні ПАТ «Сведбанк», МФО 300164, код СДРПОУ 19356840.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів, з дня отримання його копії.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана заява про апеляційне оскарження, а протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження на рішення суду до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира може бути подана апеляційна скарга.

Суддя Ю. І. Драч
Справа № 2-1113/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2010 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: головуючого - судді Драча Ю.І. при секретарі Попіль О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації за належну частку в праві спільної власності на квартиру,-

встановив:

В листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що йому разом з відповідачами на праві співввласності в рівних частках належить квартира АДРЕСА_1, ринкова вартість % частини якої згідно спеціалізованих видань у сфері нерухомості становить 80 100 гри. з розрахунку 893 долари США за 1 кв.м. житлової площі.

Оскільки в добровільному порядку він та відповіачі по справі, а саме його бувша дружина та двоє повнолітніх дітей, не можуть дійти згоди щодо її розподілу, позивач просить суд стягнути на його користь компенсацію за належну йому частку квартири в розмірі 26 700 грн. з кожного з відповідачів.

В судовому засіданні позивач позов підтримав із вказаних підстав.

Від відповідача ОСОБА_4 надійшла письмова заява з проханням розглянути справу без його участі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не заявилися, про причину неявки суд не повідомили, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в суді.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про безпідставність позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі, являються співввласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_2, кожному з яких належить % частину спірної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власнсоті на житло від 25.05.2007 року.

Позовач вимагає стягнення з відповідачів на його користь грошової компенсації за належну йому частку квартири, яка не може підлягати до стягнення, оскільки сторони не дійшли згоди щодо добровільного розподілу квартири.

Крім цього, судом не може бути прийнято до уваги надана позивачем інформація щодо ринкової вартості спірної квартири, яка може бути встановлена відносно конкретної квартири.визначеної експертною установою.

Керуючись ст. 358 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 4, 8, 57, 79, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації їа належну частку в праві спільної власності на квартиру - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів після його оголошення.

Суддя Ю. І. Драч
Справа № 2-1566/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2010 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі : головуючого-судді Драча Ю.І. при секретарі Попіль О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом і в обгрунтування позовних вимог зазначила, що 10 травня 1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають двоє дітей - доньки Карина-Марина, 19 червня 200 року народження та Ангеліна, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає допомогу на утримання дітей, в зв»язку з чим просила стягнути аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач не з'явився в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Судом встановлено, що відповідач є батьком доньки Карини-Марини, 19 червня 200 року народження та Ангеліни, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. Неповнолітні перебувають на утриманні матері - ОСОБА_1.

Враховуючи стан здоров"я дітей, відсутність у відповідача інших аліментних зобов'язань, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які будуть стягуватись на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача.

Керуючись ст. ст.10,60,208,212-215,367 ЦПК України, ст.ст. 180-184 СК України суд-

ВИРІШИВ :

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ур. м. Житомира аліменти на користь карлюк ОСОБА_3 на утримання доньки Карини-Марини, 19 червня 200 року народження та Ангеліни, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 20.01.2010 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 51 грн. в доход держави та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь ТУ ДСА в Житомирській області до Корольовського районного суду м.Житомира ( Код ЗКПО: 22062319, р/р 0002, МФО 811039, Банк: УДК у м. Житомирі).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю. І. Драч
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-2448
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2010р. Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.

при секретарі - Тунда Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3., посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2006 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку Ярославу, ІНФОРМАЦІЯ_1. Між ними постійно виникають непорозуміння через несумісність характерів та різні погляди на життя. Чоловік не утримує сімю матеріально, зловживає алкогольними напоями, вони припинили підтримувати подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, за таких обставин вона дійшла висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, на даний час вона дійшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, зазначив суду, що дійсно у них виникали непорозуміння, вони перестали підтримувати подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, ОСОБА_2 погодився на розірвання шлюбу, оскільки він дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2006 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку Ярославу, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6, 7).

Під час спільного проживання, між подружжям виникали часті непорозуміння у звязку несумісністю характерів та різними поглядами на життя, що призвело до припинення подружніх стосунків.

Судом надавався подружжю строк для примирення терміном один місяць. За вказаний час подружжя примирення не досягли, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, відповідач ОСОБА_2 зазначив суду про свою згоду на розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст.ст.105 ч.З, 110, 112 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 07.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві (а/з № 656) між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 8 грн. 50 коп. держмита на користь держави, стягнути з ОСОБА_1 8 грн. 50 коп. держмита на користь держави.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги, або протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2010 р. Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.

при секретарі - Тунда І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.1994 року, від шлюбу мають двох синів - Владислава, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Олександра, ІНФОРМАЦІЯ_2. Внаслідок того, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, повага один до одного, виникають постійні конфліктні ситуації та сварки, сімя існує суто формально, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, оскільки між ними відсутнє взаємопорозуміння, повага один до одного, виникають постійні конфліктні ситуації та сварки та навіть застосування фізичного насильства з боку відповідача до неї, яке відбувається на очах у дітей, на даний час вона дійшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу.

Відповідач у судовому засіданні зазначив суду, що пояснення дружини не відповідають дійс- ності, у нього добрі відносини з дітьми, а все решта нею надумане, однак на розірвання шлюбу він погоджується, оскільки цього бажає дружина.

Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27.08.1994 року, від шлюбу мають двох синів - Владислава, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Олександра, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6, 7, 8).

Під час спільного проживання, між подружжям виникали сварки та конфлікти, які, як зазначила у судовому засіданні позивач, останнім часом навіть призвели до рукоприкладства з боку відповідача.

Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, за час

наданий судом подружжю для примирення, вони не дійшли згоди і не помирились, позивач наполягає

на розірванні шлюбу, відповідач погодився ца розірвання даного шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збере-

ження шлюбу суперечить інтересам позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст.ст.105 ч.З,

110, 112 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27.08.1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області (а/з № 311) між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 17 грн. 00 коп. держмита на користь держави, ОСОБА_1 від сплати держмита на користь держави - звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом^подачі апеляційної скарги, або протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-2522
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 р. Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судці Зотько Т.А.

при секретарі - Тунда І.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2, посилаючись на те, що спільне життя з дружиною у них не склалось, оскільки вони не знаходять взаємопорозуміння, внаслідок чого вони припинили підтримувати шлюбно- сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, він дійшов висновку про доцільність розірвання даного шлюбу і тому змушений звертатись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин близько трьох років, оскільки він покинув родину і проживає з іншою жінкою, яка на даний час вагітна і вони чекають народження спільної дитини, а тому він дійшов до висновку про необхідність розірвання даного шлюбу.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала, зазначила суду, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки вони не проживають разом протягом тривалого часу, припинили підтримувати шлюбно-сімейні відносини, а тому вона не заперечує проти розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.02.2006р. (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітню доньку Алісу, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, відповідач ОСОБА_2 зазначила суду про свою згоду на розірвання шлюбу, позивач наміру зберігати дану сімю немає.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст.ст.105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 28.02.2006 року Відділом РАЦСу Деснянського РУЮ у м..Києві (а/з № 250 ) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Миколаївною - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 17 грн. держмита на користь держави, ОСОБА_2 від сплати держмита - звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги, або протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-2307
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2010 р. Деснянський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Зотько Т.А.

при секретарі - Тунда 1.1.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.10.1998 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок того, що вони різні за характерами люди, спільне життя не склалось, між ними постійно виникають сварки та конфлікти, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства з жовтня 2009 року, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства з жовтня 2009 року, відновити їх відносини неможливо, а тому вона наполягає на розірванні даного шлюбу.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, зазначив суду, що дійсно вони перестали підтримувати подружні стосунки, у нього немає наміру розлучатись, однак заставляти дружину жити разом він не буде, а тому він згоден на розлучення, строк на примирення їм з дружиною не потрібен.

Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31.10.1998 р. (а.с.6), від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Під час спільного проживання, між подружжям виникали сварки та непорозуміння, подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені з жовтня 2009 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст.ст.105 ч.З, 110, 112 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 31.10.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м.Києва (а/з №1464) між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 17 грн. 00 коп. держмита на користь держави, ОСОБА_1 від сплати держмита на користь держави - звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги, або протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-2204
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 р. Деснянський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Зотько Т.А.

при секретарі - Тунда I I.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, посилаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2005 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, 26.04.2006 року народження та доньку Карину, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок того, що відповідач неодноразово вчиняв подружню зраду, вони перестали підтримувати подружні відносини, не ведуть спільного господарства, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати, оскільки сімя розпалась, вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, відновити їх відносини неможливо, а тому вона наполягає на розірванні даного шлюбу.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, зазначив суду, що дійсно вони перестали підтримувати подружні стосунки, наміру зберігати дану сімю у нього немає, а тому він також наполягає на розірванні даного шлюбу.

Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.10.2005 р. (а.с.5), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку Карину, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6, 7).

Під час спільного проживання, між подружжям виникали сварки та непорозуміння, на даний час сторони проживають окремо, подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст.ст.105 ч.З, 110, 112 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22.10.2005 року Центральним відділом реєстрації шлюбів

м.Києва з Державним центром розвитку сімї (а/з №3003) між ОСОБА_2

Віталійовичем та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 17 грн. 00 коп. держмита на ко-

ристь держави, ОСОБА_1 від сплати держмита на користь держави -

звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський

районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі

апеляційної скарги, або протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оска-

рження рішення, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: