Справа №22-ц-4803/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Маслова В.О.,

суддів Дубровної В.В., Сибільової Л.О.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 листопада 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,

в с т а н о в и л а :

21 серпня 2009 року ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_2 з позовом, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_4, зобовязати ОСОБА_2 сплатити на її користь заборгованість по аліментам. При цьому вказувала, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків та не сплачує аліменти, присуджені судом на її користь на утримання сина.

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 із зустрічним позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу його участі у вихованні сина ОСОБА_5 як систематичних побачень, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його окремого проживання.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 листопада 2010 року позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини, поклавши на Службу у справах дітей Сумської районної державної адміністрації контроль за виконанням ним батьківських обовязків.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначено ОСОБА_2 час спілкування з сином ОСОБА_4 у літній період (з 01 травня по 01 вересня) другу та четверту суботу з 09 до 12 години або з 14 до

17 години, у зимово-весняний період (з 01 вересня по 01 травня) кожну четверту суботу місяця в присутності матері дитини при умові, що дитина в той день не хворіє та за згодою дитини, яка бажає зустрічатися з батьком.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду в частині визначення днів спілкування з дитиною змінити шляхом визначення днів спілкування з сином у першу та третю суботу і неділю кожного місяця з 10 години в суботу до 18 години в неділю, можливість спільного відпочинку з дитиною та відвідування сином місця його окремого проживання. При цьому вказує, що визначивши побачення з сином у присутності матері, суд першої інстанції порушив норми матеріального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Заслухавши пояснення обох сторін, які висловили протилежні позиції, думку представника третьої особи, яка покладалась на розсуд суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на підставі п. 4 ст. 309 ЦПК України.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, з 26 березня 2005 року по

28 травня 2008 року ОСОБА_2 і ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7, 8, 9).

Після розлучення сторін і до цього часу ОСОБА_4 проживає разом зі своєю матірю у с. Рогізне Сумського району. ОСОБА_2 проживає в м. Суми.

У 2010 році ОСОБА_2 звернувся із заявою до опікунської ради, в якій просив надати йому дозвіл забирати сина до себе додому в другу і четверту суботу кожного місяця, розглянувши яку опікунська рада вирішила дозволити апелянту бачитись зі своїм сином ОСОБА_5 у присутності його матері при умові, що дитина в той день не хворіє та без примусу бажає зустрічатися з батьком. Затверджено такі часи зустрічей: у літній період (з 01 травня по 01 вересня) другу та четверту суботу з 9 до 12 години або з 14 до 17 години, у зимово-весняний період (з 01 вересня по 01 травня) кожну четверту суботу місяця (а. с. 53).

Згідно з ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність визначення участі батька у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, оскільки позивачка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування та чинить перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною.

Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

З огляду на положення цього Закону колегія суддів знаходить обґрунтованою апеляційну скаргу ОСОБА_2 щодо недостатності часу для побачень з сином, який запропонував орган опіки і піклування і визначив суд першої інстанції. Не можна вважати достатнім для виховання малолітнього сина одне побачення з ним протягом місяця. При цьому колегія суддів виходить з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про алкоголізм, психічні або інші захворювання батька дитини. Аліменти на сина він сплачує і станом на 01 квітня 2010 року заборгованості по ним немає, що підтверджується довідкою виконавчої служби Сумського міського управління юстиції на а. с. 27. ОСОБА_3 також не назвала випадків, коли б батько дитини зявлявся до неї у нетверезому стані або мав психічні або інші хвороби.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він любить сина ОСОБА_5 і синок радий зустрічі з ним.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ст. 159 СК України встановити, що батько ОСОБА_4 має право на спілкування з малолітнім сином щомісячно у другу та четверту суботи з 9 до 17 години протягом року.

При цьому колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_4 вже йде шостий рік, він потребує батьківського виховання і опіки, і не обовязково у присутності матері. У той же час колегія суддів погоджується з доводами останньої про те, щоб син не залишався ночувати у батька без її згоди. У подальшому в залежності від поведінки сторін час спілкування батьків з дитиною може бути змінений за їхньою домовленістю органом опіки і піклування або судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 листопада 2010 року в даній справі змінити.

Визначити ОСОБА_2 час спілкування з дитиною сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у другу і четверту суботу з 9 до 17 години щомісячно.

Рішення апеляційного суду набрало законної сили, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -