Справа № 22-ц-371/2010р. Головуючий у 1 інстанції Хобор Р.Б.
Категорія 48 Доповідач Мусіна Т.Г.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2010 року Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі

Головуючого Павлишина О.Ф.

Суддів: МусіноїТ.Г., ОСОБА_1

При секретарі Терземан Б.В.

З участю представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4

на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2009 року та додаткове рішення Стрийського міськрайонного суду від 05 жовтня 2009р.,-

встановила:

19 травня 2009 р. ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 26862 грн.14 коп. за період з жовтня 2008 р. по травень 2009р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Стрийського міського суду Львівської області від 20 вересня 1996 р. відповідач зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 ч. заробітку на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, проте з жовтня 2006 р. до травня 2009 р. аліменти не сплачував внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 6933,65 грн.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2009 р. позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 367,94 грн. пені за прострочення сплати аліментів.

Додатковим рішенням суду від 5 жовтня 2009 р. доповнено резолютивну частину основного рішення та ухвалено стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 2168,46 грн. пені за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2006 р. по жовтень 2008р.

Рішення суду та додаткове рішення оскаржила позивачка ОСОБА_4

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення худу та ухвалити нове про повне задоволення вимог, посилаючись на порушення, норм матеріального права, зокрема ст. 196 СК України передбачає, що пеня сплачується, в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день просточення, між тим суд визнаним розмір пені в 30 % від суми несплачених аліментів.

Заслухавши суддю-доповідач, пояснення представника позивачки на підтримання апеляційної скарги, пояснення відповідача на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню: рішення суду підлягає зміні на підставі п.4 ст.309 ЦПК України.

Задовольняючи позов про стягнення неустойки за прострочення сплати, аліментів в сумі 2536,4 грн. суд виходив з того, що розмір неустойки за кожен місяць прострочення становить 30% від суми несплачених аліментів.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушення норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі бувше подружжям і відповідно до рішення Стрийського міського суду Львівської області від 20 вересня 1996 року ОСОБА_3 зобовязаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_6 (ОСОБА_4) на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що з 15 вересня 2006 року у відповідача виникла заборгованість по аліментах за період з жовтня 2006 року, яка станом на 15 травня 2009 року становить 6933 грн. 65 коп., що підтверджується довідкою розрахунком ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції від 15 травня 2009 року ( а.с.6) яку відповідач погасив в повному розмірі 15 травня 2009 року, що стверджується оригіналом квитанції від 15 травня 2009 року за номером 10920,164,1, що знаходиться в матеріалах виконавчого провадження оглянутим колегією суддів апеляційного суду.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є неустойка за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2006 року до травня 2009 року.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Вирішуючи спір та визначаючи неустойку в розмірі 30% суд не врахував, що пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем протягом якого не проводилось стягнення, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права і як наслідок неправильного визначення дійсного розміру неустойки за спірний період.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась з жовтня 2006 року, яку ОСОБА_3 виплатив 15 травня 2009 року. Аліменти за жовтень 2006 року ОСОБА_3 зобовязаний був сплатити в сумі 239,32 грн. до кінця жовтня 2006 року, тому неустойка нараховується з 1 листопада 2006 року до дня фактичного погашення заборгованості, а саме до 15 травня 2009 року,шляхом множення суми несплачених аліментів за конкретний місяць на 1% та кількість днів прострочення.

Зокрема розрахунок неустойки за спірний період буде становити: листопад 2006.р. (239,32 х 1% х 927 днів) = 2218,50; за грудень.2006 р. (239,32 х 1 % х 897 днів) = 2146.70 за січень 2007 р. (239,32 х 1% х 866 днів) = 2075.5; лютий 2007р. (304,17 х 1% х 835 днів) = 2539,82; за березень 2007 р. (304,17 х 1% х 776 днів) = 2360,36; за травень 2007р. (304,17 х 1% х 746 днів) = 2269,11; за червень 2007 р. (304.17 х 1% х 715 днів) = 2174,82; за липень 2007р. (304,17 х 1% х 685 днів) = 2083,56; за серпень 2007р. (304,17 х 1% х 654 днів) = 1989,27; за вересень 2007р. (304,17 х 1% х 593 днів) = 1803,73; за листопад 2007р. (304,17 х 1% 562 днів) = 1709,44; за грудень 2007р. (304,17 х 1% х 532 днів) = 1618,18; за січень (304,17 х 1% х 501 днів) = 1523,89; за лютий 2008 р. (425,47 х 1% х 470 днів) = 1999; за березень 2008 р. (425,47 х 1 % х 441 днів) = 1876,32; за квітень 2008 р. (425,47 х 1% х 410 днів) = 1744,43; за травень 2008р. (425,47 х 1% х 380 днів) = 1616,79; за червень 2008 р. (425,47 х 1% х 349 днів) = 1484,89; за липень 2008 р. (425,47 х 1% х 319 днів) = 1357,25; за серпень 2008 р. (425,47 х 1% х 288 днів) = 1225,35; за вересень 2008 р. (69,17 х 1% х 257 днів) = 177,76; за жовтень 2008 р. ( 117,87 х 1% х 227 днів) = 267,56; за листопад 2008 р. (121,99 х 1% х 196 днів) = 239,1; за грудень 2008 р. (121,99 х 1% х 166 днів) = 202,50; за січень 2009 р. (134,36 х 1% х 135 днів) = 181,39; за лютий 2009 р. (135,95 х 1% х 104 днів) = 141,33; за березень 2009 р. (135,92 х 1% х 76 днів) = 103,3; за квітень 2009 р. (142,38 х 1% х 45 днів) = 64,07; за травень 2009 р. (8,50 х 1%х 15 днів) =,1,27.

Усього сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2006 року по травень 2009 року складає 43 569,82 грн. з якої, позивачка просить стягнути 26 862,14 грн.

Колегія суддів вважає, що вимоги позивачки про стягнення зазначеної нею суми неустойки (пені) підлягають задоволенню частково з врахуванням положень ч.2 ст.196 СК України, яка передбачає, що розмір неустойки (пені) може бути зменшено судом з урахуванням сімейного та матеріального стану платника аліментів.

Зокрема, з оглянутого колегією суддів оригіналу виконавчого провадження № 262 ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області та наявних у ньому документів колегією суддів встановлено, що відповідач ОСОБА_3, який зареєстрований як фізична особа підприємець протягом 2007-2008 років та першого кварталу 2008 року підприємницьку діяльність не здійснював та згідно поданої декларації доходів у цей період не отримував, відкритих рахунків в установах банку немає, наведене підтверджується листами державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області від 18 травня 2009 року № 8537/С/190 (а.с.27) та віл 20 травня 2009 року № 8687/10/290 (а.с.34).

Також з оригіналу виконавчого провадження встановлено, що відповідач ОСОБА_3 у період з 14 серпня 2008 року по 1 квітня 2009 року працював електриком по трудовому договору у фізичної особи ОСОБА_7 та йомузаробітна плата за вказаний період становила від 276,70 грн. до 569,55 грн. тобто менше прожиткового мінімуму, після звільнення з роботи 15.09.2006р. у Стрийському відділенні бурових робіт з 29 вересня 2006 року по 16 серпня 2007 року перебував на обліку як безробітний в Стрийському міськрайонному центрі зайнятості (довідка Стрийського МРЦЗ від 15.02.2010 року № 130710169), надає допомогу онкохворій матері ОСОБА_5

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що за своїм матеріальним станом відповідач ОСОБА_3 не спроможний сплатити визнаний позивачкою розмір неустойки. Окрім того, колегія суддів вважає необхідним врахувати також і ту обставину, що розмір неустойки значно перевищує розмір, заборгованості по аліментах, що має суттєве значення, тому з врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що розмір неустойки, який підлягає стягнення слід обмежити сумою 6933 грн.65 коп., яка буде дорівнювати сумі заборгованості по аліментах і буде достатньою для відповідальності за прострочення сплати аліментів.

У звязку з тим, що судом першої інстанції при ухваленні рішення в порушення ст.. 88 ЦПК України не вирішено питання про розподіл судових витрат від яких позивачка звільнена. Такі витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, але не правильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів вважає колегія суддів за необхідне змінити судове рішення в частині визначення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення, а також нове рішення в частині стягнення судових витрат.

Керуючись п.2 ч. 1 ст.307, п.4 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 319 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2009 р. та додаткове рішення від 05 жовтня 2009 р. - змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_4 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 6933,65 грн. (шість тисяч дев'ятсот тридцять три гривні шістдесят пять копійок) 69 грн.33 коп. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в дохід держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 2-х місяців до Верховного Суду України.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді Мусіна Т.Г.

ОСОБА_1