Справа № 22ц-1298 2010 р. Категорія 43
Головуючий у 1-й ОСОБА_1 Доповідач Юхименко А.Г.
РІШЕННЯ Іменем України

14 червня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Юхименка А.Г., суддів Курій Н.М., Волинця М.М., секретаря Глинського О.А.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ «Західенерго» на рішення Франківського районного суду м.Львова від 14 липня 2009 року;

встановила:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов Відкритого акціонерного товариства «Західенерго» (далі ВАТ) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги та квартплату.

Стягнуто з відповідачки в користь позивача 533 грн. 88 коп. заборгованості.

Додатковими рішеннями того ж суду від 25 січня 2010 року та 03 березня 2010 року стягнуто з відповідачки в користь позивача 20 грн.25 коп. судових витрат та відмовлено в стягненні заборгованості в сумі 896 грн. 36 коп. за період з 2002 р. по липень 2004 р. за пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі позивач ВАТ просить рішення скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог, стягнути з відповідачки заборгованість по комунальних послугах в розмірі 2049 грн.69 коп., 85 грн. 41 коп. інфляційних та 3% річних в розмірі 23 грн. 62 коп.

При цьому апелянт зазначає, що у суду не було підстав для відмови в стягненні частини заборгованості за пропуском строку звернення до суду, оскільки ним такий не пропущено, бо відповідач здійснювала оплату не в повному розмірі, платежі зараховувались по мірі їх надходження в рахунок заборгованості, їх первинні вимоги (позовна заява від 03.08.2007 р.) стосувались заборгованості в розмірі 1518 грн. 22 коп., 10 лютого 2009 р. позовні вимоги були уточнені з врахуванням оплачених відповідачкою 800 гривень, тому остаточні вимоги стосувались періоду заборгованості станом на 01 лютого 2009 р. в розмірі 2049 грн. 69 коп. та інфляційних і 3% річних. Визначаючи суму стягнення, суд не навів ніяких розрахунків і звідки взялася сума 533 грн. 88 коп., при тому, що в мотивувальній частині зазначена до стягнення сума 1067 грн. 18 коп.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи скарги, колегія суддів вважає, що її слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що сторони тривалий період часу перебувають фактично в договірних відносинах, згідно яких позивач надає послуги по утриманню будинку і квартири, в якій проживає відповідачка, а вона в свою чергу оплачує такі послуги.

З уточненого в письмовій формі розрахунку позивача від 10 лютого 2009 року (а.с.172, 174-175) вбачається, що відповідач мала заборгованість з 2002 року, тому суд підставно відмовив у стягненні частини заборгованості за період з 2002 року по липень 2004 р. включно за пропуском строку позовної давності, оскільки такий пропущено без поважних на те причин, а відповідач оплачувала послуги та квартплату за поточні місяці, тому рішення в цій частині слід залишити без змін.

Однак, визначаючи розмір заборгованості в межах позовної давності з серпня 2004 року, суд допустився помилок та суперечливих висновків в мотивувальній та резолютивній частинах рішення щодо розміру заборгованості.

Слухання справи в апеляційній інстанції відкладалось та сторонам було запропоновано провести контрольну звірку нарахованих та оплачених сум. оскільки позивач щомісячно не виставляв платіжну вимогу, а відповідач оплачувала послуги в довільні формі, виходячи зі своїх міркувань без врахування зміни тарифів.

Однак сторони цього не зробили та заявили суду, що всі докази з цього питання наявні у матеріалах справи, тому колегія суддів вчинила підрахунок заборгованості в межах позовної давності по січень 2009 року (останнє нарахування) відповідно до наявних у справі доказів та розмірів тарифів, які періодично змінювались та відповідачкою в установленому законом порядку не були оспорені.

За користування послугами з серпня 2004 року відповідачці до оплати нараховано 4729 грн. 68 коп. Відповідачкою за цей період оплачено 3180 грн. 00 коп. Різниця становить 1549 грн. 68 коп., які й слід стягнути з відповідачки в користь позивача, ухваливши відповідне рішення про зміну оскаржуваного рішення.

При цьому колегія погоджується з висновками суду щодо* відмови у стягненні 3% річних та інфляційних, оскільки між сторонами не було узгоджено розміру щомісячних обов»язкових платежів та не було оговорено відповідальність за їх-певиконання, відповідачка ж оплачувала послуги на свій розсуд, а позивач з цього питання їй претензій не висловлював та в кінцевому результаті також допустився помилки в розрахунках.

Керуючись ст.ст.307, 308, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів;-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ВАТ «Західенерго» задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 14 липня 2009 року в частині визначення розміру заборгованості змінити, ухваливши в цій частині нове, яким стягнути з відповідачки ОСОБА_2 в користь позивача ВАТ «Західенерго» заборгованість по оплаті комунальних послуг та квартплату за період з серпня 2004 року 1549 (одна тисяча п»ятсот сорок дев»ять) грн. 68 коп.

В решті зазначене рішення та додаткові рішення цього ж суду від 25 січня 2010 року та 03 березня 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді