Справа №2-а-6516/09 29.07.2010 29.07.2010 29.07.2010
Провадження №22-ц-909/10
Справа № 22ц-909/10p. Категорія 57
Головуюча по 1 інстанції Богатирчук Г.А. Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Буренкової К.О., Довжук Т.С,

при секретарі судового засідання Фірсовій Т.В.,

за участі позивачки ОСОБА_2 і представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу

за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціального захисту населення м. Миколаєва

на постанову Ленінського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2009 року за позовом

ОСОБА_2

до

Департаменту праці та соціального захисту населення м. Миколаєва

про визнання неправомірними дії відповідача, зобовязання зробити перерахунок нарахованих сум та стягнення допомоги по догляду за дитиною,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міської ради про визнання неправомірною бездіяльність щодо відмови виплати їй допомоги по догляду за дитиною по досягненню нею 3- річного віку у розмірі не менш прожиткового мінімуму для дітей до 6 років; зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та проводити виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до 3 років у розмірі прожиткового мінімуму для дитини до 6 років за період з червня 2007 року.

Вимоги свого позову позивачка мотивувала тим, що відповідно до положень Закону України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (далі - Закон № 2811-XII) вона, як мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва 19 листопада 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Дії відповідача визнано неправомірними та зобов'язано його провести перерахунок призначеної позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виплатити їй перераховану суму відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" за період з 09 липня по 31 грудня 2007 рок у розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей віком до 6 років. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Департамент праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської міськради, посилаючись на невірне застосування місцевим судом норм матеріального права в частині задоволення позову, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, статтею 3 Закону №2811-XII передбачено виплату матерям допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; одноразової допомоги при народженні дитини; допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та інших видів допомоги.

Позивачка, маючи доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснює догляд за нею і має право на допомогу по догляду за дитиною у розмірі, встановленому ч. 1 ст. 15 Закону №2811-XII, згідно з якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Частиною 1 ст. 14 цього Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною і по день досягнення дитиною вказаного віку включно.

Статтею 15 цього ж Закону встановлено розмір допомоги.

Абзацом третім ч. 2 ст. 56, пунктами 7, 14 ст. 71 Закону України від

19 грудня 2006 року № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007

рік" (далі - Закон № 489-V) зупинено на 2007 рік дію, зокрема, статті 15

з

Закону № 2811-XII, і встановлено, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 пункт 14 ст. 71 Закону № 489-V в частині зупинення на 2007 рік дії зазначених вище положень Закону № 2811-XII визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 62 Закону № 489-V затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років встановлений з 01 квітня - у розмірі 463 грн., аз 01 жовтня - 470 гривень.

Отже, спірні відносини з 01 січня по 09 липня 2007 року регулюються відповідно до пункту 14 частини першої статті 71 Закону № 489-V, а з 09 липня по 31 грудня 2007 року - до статті 15 Закону №2811-XII.

Суд першої інстанції, який розглядав справу за правилами адміністративного судочинства, повно та всебічно дослідив обставини спору, належно оцінив надані докази та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача зобов'язання надати позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, відповідно до Закону №2811-Х11, але тільки з 09 липня по 31 грудня 2007 року. На підставі чого суд частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Проблеми надання Департаменту бюджетних коштів для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і тому судом не розглядалися.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення виконкому Миколаївської ради відхилити, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2009 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий

Судді