Справа № 2-1556/10
РІШЕННЯ

іменем України

"12" жовтня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в склад головуючої- судці ОСОБА_1., при секретарі судового засідання -БінькоМ.А.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення компенсації моральної (немайнової) шкоди , -

встановив:

13.07.2010 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків та компенсації моральної (немайнової) шкоди, завданої злочином.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що за фактом скоєння крадіжки належного йому майна була порушена кримінальна справа за звинуваченням ОСОБА_4 за ч.З ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч.З ст. 185 КК України, які вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.03.2010 року були визнані винними у скоєнні даних злочинів. Також було вирішено питання щодо стягнення з них матеріальних збитків, заподіяних даним злочином в сумі 2 840 грн. 00 коп.

Посилаючись на те, що на даний час вирок суду в частині стягнення матеріальних збитків не було виконано, а також через неправомірні дії відповідачів, він зазнав душевних страждань, просив стягнути з останніх матеріальні збитки в сумі 2 840 грн. 00 коп. та моральну (немайнову) шкоду, яку він оцінив в 15 000 грн. 00 коп. в наступному порядку: з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - 1 893 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. 00 коп. моральної (немайнової) шкоди, а з ОСОБА_4 - 947 грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 5 000 грн. 00 коп. моральної (немайнової) шкоди.

В подальшому позивач відмовився від позовних вимог до ОСОБА_10 ОСОБА_7 про стягнення матеріальних збитків та компенсації моральної (немайнової) шкоди, а також до ОСОБА_4 про стягнення 947 грн. 00 коп. матеріальних збитків.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги щодо стягнення моральної (немайнової) шкоди, компенсацію, якої він оцінив у 5 000 грн. 00 коп., підтримав у повному обсязі. При цьому, посилався на те, що в результаті душевних страждань, яких він зазнав у зв'язку з зухвалою крадіжкою належного йому майна, він зазнав негативних наслідків у вигляді втрати душевної рівноваги, порушення звичайного ритму його життя, оскільки необхідно було докладати зусилля щодо попередження подальшого вчинення злочинів та захисту свого порушеного права в судовому порядку.

Представник позивачки в судовому засіданні теж вважав, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими, тому, підлягають повному задоволенню.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився. Відбуває покарання у місцях позбавлення волі. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, як з матеріалів справи, в період з 04.11.2009 року по 20.11.2009 року в м. Вознесенську Миколаївської області в нічний час ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_9, ОСОБА_8 вчинили крадіжку належного позивачу майна на загальну суму 2 840 грн. 00 коп. За фактом скоєння крадіжки була порушена кримінальна справа за звинуваченням ОСОБА_4 за ч.З ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. З ст. 185 КК України, які вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.03.2010 року були визнані винними у скоєнні даних злочинів та призначено покарання. Крім того, було вирішено питання щодо відшкодування заподіяних позивачу матеріальних збитків.

Виходячи з положень ст.ст. 3,4 ЦПК України, ст.ст. 28, 49, 50 КПК України та постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року за № 4 (з послідуючими змінами та доповненнями) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", особа, якій злочин заподіяно матеріальну та моральну шкоду, має право пред'явити позов по відшкодування завдаї шкоди у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства. Оскільки зазначені позое вимоги не були заявлені потерпілим ОСОБА_2 під час розгляду вищевказаної кримінальної справ останній має право на звернення з даним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

При цьому, відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок суду в кримінальній справі, що набра законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу щодо цивільно - правових наслідків ді особи.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За такого, відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України підлягає відшкодуванню компенсація моральної (немайнової) шкода, завдана позивачу неправомірними діями відповідача, яка полягає у заподіянні позивачу душевних страждань, які позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої (ч,2 ст. 23 ЦК України).

Оскільки, визначення розміру відшкодування моральної шкоди є елементом цивільно - правового спору, що також вирішується судом, то, враховуючи положення, передбачені ст. 60 ЦПК України, іраво позивача на звернення до суду супроводжується обов'язком останнього довести ті обставини на які він посилається в обґрунтування позовних вимог.

Отже визначаючи розмір компенсації моральної (немайнової) шкоди, яка полягала в душевних стражданнях, що зазнав позивач в зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах -ро відшкодування моральної (немайнової шкоди)», суд приймає до уваги характер та обсяг душевних страждань, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках та обставини заподіяння шкоди, тому на користь позивача , виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, підлягає стягненню грошовий еквівалент компенсації заподіяної йому моральної (немайнової) шкоди в розмірі 300 грн. 00 коп.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 51 фн. 00 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.00 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 212, 213, 214 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення компенсації моральної (немайнової) шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію моральної (немайнової) шкоди в розмірі 300 (триста) грн, 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (місцевий бюджет м. Вознесенська: р/р 0007 банк УДК в Миколаївській області МФО 826013, код 23406957) судовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (бюджет м. Вознесенська: р/р 0007 ГУДКУ в Миколаївській області МФО 826013, ) витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенськиї/ міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Лузан