Справа №22-ц-4248/10 Суддя-доповідач - Ведмедь
УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Гагіна М.В.,

суддів - Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 26 серпня 2010 року про передачу справи на розгляд до іншого суду

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

третя особа - виконком Лебединської міської ради,

про визначення місця проживання дитини,

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 листопада 2000 року він уклав шлюб з відповідачем, від якого 09 вересня 2005 року народилася ОСОБА_3. Шлюбні стосунки між сторонами були припинені у жовтні 2007 року, а 25 червня 2010 року у Лебединському міському відділі реєстрації актів цивільною стану Головного управління юстиції Сумської області було зареєстровано розірвання їхнього шлюбу. З того часу і по теперішній відповідач проживає в м. Харкові, а вихованням їхньої доньки з понеділка до четверга займається бабуся (мати відповідачки), решту часу вихованням доньки займається ОСОБА_1 і дитина перебуває на його повному утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні та розвитку дитини, офіційно ніде не працює, не має власного житла, а тимчасово знімає кімнату, дочку навідує один раз на місяць. На його думку ОСОБА_2 не має змоги забезпечити дитину всім необхідним для здорового та повноцінного розвитку. Тому він просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним - позивачем.

В попередньому судовому засіданні відповідач заявила клопотання про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до неї третя особа виконком Лебединської міської ради про визначення місця проживання дитини до Дзержинського районного суду м. Харкова, за місцем її фактичного проживання.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 26 серпня 2010 року клопотання ОСОБА_2 задоволено, передано справу на розгляд до Дзержинського районного суду м. Харкова.

ОСОБА_1 з ухвалою суду не погодився і оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі позивач просить скасувати зазначену ухвалу суду.

При цьому апелянт посилається на те, що судом не надано належної оцінки доводам відповідача та доказам, які вона надала на розгляд в судове засідання, а саме договору найму житлового приміщення та довідки з дошкільного навчального закладу. ОСОБА_1 зазначає, що у договорі найму житлового приміщення від 22 березня 2010 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зазначається адреса наймачки саме місто Лебедин Сумської області, отже найм квартири у місті Харкові не доводить факту проживання її там, тим більше що а ні сам договір ніким не посвідчений та не завірений, ні копія зазначеного договору також не завірена. Окрім цього оригінал договору у судовому засіданні не досліджувався.

Також ОСОБА_1 не згоден з висновком суду щодо фактичного проживання дитини разом з матір ю на час постановлення ухвали.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановлення ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що фактичне місце проживання ОСОБА_2 є м. Харків пр. Перемоги, 68 Г, кв. 20, вона працює на посаді продавця консультанта за трудовим договором, її донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідує дошкільний навчальний заклад яслі-дитсад № 158 м. Харкова, тобто дитина проживає разом з матір'ю в місті Харкові, зазначені факти підтверджуються матеріалами справи (а.с. 22-24), а тому відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України, де зазначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача про передачу справи за місцем його проживання (перебування), суд першої інстанції вірно вирішив питання про передачу справи на розгляд до Дзержинського районного суду міста Харкова.

Доводи апелянта про те, що місце проживання ОСОБА_2. знаходиться у м. Лебедин Сумської області жодними доказами не підтверджуються, тому колегія суддів не може взяти їх до уваги.

Твердження апелянта про те, що дитина разом з матір'ю в Харкові не проживає також не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки на підтвердження того, що ОСОБА_3 проживає в Харкові та відвідує садок, до суду апеляційної інстанції було надано довідку з дитячого дошкільного закладу №158 м. Харкова від 29 вересня 2010 року про те, що ОСОБА_3 з 23 липня 2010 року відвідує дитячий садок.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Виходячи з зазначеного колегія суддів вважає, що апелянт не довів порушення судом норм процесуального права при постановленні ухвали.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені всі обставини справи, виконано вимоги матеріального та процесуального права, а тому згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду першої інстанції в даній справі залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 26 серпня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий:

Судді: