Київський районний суд м. Одеси
Справа №2-326/2010 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2010 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

при секретарі - Дикун В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі позовну заяву (ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, якому просить стягнути з відповідачки половину спільних коштів подружжя у розмірі 15465,41 гривень. При цьому позивач посилається на те, що під час перебування сторін у шлюбі вони придбали автомобіль DEO Leganza, та в 2003 році відповідачка уклала з ОСОБА_3 договір позики, згідно якого позичила гроші в сумі 22398,18 грн., з метою забезпечення якого вказаний автомобіль став предметом договору застави, укладеному між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Позивач вказує, що наслідком указаних договорів стало те, [о ОСОБА_3 реалізував зазначений автомобіль, та залишок коштів від реалізації автомобілю складає 30930,82 гривень, які є спільним майном сторін, яке набуте під час шлюбу, тому просить стягнути на свою користь половину зазначеної суми.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги,просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши атеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 4.11.1984 року, який було розірвано 12.07.2005 що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Відділом РАЦС Київського районного управління юстиції м.Одеси 12.07.2005 року /актовий запис №511

Згідно договору купівлі -продажу №512424/23-191А від 30.09.1999 року укладеному між ОСОБА_2П та ОСОБА_3, вбачається, ОСОБА_2 придбала у ЗАТ АвтоЗАЗ-ДЕУ» в розстрочку автомобіль марки Легенза F4CQ577 тобто в період перебування у шлюбі з ОСОБА_1

Відповідно до ст. 22 КпШС України /в редакції 1969 року/, майно,набуте подружжям під час шлюбу;є. їх спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння. користування і розпорядження цим майном.

29.01.2003 року ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_3 договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_3 гроші в розмірі 22398,18 гривень, що було еквівалентно 4200 доларів США /договір посвідчено 29.01.2003 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №313/.

В забезпечення виконання зобов*язань ОСОБА_2 по договору позики між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 29.01.2003 року було укладено договір застави, предметом якого став легковий автомобіль «DEO Leganza», 1998 року випуску, кузов №КLAVF69ZEWB133326 /договір посвідчено 29.01.2003 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №314/.

Як вбачається з рішення Апеляційного суду Одеської області від 19.03.2008 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 залишок коштів, отриманих від реалізації предмета застави - автомобіля «ЇЙНОМ.», транзитний номер 416640В, кузов №КLAVF69ZEWB26, 1998 року випуску, у розмірі 30930,82 гривень, а також понесені нею судові витрати у сумі 500 грн. /а.с. 10-12/.

Ухвалою Верховного Суду України від 17 серпня 2009 року вказане рішення Апеляційного суду Одеської області від 19.03.2008 року залишено без змін. З цього приводу судом досліджено матеріали цивільної справи №2-2850/08, витребувані з Приморського районного суду м. Одеси, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, отриманих від реалізації предмета застави.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2, як стягувач з ОСОБА_3 суми, вказаної в рішенні Апеляційного суду Одеської області від 19.03.2008 року, будь-яких претензій до ОСОБА_3 немає, дані пояснення свідчать про те, що ОСОБА_2 кошти отримала. її доводи відносно заперечень про право ОСОБА_1 на х/г частину коштів в зв*язку з тим, що ОСОБА_1 при розгляді справи в Приморському районному суді м. Одеси за її позовом усунувся від вимог про стягнення цих грошей та підтримував ОСОБА_3, не можуть бути підставою для відмовлення в задоволенні позову ОСОБА_1

Суд вважає, що правовідносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по укладанню вищезазначених договорів, а також придбання автомобілю, мали місце до вступ> в дію Сімейного кодексу України редакції 2004 року, тому при вирішенні дано: справи слід керуватися положеннями КпІПС України /в редакції 1969 року/.

Відповідно до ст. 28 КпІПС України, у разі поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що гроші в сумі 30930,82 гривень є спільним майном подружжя, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як доведені та обґрунтовані.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 28 КпШС України, ст.ст. 68-71 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 15465 грн. 41 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя: Васильків О.В