Справа № 2-136/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2010 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Зіміна В. Б. ,

при секретарі Мороз В.В.. ОСОБА_1;, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про розірвання договору довічного утримання; -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення від права на спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що покійна дружина її покійного сина ОСОБА_4

ОСОБА_5 мала на праві власності кв.24 в 6.67 корп. 13 по вул. Копилівська в м. Києві.

З 1998р. ОСОБА_5 перебувала в важкому фізичному стані, потребувала уваги та стороннього догляду якій її надавала позивачка. 21.03.06р. ОСОБА_5 склала заповіт на ім'я позивачки.

Але оскільки позивачка є людиною похилого віку, вона вмовила ОСОБА_5 підписати договір довічного утримання зі своєю племінницею ОСОБА_3, оскільки розраховувала, що остання буде проживати та доглядати за ОСОБА_5

06.04.06р. між позивачкою, яка діяла на підставі доручення від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений договір довічного утримання, відповідно до умов якого відповідачка зобов'язувалася довічно утримувати ОСОБА_5 забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, в тому числі медичною. Вартість матеріального забезпечення визначена в розмірі 300 гри. ОСОБА_5 в свою чергу передала відповідачці у власність кв.24 в 6.67 корп. 13 по вул. Копилівська в м. Києві.

Відповідачка не виконала своїх зобов'язань, взятих нею за договором про довічне утримання, оскільки через два дні виїхала з квартири ОСОБА_5, залишивши паралізовану хвору людину саму в квартирі.

16.02.07р. ОСОБА_5 померла.

Позивачка вважала, що відповідачка повинна бути усунута судом від права на спадкування за законом після померлою ОСОБА_5, оскільки не виконала жодної умови договору довічного утримання та ухилялась від надання необхідної допомоги важко хворої людині.

В подальшому позивачка змінила свої позовні вимоги та просила визнати недійсним договір довічного утримання, укладений між нею, від імені ОСОБА_6В. та відповідачкою ОСОБА_3, оскільки остання не виконувала умов договору довічного утримання та через два дні залишила ОСОБА_5 одну в квартирі в безпорадному стані.

В той час як позивачка вимушена була доглядати ОСОБА_5, надавала її догляд, купувала ліки, сплачувала раніше і сплачує на даний час комунальні платежі по спірній квартирі, позивачка за свої коші и поховала ОСОБА_5

При підписанні договору довічного утримання відповідачка ввела позивачку в оману, обіцяючи догляд за хворою ОСОБА_5. але своїх обіцянок не виконала, в зв'язку з чим позивачка ставить питання про розірвання договору довічного утримання від 06.04.06р. у судовому порядку.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов з тих же підстав та просили його задовольнити. Позивачка також пояснила, що / 2000р. з ОСОБА_5 стався інсульт, внаслідок якого її паралізувало і вона не могла самостійно пересуватися. її син доглядав за хворою жінкою. Оскільки сину було важко доглядати за хворою, а позивачка є особою похилого віку вона домовилась зі своєю племінницею ОСОБА_7, що остання буде проживати в квартири ОСОБА_5 та надавати допомогу по догляду. ОСОБА_7 поселилася в квартиру разом зі своєю молодшою донькою, але вона ніде не працювала і не мала доходу, зловживала спиртними напоями.

Після раптової смерті сина 09.03.06р., ОСОБА_5 21.03.06р. оформила на її ім'я заповіт. Але враховуючи похилий вік позивачки та необхідність догляду за хворою, вони прийняли рішення про оформлення договору довічного утримання. Оскільки у ОСОБА_7 не було паспорту, договір довічного утримання був оформлений на її старшу дочку ОСОБА_3, яка обіцяла доглядати за хворою та утримувати її матеріально.

Однак, після укладання договору, відповідачка ОСОБА_3 та її мати ОСОБА_7П, не виконували умов договору, залишали ОСОБА_5 6с; (огляду, не надавали матеріальної допомоги, не сплачували комунальні послуги по квартирі.

Відповідачка у судове засідання неодноразово не з'явилася, пояснень до позову не надала, хоча була своєчасно повідомлена про день і час розгляду справи.

Представник Головне управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, третя особа звернулась з клопотанням про слухання справи у відсутності її представника та письмово пояснили, що при посвідченні договору довічного утримання між ОСОБА_2, діючою на підставі доручення від ОСОБА_5 та ОСОБА_3 держаним нотаріусом було додержано всіх норм діючого законодавства. У разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчуджувач набуває право власності на майно, яке було ним передано, і має право вимагати його повернення.

Проте за життя відчужував ОСОБА_5 не розірвала договору. В зв'язку з чим третя особа просить в позові відмовити (а.с. 159-160).

Суд, заслухавши думку позивача та її представника, керуючись ст. 169 ЦПК України, рахує за можливе слухати справу без участі відповідача та представника третьої особи, на підставі наявних матеріалів, яких зібрано достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні 06.04.06р. ОСОБА_8. на підставі нотаріально засвідченої довіреності від 21.03.06р., діючи від імені ОСОБА_5 уклала договір довічного утримання з ОСОБА_3 (а.с. 12-13).

Відповідно до умов договору ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_3 кв. 24 в 6.67 корп. 13 по вул. Копилівська в м. Києві. а ОСОБА_3 зобов'язалася повністю утримувати ОСОБА_5, забезпечувати її харчуванням, доглядом, необхідною допомогою, та зберегти в її безоплатному довічному користуванні вказану квартиру довічно.

Оплату за комунальні та інші послуги повинна була здійснювати ОСОБА_3

Вартість матеріального забезпечення сторонами визначена у сумі 300 грн. щомісячно. У випадку інфляції ця сума збільшується зігідно встановленого державного коефіцієнту індексації доходів населення (а.с. 12-13).

ОСОБА_5 виконала умови договору кв.24 6.67 корп. 13 по вул. Копилівська в м. Києві була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 06.04.06р., довідкою БТІ №45000 від 20.10.09р. (а.с.8, 137).

Як вбачається з пояснень позивачки, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10. ОСОБА_3 умови договору довічного утримання не виконувала грошей на утримання ОСОБА_5 не надавала, харчуванням, одежею, ліками не забезпечував, належним чином не доглядала за ОСОБА_5. хоча остання була важкохворою паралізованою особою, яка потребувала постійного стороннього догляду, комунальні послуги за квартиру не сплачувала, після смерті ОСОБА_5 F3.Fi. не приймала участі в її похованні, що підтверджується також квитанціями на оплату комунальних послуг, документами на оплату послуг по похованню, з яких вбачається, що оплату послуг здійснювала ОСОБА_2, медичною карткою ОСОБА_5 (а.с.6-10, 58-76. 145).

Таким чином судом встановлено, що з боку відповідачки ОСОБА_3 мале місце неналежне виконання умов договору довічного утримання від 06.01.06р.

Як вбачається з досліджених судом документів спадкової справи №220, 16.02.07р. ОСОБА_5 померла. 17.07.07р. до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася Проніна МЛ І. та надала заповіт ОСОБА_5 від 21.03.06р. На підставі якого на її ім'я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13.03.08р. (а.с. 94-1 12).

Статтями 215, 229, 230 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)

Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо прав та обов'язків сторін.

Приймая до уваги те. що ОСОБА_3 на момент укладання договору довічного утримання від 06.04.06р. ввела в оману ОСОБА_5 та ОСОБА_8, а останні помилялись щодо прийнято на себе обов'язку ОСОБА_3 по забезпеченню ОСОБА_5 довічним утриманням та доглядом, як це передбаченого у мовами договору довічного утримання, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки.

Судові витрати, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 215, 229, 230. 744 ЦК України, керуючись ст.ст.213-215, 226, 228, 232. 292, 294 ЦП К України, суд;-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Договір довічного утримання. укладений 06.04.2006р. ОСОБА_2. від імені ОСОБА_5 з ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за №2-2220. визнати недійсним.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 8 (восьми) грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 (сім) грн. 50 коп.

Заяву про перегляд рішення може бути подано до Подільського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва в порядку та строки, встановлені законом. Заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя ОСОБА_12