Справа №22-1797
Категорія справи -37 Головуючий у 1-й інстанції Левик Я.А.
Доповідач в апел. Інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Шандри М.М., Гончарук Л.Я.,

при секретарі: Безпятко О.І.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргоюОСОБА_4 на рішення Золочівського районного суду Львівської областівід 2 березня 2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, з участю третьої особи Золочівської державної нотаріальної контори Львівської області про визнання частково недійсним свідоцтва на спадщину за заповітом та визнання права власності на частку спадкового майна та інше, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням суду позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задоволено частково.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 30.01.2006 року державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 на право на: 1/2 частку житлового будинку №9 на вул. Базарній у м.Золочеві Львівської області; земельну ділянку площею 0,0427 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану на вул. Базарній, 9 в м.Золочеві Львівської області в частині права на 1/2 частки від 1/2 частини згаданого будинку, що становить 1/4 частину згаданого будинку в цілому та 1/2 частки земельної ділянки.

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на 1/2 частину будинку №9 на вул. Базарній у м.Золочеві Львівської області в частині права власності на 1/2 частки від 1/2 частини згаданого будинку, що становить 1/4 частину згаданого будинку в цілому.

Визнано недійним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 51441 виданий 21.08.2007 року ОСОБА_4 про надання у приватну власність земельної ділян площею 0,0427 га на вул. Базарній, 9 в м.Золочеві Львівської області для обслуговування жилої будинку господарських будівель і споруд в частині права власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки.

В задоволенні решти позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 340 грн. 02 коп. сплаченої ними судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи

Рішення суду оскаржила відповідач.

В апеляційній скарзі покликається на те, що судом неповно зясовано всі обставини справи, рішення ухвалене при недоведеності обстави справи, що мають істотне значення для справи, які суд помилково вважав встановленими, судом не дотримано норми матеріального та процесуального права. Суд зробив висновок про те, що позивачі є спадкоємцями за правом представлення після ОСОБА_6, невірно, голослівно, не пославшись на жодну норму закону і не спростувавши доводів її заперечень на позовну заяву.

Нотаріус, під час вирішення питання про визнання за нею права на спадщину, знала про існування дітей її померлого брата і зробила правильний висновок про те, що за даних обставин вони не мають права на спадкування за правом представлення, законно оформивши їй свідоцтво про право на спадщину.

Просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивачі покликались на те, що 30.01.2006 року Золочівською державною нотаріальною конторою Львівської області відповідачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яким її визнано спадкоємцем всього спадкового майна, що залишилось після смерті її батька, а їх дідуся ОСОБА_6. Вважали, що таке видано частково незаконно враховуючи таке. 12.07.2004 року помер їх, позивачів, батько ОСОБА_7 2.09.2004 року помер їх дідусь, батько їх батька та відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6

Після смерті дідуся залишилось спадкове майно, а саме: 1/2 частина цегляного житлового будиноку з господарськими будівлями та дворовими спорудами №9 на вул. Базарній у м.Золочеві Львівськоїобласті та приватизована земельна ділянка площею 0,0427 га, виділена для обслуговування вказаного житлового будинку. Крім них та відповідача інших спадкоємців померлого діда за законом чи зазаповітом немає. Вони, є спадкоємцями відповідно до вимог ст.ст.1261,1266 ЦК України, 1/2 частини згаданого спадкового майна (по 1/4 частці кожна), котра мала б належати за життя їх батькові ОСОБА_7, як рідному синові померлого.

Вважали, що при видачі відповідачці згаданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом було частково порушено вимоги закону та їх права, а тому таке слід визнати частково недійним у згаданій частині та визнати за ними право на частину спадкового майна у згаданій частині.

Встанолено, що згідно вказаного заповіту ОСОБА_6 все своє майно заповів в рівних частках своїм дітям відповідачці ОСОБА_4 та ОСОБА_7

ОСОБА_6, як вбачається із свідоцтва про його смерть, виданого 3.09.2004 року відділом РАЦС Золочівського РУЮ Львівської області помер 2.09.2004 року.

На час смерті його спадкоємцями були відповідач ОСОБА_4 на 1/2 його майна та відповідно до змісту ст. 1261 ЦК України, позивачі теж, на 1/2 майна, оскільки їх батько ОСОБА_7, якому мала б належати вказана частина майна помер 12.07.2004 року, тобто до відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_6

Крім цього, із рішень Золочівського районного суду Львівської області від 8.11.2005 року і від 1.07.2009 року та копій заяв сторін про прийняття спадщини, вбачається, що сторонами, як спадкоємцями ОСОБА_6 було пропущено строк на подання заяви у Золочівську державну нотаріальну контору Львівської області про прийняття спадщини після померлого. Проте вказаними судовими рішеннями їм було призначено додаткові строки для подання заяви у Золочівську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та вони із такими заявами до нотаріуса звернулись. Відповідачка - 28.11.2005 року, а позивачі - 25.09.2009 року.

Не перевіривши належним чином факт існування інших спадкоємців та причини неподання ними заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 станом на 30.01.2006 року, державним нотаріусом Золочівської нотаріальної контори Львівської області 30.01.2006 року було дано відповідачці свідоцтво про право на спадщину.

На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину відповідачем було проведено державну реєстрацію права власності на вказану частину будинку та отримано державний акт про право власності на вказану земельну ділянку.

Враховуючи вказане позов у частині вимог про визнання частково недійсним згаданого свідоцтва про право на спадщину на заповітом, часткове скасування державної реєстрації права власності відповідача на згадану частину будинку та визнання частково недійсним державного акту про право власності відповідача на згадану земельну ділянку судом вірно задоволено частково.

При цьому суд вірно вказав, що не заслуговують на увагу посилання відповідача та її представника на те, що позивачі не праві спадкувати майна померлого ОСОБА_6 та таке повинно бути успадковане нею відповідно до вимог ч.1 ст. 1275 ЦК України, так як батько позивачів спадщини не прийняв, оскільки батько позивачів помер до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 та не міг її прийняти чи відмовитись від її прийняття.

Таким чином суд прийшов до вірного висновку, що батько позивачів не відмовився від прийняття спадщини і відповідно до вимог ст.1275 Цивільного кодексу України його частка не перейшла до відповідачки.

Крім цього, суд вказав, що безпідставним покликання відповідача та її представника на пропуск позивачами трирічного строку на звернення до суду, т.я. рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 1.07.2009 року позивачам призначено додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та вони 25.09.2009 року такі заяви до нотаріуса подали, однак в силу того, що спадщина оформлена на відповідачку змушені були звернулись до суду з даним позовом.

Апелянт вказує, що право на спадкування за правом представлення не наступає, тому що відповідно до ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України внуки спадкодавця спадкують лише за законом, а в даному випадку є заповіт на їх батька.

Ці покликання є безпідставними, т.я. апелянт не враховує, що вона спадкує по заповіту лише 1/2 частину згаданого спадкового майна, а на іншу 1/2 частину цього майна позивачі мають право в силу ст.ст. 1261, 1266 ЦК України.

Як зазначив суд, позивачі вказували і підставу позову ст. 1261 ЦК України, тобто, що при спадкуванні по закону вони є спадкоємцями першої черги після смерті батька - ОСОБА_7

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спорів у зв'язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК та враховувати, що заповідач, зокрема, має право…3) охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати в майбутньому. Якщо він розподілив між спадкоємцями лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав (частини перша, третя статті 1236 ЦК України).

Відповідно до ст. 1236 ЦК України ОСОБА_6 заповів своє майно ОСОБА_4 тільки на 1/2 частини згаданого спадкового майна.

Встановлено, що згідно вказаного заповіту ОСОБА_6 іншу 1/2 частини згаданого спадкового майна заповів ОСОБА_7, що відповідає вимогам ст. 1236 ЦК України.

ОСОБА_7, якому мала б належати вказана частина, майна помер 12.07.2004 року, тобто до відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_6, а відповідачка не може спадкувати його частку відповідно до вимог ст. 1261 та ч.1 ст. 1275 ЦК України, а тому позивачі спадкують відповідно до закону, тобто на підставі ст.ст. 1261,1266 ЦК України.

Тому суд вірно в цій частині задовольнив позов.

Судом відмовлено в задоволенні решти позовних вимог з покликанням на те, що позивачі з врахуванням поданих 25.09.2009 року заяв вправі звернутись до нотаріуса і рішення суду в цій частині сторонами не оскаржується.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст.ст. ч.1 п.1 ст.307, ст. 308, ч.1.п.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської областівід 2 березня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: