Апеляційний суд Житомирської області
РІШЕННЯ

Іменем України

16 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С., КотікТ.С.

при секретарі Порохня М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Кредитної спілки Оберіг до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору споживчого кредиту, стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на заочне рішення Корольовського райолнного суду м. Житомира від 08 квітня 2010 року, -

встановила:

У листопаді 2009 року Кредитна спілка Оберіг звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати кредитний договір № 202к5, укладений 20.10.2008 року, між Кредитною спілкою Оберіг та ОСОБА_1 Оскільки боржник не виконує взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів, Спілка просила стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та інших відповідачів, які є поручителями, заборгованість в сумі 14934 грн. 33 коп. та судові витрати.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2010 року позов задоволено.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2010 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення з нього кредитної заборгованості. Зазначив, що суд не повідомив його належним чином про час та місце судового розгляду. На час розгляду справи він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, однак суд направляв йому судові повістки за іншою адресою. Крім того, Кредитна спілка Оберіг змінила умови основного зобовязання без його згоди, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, що є підставою для припинення договору поруки /ч. 1 ст. 559 ЦК України/. Також, Спілка письмово не заявила до нього вимоги про погашення заборгованості, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 555 ЦК України.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 20.10.2008 року між Кредитною спілкою Оберіг та ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту № 202к5, за яким ОСОБА_1 отримав у кредит 7500 грн. строком на 12 місяців, тобто до 20.10.2009 року, зі сплатою процентів в розмірі 0,1369% за один календарний день, при умові дотримання положень Договору щодо погашення кредиту /а.с. 11-12/. Сторонами було погоджено та підписано графік погашення заборгованості /а.с. 12 зворот/.

В цей же день, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 7500 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером /а.с. 14/.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки /ст. 554 ЦК України /.

В забезпечення виконання вищезазначеного договору споживчого кредиту № 202к5, 20.10.2008 року між Кредитною спілкою "Оберіг" та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договір поруки № 202к5 /а.с. 13, 18, 25, 28, 30/.

Відповідно до п.п. 2.1., 3.1. поручителі зобов'язувались перед Кредитором, у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, нести солідарну відповідальність у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків та збитків, встановлених на момент подання позовної вимоги, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Оскільки ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту і відсотків, тому станом на 01.12.2009 року утворилась заборгованість в сумі 14934 грн. 33 коп. /а.с. 16-17/, яка складається із:

- заборгованості за кредитом - 7500 грн. ,

заборгованості за відсотками - 7434 грн. 33 коп., які нараховані у подвійному розмірі, відповідно до п. 1.3 кредитного договору та рішення засідання членів правління кредитної спілки Оберіг від 24.11.2008 року /а.с. 15/.

ОСОБА_1 дану суму заборгованості не заперечував, рішення суду першої інстанції не оскаржував.

Є безпідставними доводи ОСОБА_5 про те, що Кредитна спілка Оберіг не виконала вимог ч. 1 ст. 555 ЦК України, а тому договір поруки є припиненим.

Так, відповідно до п. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного обовязку не предявить вимоги до поручителя.

Пунктом 3.2. договору поруки від 20.10.2008 року передбачено, що днем виконання зобовязання поручителів щодо погашення заборгованості Боржника, вважається день закінчення строку надання кредиту за кредитним договором, в тому числі і з урахуванням пролонгації /п.3.2./.

Договір поруки набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного погашення заборгованості за кредитним договором № 202к5 від 20.10.2008 року. Також, порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного

терміну з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимог до поручителя /п. 4.1. Договору/.

Отже, строк виконання основного зобовязання за договором споживчого кредиту № 202к5 від 20.10.2008 року настав 20.10.2009 року. Кредитна спілка Оберіг предявила вимоги до боржника та поручителів у листопаді 2009 року, шляхом подання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, тобто протягом строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 555 ЦК України передбачає можливість направлення кредитором поручителю письмової вимоги про погашення боргу або предявлення позову до суду. Кредитна спілка скористалася своїм правом звернення до суду, що не є порушенням ч. 1 ст. 555 ЦК України.

Також, є необґрунтованими доводи ОСОБА_5 про те, що Кредитна спілка без його згоди змінила умови основного зобовязання, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, а тому він не повинен платити заборгованість.

Пунктом 1.3. договору споживчого кредиту № 202к5 від 20.10.2008 року передбачено, що сплата кредиту здійснюється щомісяця в розмірі, передбаченому графіком погашення, який є невідємною частиною цього договору. Сторони домовилися, що у разі несплати Позичальником процентів та частини кредиту /згідно графіка погашення/ до дати, визначеної п.п. 3.2.2. Договору, за рішенням правління нарахування процентів здійснюється в подвійному розмірі процентної ставки, що встановлена п. 1.1. Договору, починаючи з п'ятого дня прострочення і до моменту повного погашення поточної заборгованості.

У звязку з порушенням ОСОБА_1 строків сплати кредиту та процентів, на засіданні правління Кредитної спілки Оберіг від 24.11.2008 року прийнято рішення про нарахування процентів у подвійному розмірі, відповідно до п. 1.3. договору споживчого кредиту, починаючи з 26.11.2008 року /а.с. 15/.

Отже, збільшення відсоткової ставки, у цьому випадку, передбачено умовами договору споживчого кредиту № 202к5, а тому не є зміною основного зобовязання та збільшенням обсягу відповідальності поручителів.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не виконали зобовязання за договором споживчого кредиту і договором поруки, та правильно стягнув з них у солідарному порядку заборгованість в сумі 14934 грн. 33 коп.

Проте, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд не звернув увагу на те, що відповідно до ст. 88 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідачів у дольовому порядку, а не солідарному. За таких обставин, рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Позивачем під час подання заяви до суду сплачено 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи /а.с. 38/ та 157 грн. 87 коп. судового збору / 149,37 - за вимоги майнового характеру та 8,50 за вимоги немайнового характеру а.с. 36, 37/. Отже, на користь Кредитної спілки необхідно стягнути судові витрати з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 53 грн. 87 коп. з кожного, а з ОСОБА_1 - 62 грн. 37 коп. /з врахуванням вимоги немайнового характеру/.

Апеляційний суд розглянув дану справу за відсутності відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які повідомлені про час та місце судового розгляду в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74, ч.ч. З, 4, 9 ст. 76, ст. 77 ЦПК України /а.с. 118-147/. При цьому, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачі недобросовісно користуються своїми правами і не виконують процесуальні обов'язки щодо отримання судових повісток, явки до суду, повідомлення про зміну місця проживання та про причини неявки в судове засідання. Так, відповідач ОСОБА_6 змінив місце проживання, але в порушення вимог ст. 77 ЦПК України не повідомив про це суд. Проте, і за новим місцем проживання, вручити судову повістку ОСОБА_6 виявилося неможливо, за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_5 в заяві про оскарження заочного рішення та апеляційній скарзі зазначив, що він змінив місце проживання, а тому судову повістку необхідно направляти за адресою: м. Житомир, вул. Шелушкова 112 /а.с. 60-61, 75-76 /. Однак, зазначений відповідачем будинок має 9 поверхів та 4 під їзди /а.с. 96-99, 12б/, а тому без зазначення номеру квартири неможливо вручити судову повістку. Згідно даних адресного бюро, ОСОБА_5 не значиться зареєстрованим у м. Житомирі /а.с. 133/.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2010 року змінити в частині стягнення судових витрат.

Стягнути на користь Кредитної спілки Оберіг судові витрати з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 53 грн. 87 коп. з кожного, а з ОСОБА_1 - 62 грн. 37 коп.

В решті заочне рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді