Справа №2-12-1263/10 09.11.2010 09.11.2010 09.11.2010
Справа № 22ц-7941/10 Головуючий у І інстанції Гречана С.І.
Категорія - 45. Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України.

9 листопада 2010 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Мурлигіної О.Я.,

із секретарем судового засідання Бобуйок І.Ф.,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідачів ОСОБА_5,

у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_4 переглянула рішення місцевого Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2010 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні системою водопроводу та каналізації і відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, перевіривши в межах оскарження обставини та докази, якими сторони їх стверджували, -

у с т а н о в и л а :

30 листопада 2009 року ОСОБА_2 предявила зазначений позов, який обґрунтував наступним.

Вона є власником квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_6 - квартири № 3.

Квартири розташовані одна над однією і мають спільні системи водопостачання і водовідведення, а також каналізаційну систему.

В квартирі належній ОСОБА_6 проживає донька тої - ОСОБА_4, яка скориставшись тимчасовою відсутністю мешканців названих квартир самочинно відключила систему водопостачання та каналізації від відповідних вуличних мереж, позбавивши її можливості повноцінно користуватися обєктом власності.

Посилаючись на виписані обставини та на відмову відповідачів відновити водопостачання і водовідведення, просила усунути перешкоди у користуванні квартирою, відновивши пошкоджені системи, а також стягнути з відповідачів на її користь 4 000 гривень на відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати.

Відповідачі і їх представники позов не визнали, пояснивши, що ніякої особистої системи водопостачання позивач не має і будь-яких перешкод у користуванні їй вони не створювали. Систему водопостачання до будинку тимчасово відключали, оскільки проводили ремонтні роботи

Рішенням місцевого Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2010 року позов задоволено частково, на ОСОБА_4 і ОСОБА_6 покладено обовязок поновити водопостачання до належної позивачці квартири і на її користь з відповідачів у рівних частках стягнуто по 200 гривень компенсації заподіяної моральної шкоди, 171 гривня судових витрат та 150 гривень витрат на правову допомогу.

ОСОБА_7 подала на це рішення апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Скаргу обґрунтувала порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржене рішення суду І інстанції залишити без зміни, оскільки той постановив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Вирішуючи спір таким чином, як викладено в оскаржуваному рішенні, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є співвласниками домоволодіння № 7 по вул. Петровського в м. Миколаєві, яке реально розділено на підставі правоустановчих документів і їх частки умовно позначені сторонами як квартири № 2 та № 3.

Відповідачка ОСОБА_4, з дозволу матері ОСОБА_6, протиправно припинила водопостачання до частини домоволодіння, що належить позивачці, позбавивши ту можливості належно користуватися житлом і викликавши у неї моральні страждання, а тому вона повинна відновити водопостачання і, разом з матірю, відшкодувати завдану моральну шкоду і судові витрати.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції, його висновки щодо них та результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими і законними.

Так, за ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 386, 391 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник нерухомого майна, який незаконно позбавлений володіння ним має право витребування його з чужого незаконного володіння, тобто таким чином забезпечується відновлення становища, яке існувало до порушення права.

У відповідності до п. 1.13 Правил користування системами комунального водозабезпечення та водовідведення в містах та селищах України, водопровідні вводи житлових будинків громадян, а також прибори і пристрої на них, в тому числі колодці, запорна арматура, водолічильники та інші пристрої обліку, стабілізатори тиску та обмежувачі витрат належать абоненту та їм експлуатуються. Правом обмежувати або припиняти роботу обєктів централізованого питного водопостачання у відповідності до ст. 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» наділені лише підприємства питного водопостачання і лише у передбачених законом випадках.

Кожна особа має право на захист, в тому числі і судовий, свого цивільного права чи інтересу у разі його порушення, у спосіб визначений Цивільним кодексом України, або в інший, встановлений договором або законом, спосіб.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони є споживачами послуг з водопостачання, водовідведення та централізованого каналізаційного відведення, яке їм надає МКП «Миколаївводоканал». 29 квітня 1993року ОСОБА_2, а 21 вересня 1994 року ОСОБА_4 вперше отримали дозвіл на прокладку водопроводу та каналізації до належних їм частин домоволодіння (а.с. -19-20, 53-54) і використали його, обладнавши квартири системами водопостачання, водовідведення та каналізаційною системою. Не дивлячись на це, ОСОБА_4 протиправно відключила систему водопостачання до квартири позивачки у звязку з чим повинна її відновити і відшкодувати тій завдану моральну шкоду.

Оскільки цього ж, з таких же мотивів дійшов і місцевий суд, то підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині немає.

В той же час, суд не звернув своєї уваги на ст. 1167 ЦК України, згідно якої завдана моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, а, відповідно, не оцінив поведінки ОСОБА_6 у спірній ситуації і не вказав, за які ж дії щодо позивачки, вона повинна нести відповідальність.

При ухваленні рішення щодо захисту порушеного права, суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 і 59 ЦПК України про їх належність та допустимість. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно до ст. 60 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень.

Недоведеність позову є підставою для відмови у його задоволенні, а недоведеність заперечень тягне за собою протилежний результат.

По даній справі позивач належними та допустимими засобами довів, що його право на користування системою водопостачання і водовідведення порушено тільки ОСОБА_4

Належних та допустимих доказів тому, що ОСОБА_6 приймала участь у припиненні водопостачання до житла позивачки, а тому покладення на неї обовязку відшкодувати моральну шкоду та сплатити частину судових витрат є помилкою, яку слід виправити рішенням апеляційної інстанції.

Одночасно слід по іншому розподілити і судові витрати. Поклавши їх тільки на ОСОБА_4

Що ж до твердження особи, яка подала апеляційну скаргу про те, що позивачка не має право на користування їх системою водопостачання в якості субабонента, то воно не може братися до уваги, оскільки спростовується наявними у справі доказами.

Керуючись ст.ст. 307-309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення місцевого Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_6 200 гривень на відшкодування моральної шкоди та судових витрат скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у вимозі до ОСОБА_6 про стягнення відшкодування за моральну шкоду.

Рішення місцевого суду в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 171 гривню судових витрат і 150 гривень витрат на правову допомогу.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з дня його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий Судді