Справа № 2-4088/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2010 року м. Кілія

21 серпня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бошкова М.І.

при секретарі Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

про визнання права власності на житловий будинок

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому вказали, що вони, на земельній ділянці, що розташована в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Придунайська, 40 побудували житловий будинок. Після будівництва будинку позивачі звернулися до виконкому Вилківської міської ради з проханням прийняття будинку до експлуатації, однак у такому прийняття позивачам було відмовлено у зв'язку з самовільним будівництвом зазначеного житлового будинку. Позивачі стверджують, що ними виконані всі вимоги, котрі пред'являються при побудуванні житлового будинку, на підставі яких вважають, що ними правомірно набуте право власності на такий будинок, у зв'язку з чим звернулися до відділу архітектури та містобудування, який вказав, що житловий будинок є самочинно побудованим. На підставі вищенаведених обставин та неможливістю оформити права на нерухоме майно інакше, ніж у судовому порядку, позивачі просять визнати за ними право сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Придунайська, 40 на земельній ділянці площею 2200,0 кв.м..

Позивачі підтвердили пред'явлені позовні вимоги.

Судом були встановлені наступні юридичні факти з певними їм правовідносинами, а саме:

Позивачі знаходяться в шлюбних відносинах з 11.06.1955 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серія ЯУ № 660136 від 11.06.1955 року.

Відповідно до рішення виконкому Вилківської міської ради № 252 від 29.12.1958 року позивачам була відведена земельна ділянка площею 600 кв.м., що розташована в м. Вилкове по вул. Придунайська, 16 А (нин. 40) з метою будівництва на ній житлового будинку, про що був складений акт винесення в натурі меж земельної ділянки та зобов'язання позивачів на здійснення будівельних робіт у встановлені на те строки.

Як вказано в технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» 26.06.2010 року, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Придунайська, 40 складається з: літ. А - житловий будинок ( складається з 1-І прихожа, 1-1 коридор, 1-2 кухня, 1-3 житлова кімната, 1-4 житлова кімната, 1-5 житлова кімната), ""літ. Б - сарай, літ. В - сарай, літ. Г - вбиральня, № 1- надвірні споруди та знаходиться на земельній ділянці площею 2200,0 кв.м..

В висновку Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Кілійської райдержадміністрації № 171 від 29.06.2010 року вказано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самовільно побудували житловий будинок на земельній ділянці, яка належить їм на праві приватної власності по вул. Придунайська, 40 в м. Вилкове, які своєчасно не були представлені приймальній комісії для прийняття в експлуатацію з подальшим належним оформленням права власності на нерухоме майно. В висновку зазначено, що житловий будинок і господарські споруди відповідають вимогам ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» і ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України».

В висновку № 856 від 29.06.2010 р. вказано, що Кілійський районний відділ ГУ МНС України в Одеській області погоджує оформлення за позивачами права власності на вказаний житловий будинок.

Згідно з ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" єдиним документом, на підставі якого може бути зареєстроване право власності на об'єкт самовільного будівництва, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до підпункту 1 пункту «б» частини 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого ^особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених швільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди та набувати на них право власності за умови додержання ним архітектурних, будівельних, санітарних та інших норм.

Згідно статті 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як встановлено статтею 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони були збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотнім порушенням будівельних норм і правил. У випадку позивачів житловий ^будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами були побудовані, але не були представлені .(ідповідній приймальній комісії для подальшого вводу до експлуатації. Але ч. 5 ст. 376 ЦК України передбачає, що на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як було встановлено у судовому засіданні, такі права та інтереси порушені не були, що у комплексному дослідженні законодавчих підстав визнання права на таке майно дає підстави суду для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку; вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 61 СК України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Заслухавши пояснення представника позивачів у судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази по справі та у зв'язку з неможливістю оформити права на нерухоме майно інакше, ніж у судовому порядку, суд вважає пред'явлений позов обґрунтованим, таким, що є заснованим на законі, не порушує прав та інтересів інших осіб, рішення суду стосовно речових прав на збудоване нерухоме майно є єдиною підставою для належного оформлення таких прав на самочинно збудоване позивачами майно, суд вважає за потрібне визнати за позивачами право приватної сумісної власності, а тому, керуючись вищенаведеним, задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3,4,8,107,209,210,212-215 ЦПК України та ст.ст.15,16, 316,318, 319,.328, 331 ч.2, 369, 375, 376, 386 та 392 ЦК України, ст. 60-61 СК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Придунайська, 40 на земельній ділянці площею 2200,0 кв.м..

Рішення може бути оскаржене до 21 серпня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бошкова М.І.

при секретарі Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

про визнання права власності на житловий будинок

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому вказали, що вони, на земельній ділянці, що розташована в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Придунайська, 40 побудували житловий будинок. Після будівництва будинку позивачі звернулися до виконкому Вилківської міської ради з проханням прийняття будинку до експлуатації, однак у такому прийняття позивачам було відмовлено у зв'язку з самовільним будівництвом зазначеного житлового будинку. Позивачі стверджують, що ними виконані всі вимоги, котрі пред'являються при побудуванні житлового будинку, на підставі яких вважають, що ними правомірно набуте право власності на такий будинок, у зв'язку з чим звернулися до відділу архітектури та містобудування, який вказав, що житловий будинок є самочинно побудованим. На підставі вищенаведених обставин та неможливістю оформити права на нерухоме майно інакше, ніж у судовому порядку, позивачі просять визнати за ними право сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Придунайська, 40 на земельній ділянці площею 2200,0 кв.м..

Позивачі підтвердили пред'явлені позовні вимоги.

Судом були встановлені наступні юридичні факти з певними їм правовідносинами, а саме:

Позивачі знаходяться в шлюбних відносинах з 11.06.1955 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серія ЯУ № 660136 від 11.06.1955 року.

Відповідно до рішення виконкому Вилківської міської ради № 252 від 29.12.1958 року позивачам була відведена земельна ділянка площею 600 кв.м., що розташована в м. Вилкове по вул. Придунайська, 16 А (нин. 40) з метою будівництва на ній житлового будинку, про що був складений акт винесення в натурі меж земельної ділянки та зобов'язання позивачів на здійснення будівельних робіт у встановлені на те строки.

Як вказано в технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» 26.06.2010 року, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Придунайська, 40 складається з: літ. А - житловий будинок ( складається з 1-І прихожа, 1-1 коридор, 1-2 кухня, 1-3 житлова кімната, 1-4 житлова кімната, 1-5 житлова кімната), ""літ. Б - сарай, літ. В - сарай, літ. Г - вбиральня, № 1- надвірні споруди та знаходиться на земельній ділянці площею 2200,0 кв.м..

В висновку Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Кілійської райдержадміністрації № 171 від 29.06.2010 року вказано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самовільно побудували житловий будинок на земельній ділянці, яка належить їм на праві приватної власності по вул. Придунайська, 40 в м. Вилкове, які своєчасно не були представлені приймальній комісії для прийняття в експлуатацію з подальшим належним оформленням права власності на нерухоме майно. В висновку зазначено, що житловий будинок і господарські споруди відповідають вимогам ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» і ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України».

В висновку № 856 від 29.06.2010 р. вказано, що Кілійський районний відділ ГУ МНС України в Одеській області погоджує оформлення за позивачами права власності на вказаний житловий будинок.

Згідно з ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" єдиним документом, на підставі якого може бути зареєстроване право власності на об'єкт самовільного будівництва, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до підпункту 1 пункту «б» частини 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого ^особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених швільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди та набувати на них право власності за умови додержання ним архітектурних, будівельних, санітарних та інших норм.

Згідно статті 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як встановлено статтею 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони були збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотнім порушенням будівельних норм і правил. У випадку позивачів житловий ^будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами були побудовані, але не були представлені .(ідповідній приймальній комісії для подальшого вводу до експлуатації. Але ч. 5 ст. 376 ЦК України передбачає, що на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як було встановлено у судовому засіданні, такі права та інтереси порушені не були, що у комплексному дослідженні законодавчих підстав визнання права на таке майно дає підстави суду для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку; вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 61 СК України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Заслухавши пояснення представника позивачів у судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази по справі та у зв'язку з неможливістю оформити права на нерухоме майно інакше, ніж у судовому порядку, суд вважає пред'явлений позов обґрунтованим, таким, що є заснованим на законі, не порушує прав та інтересів інших осіб, рішення суду стосовно речових прав на збудоване нерухоме майно є єдиною підставою для належного оформлення таких прав на самочинно збудоване позивачами майно, суд вважає за потрібне визнати за позивачами право приватної сумісної власності, а тому, керуючись вищенаведеним, задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3,4,8,107,209,210,212-215 ЦПК України та ст.ст.15,16, 316,318, 319,.328, 331 ч.2, 369, 375, 376, 386 та 392 ЦК України, ст. 60-61 СК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Придунайська, 40 на земельній ділянці площею 2200,0 кв.м..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3