Іванівський районний суд Одеської області
Справа №2- 622 2010 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Погорєлова І.В.

при секретарі Кухарчик І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Радісненської селищної ради треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання часток у спільній сумісній власності, припинення права спільної сумісної власності, визнання права власності на Уг частку житлового будинку та земельної ділянки, визнання права власності на Уг частку житлового будинку та земельної ділянки у порядку спадкування , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулися до суду із позовною заявою до Радісненської селищної ради треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання часток у спільній сумісній власності, припинення права спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки, визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки у порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що 03 серпня 1985 року ОСОБА_1, уклала шлюб із ОСОБА_5, який був зареєстрований у відділі РАЦС Іванівського райвиконкому Одеської області, актовий запис №29.

Під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 придбали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (А-1 - житловий будинок, Б - гараж, В - сарай, Г - погріб, №1-3 - огорожа, І - вимощення), розташований в селищі Радісне по вул. Калініна під № 10( десять) Іванівського району Одеської області та земельну ділянку за тією же адресою, загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка була безкоштовно передана у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення сесії Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області ХХШ скликання від 23 січня 1995 року.

Згадане нерухоме майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами був оформлений на ОСОБА_5, що підтверджується договором купівлі-продажу б/н від 25 січня 1993 року, виданим Іванівською державною нотаріальною конторою Одеської області, р.№ 127 і

зареєстрованого в Іванівському районному БІТ Одеської області 25 січня 1993 року, реєстраційний номер - 30180335, номер запису 2,в книзі 11 стор.2

24 лютого 1998 року чоловік позивачки ОСОБА_5, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після його смерті відкрилася спадщина на його частку у спільній сумісній власності.

Позивачі посилаються на те, що вони є спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину, оскільки проживали разом із спадкодавцем до дня його смерті, та продовжують проживати в тому ж будинку до сьогоднішнього дня і про відмову від спадщини ми не заявляли.

Також в своїй позовній заяві позивачі зазначають те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є доньками померлого від першого шлюбу, котрі в установлений законом строк не подали до Іванівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, не вчинили дії, які б свідчили про те, що вони фактично прийняли спадщину, разом із батьком вони не проживали.

Але з невідомих позивачам причин, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до Іванівської державної нотаріальної контори заперечення проти видачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на майно та свідоцтв про право на спадщину у зв'язку з чим вони вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні на позовних вимогах наполягали.

06.12.2010 року до Іванівського районного суду Одеської області надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_3, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_4.

Згідно із ч.І ст34 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред'явивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі процесуальні права і обов'язки позивача.

В своїй зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Іванівського районного суду Одеської області з позовом до Радісненської сільради, треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про визначення частки у спадку, з яким ОСОБА_6 та ОСОБА_4 категорично не згодні, том що вважає, що ОСОБА_1, як дружина померлого ОСОБА_5, отримує у спадок 1/2 частину всього спадкового майна.

Другу половину, тобто 1/2 спадкового майна ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вважають, що необхідно розділити в рівних частках на дружину померлого - ОСОБА_1 та на трьох його дітей - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - по 1/8 частині від спадкового майна.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 просять суд відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, та задовольни їх зустрічну позовну заяву, в якій вони просять визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 + 1/8 частини спадкового майна, визнати право власності за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 по 1/8 частини спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_5 24.02.1998 року.

19 грудня 2010 року в судовому засіданні ОСОБА_3, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_4 на позовних вимогах наполягала .

ОСОБА_1 зустрічну позовну заяву визнала в повному обсязі, про що свідчить письмова заява.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, судом у судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 1998 року чоловік позивачки ОСОБА_5, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (А-1 - житловий будинок, Б - гараж, В - сарай, Г - погріб, №1-3 - огорожа, І - вимощення), розташований в селищі Радісне по вул. Калініна під № 10( десять) Іванівського району Одеської області та земельну ділянку за тією же адресою, загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка була безкоштовно передана у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення сесії Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області ХХШ скликання від 23 січня 1995 року.

Також судом було встановлено, що договір купівлі-продажу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (А-1 - житловий будинок, Б - гараж, В - сарай, Г - погріб, №1-3 - огорожа, І - вимощення), розташований в селищі Радісне по вул. Калініна під № 10( десять) Іванівського району Одеської області, був оформлений на ОСОБА_5, 25.01.1993 року, тобто під час знаходження ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, який вони зареєстрували 03 серпня 1985 року у відділі РАЦС Іванівського райвиконкому Одеської області, актовий запис №29, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає що відповідно до ст.60 ч.І та ст.70 СК України, вищезгадане майно належить до спільної сумісної власності подружжя.

Приймаючи до уваги те, що померлий ОСОБА_5 за життя не залишив заповіт, то все спадкове майно необхідно успадковувати за законом, тому у відповідності до ст. 1261 ЦК України до перша черга спадкоємців за законом відносяться діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1223ЦК України, право на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину, оскільки проживали разом із спадкодавцем до дня його смерті, та проживають в тому ж будинку до сьогоднішнього дня і про відмову від спадщини ми не заявляли.

Також судом було встановлено те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є доньками померлого від першого шлюбу, які у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги за законом.

Згідно з п. 224 Розділу 22 Інструкції «Про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення( визначення) частки померлого у спільному майні.

У відповідності з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи наведене, встановлено, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (А-1 - житловий будинок, Б - гараж, В - сарай, Г - погріб, №1-3 - огорожа, І - вимощення), розташований в селищі Радісне по вул. Калініна під № 10( десять) Іванівського району Одеської області та 1/2 частина земельної ділянки за тією же адресою, загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка була безкоштовно передана у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення сесії Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області ХХШ скликання від 23 січня 1995 року.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від ЗО травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом досліджено документи, які свідчать про те, що померлий володів вказаним спадковим майном, це договір-купівлі продажу б/н 25.01.1993 року, домова книга для прописки громадян, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, та архівною копією (витягом) рішення Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області.

Судом досліджено архівну копію рішення 13-ої сесії Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області від 23.01.1995 року видану архівним відділом Іванівської районної державної адміністрації Одеської області 20.04.2010 року № 98/Д, згідно якої вбачається, що ОСОБА_5 було безкоштовно передана у власність земельна ділянка загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських буд івель та споруд, а також для ведення особистого селянського господарства, про те за житія він не встиг оформити державний акт на вказану земельну ділянку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261). Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного терміну він не заявив про відмову від неї (ст. 1268) та обставини, на які посилався позивач , обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Радісненської селищної ради треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання часток у спільній сумісній власності, припинення права спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки, визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки у порядку спадкування - відмовити, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_3, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 16,328,1216,1218,1221,1222,1223 ,1268 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування » № 7 від 30 травня 2008 р., ст. 14,57,60, 212, 213 ЦПК України, ч.І, ст.70 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Радісненської селищної ради треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання часток у спільній сумісній власності, припинення права спільної сумісної власності, визнання права власності на Уг частку житлового будинку та земельної ділянки, визнання права власності на Уі частку житлового будинку та земельної ділянки у порядку спадкування - відмовити.

Зустрічна позовну заяву ОСОБА_3, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті 24 лютого 1998 року її чоловіка ОСОБА_5 та складається із 5/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (А-1 - житловий будинок, Б - гараж. В - сарай, Г - погріб, №1-3 - огорожа, І - вимощення), розташований в селищі Радісне по вул. Калініна під № 10( десять) Іванівського району Одеської області та 5/8 частина земельної ділянки за тією же адресою, загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка була безкоштовно передана у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення сесії Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області ХХШ скликання від 23 січня 1995 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті 24 лютого 1998 року її батька ОСОБА_5 та складається із 1/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (А-1 - житловий будинок, Б - гараж, В - сарай, Г - погріб, №1-3 - огорожа, І - вимощення), розташований в селищі Радісне по вул. Калініна під № 10( десять) Іванівського району Одеської області та 1/8 частини земельної ділянки за тією же адресою, загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка була безкоштовно передана у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення сесії Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області ХХШ скликання від 23 січня 1995 року.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті 24 лютого 1998 року її батька ОСОБА_5 та складається із 1/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (А-1 - житловий будинок, Б - гараж, В - сарай, Г - погріб, №1-3 - огорожа, І - вимощення), розташований в селищі Радісне по вул. Калініна під № 10( десять) Іванівського району Одеської області та 1/8 частини земельної ділянки за тією же адресою, загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка була безкоштовно передана у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення сесії Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області ХХШ скликання від 23 січня 1995 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті 24 лютого 1998 року її батька ОСОБА_5 та складається із 1/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (А-1 - житловий будинок, Б - гараж, В - сарай, Г - погріб, №1-3 - огорожа, І - вимощення), розташований в селищі Радісне по вул. Калініна під № 10( десять) Іванівського району Одеської області та 1/8 частини земельної ділянки за тією же

адресою, загальною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка була безкоштовно передана у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення сесії Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області ХХШ скликання від 23 січня 1995 року.

Рішення є підставою для реєстрації права власності та внесення змін до технічної документації житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в селищі Радісне по вул. Калініна під № 10( десять) Іванівського району Одеської області.

Заяву про оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області.

Суддя Погорєлов І.В.