Справа №22-ц-144/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Смирнової Т.В.,

суддів - Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа : Конотопський гаражно-будівельний кооператив №4

про усунення перешкод у користуванні гаражем та стягнення моральної шкоди ,-

ВС ТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_3 уточнюючи свої позовні вимоги , просить суд зобов»язати відповідача ОСОБА_2 демонтувати самовільно побудовану стіну з бетонного перекриття гаражу №1161 , стягнути матеріальну шкоду в сумі 560 грн., моральну шкоду в сумі 7.000 грн. , судові витрати 24 грн.50 коп., за експертизу 550 грн., за надану правову допомогу 270 грн.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2009 року зобов»язано ОСОБА_2 демонтувати самовільно побудовану стіну з бетонного перекриття гаражу №1161 , який належить ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду 560 грн., моральну шкоду - 6.880 грн., за експертизу - 550 грн., судові витрати - 24 грн. 50 коп., за допомогу адвоката - 270 грн., всього 8.284 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове , яким відмовити позивачу у позові.

Зазначає, що суд першої інстанції неповно з»ясував обставини по справі, які мають значення для її розгляду , невірно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Апелянт вважає, що позивачка не надала жодних доказів в судовому засіданні , що надбудова заважала їй у користуванні та розпорядженні гаражем і при цьому їй була завдано матеріальної шкоди та моральних страждань.

Крім того, зазначає , що судом невірно вирішено питання про розподіл судових витрат відповідно до пропорційно задоволеної частини позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з постановленням нового рішення, з наступних підстав.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того, що право власності позивачки ОСОБА_3 порушене і вона позбавлена можливості в повній мірі користуватись гаражем та через це стан її здоров»я погіршився .

Проте колегія суддів вважає , що з таким висновком суду погодитись не можна , оскільки він грунтується на неповному та поверховому з»ясуванні обставин справи, крім того висновки суду не відповідають обставинам справи , а також невірно застосувано норми матеріального права.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Деліктна відповідальність, згідно вказаної норми права, настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Згідно п.2 Постанови Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особо, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої особи були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Як вбачається з матеріалів справи , відповідач ОСОБА_4 в кінці 2004 року придбав недобудований гараж №1171/8 в м.Конотопі. На протязі 2005-2006 р.р. добудував його , здійснивши покрівлю нарівні з сусідніми гаражами , таким чином на суміжній стіні розмістивши спірну надбудову.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи ( а.с.53-54) не вбачається , що неправомірними діями відповідача порушено права позивача як власника, оскільки виходячи з огляду гаража № 1161 , експерт зазначає, що технічний стан гаража є задовільний , але на суміжній стіні виявлена тріщина , яка могла вплинути на існуючу суміжну стіну, так як при будівництві гаража №1161 власником ОСОБА_3 не було передбачено надбудову . При цьому експертом не наведено ніяких розрахунків з цього приводу.

Крім цього, експерт зазначив , що в гаражі позивача необхідно провести ремонт покрівлі , але з яких підстав не вказав.

Суд першої інстанції не з»ясував цих обставин , а тому неможливо дійти висновку про те , що права позивача є порушені, а позивач не довів цього належними та допустимими доказами.

Також, в суді першої інстанції експерт ОСОБА_5 пояснила , що причини утворення тріщин на суміжній стіні можуть бути і не пов»язані з надбудовою , про яку йде спір.

Надана суду першої інстанції довідка про погіршення стану здоров»я ОСОБА_3 не може бути доказом наявності моральної шкоди саме через дії відповідача. Також, не надано доказів того, що позивачка витрачала кошти на ліки чи отримувала стаціонарне лікування в лікарні.

Колегія суддів вважає, що позивачем, у порушення вимог ст.ст.10, 57-60 ЦПК України, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження причинного зв'язку між діями відповідача та заподіяною шкодою .

Наявні у справі докази не підтверджують сукупність складових для притягнення відповідача до цивільної відповідальності, а тому не надавали місцевому суду достатніх підстав для задоволення позову, а відтак і вимог про стягнення судових витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно оцінив докази у їх сукупності та ухвалив рішення на основі неповно з'ясованих обставин та помилково вважав встановленими обставини, які не були доведені позивачем у справі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність скасування рішення місцевого суду на підставі п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.303,п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309,313,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2009 року в даній справі скасувати .

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа : Конотопський гаражно-будівельний кооператив №4 про усунення перешкод у користуванні гаражем та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців .

Головуючий:

Судді: