ухвала

іменем україни

25 лютого 2010 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Богонюка М.Я.

суддів : Приколоти Т.І,ОСОБА_1,

при секретарі Макойді Н.З.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (далі ДП «РЕМ») та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дрогобицькому районі Львівської області (далі Фонд) на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2009 року,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю: визнано незаконними акт за формою Н-5 від 21.02.2008 року про розслідування нещасного випадку та акт за формою НПВ від 25.02.2008 року про нещасний випадок, який не повязаний із виробництвом; встановлено факт отримання ОСОБА_2 ушкодження здоровя під час виконання трудових обовязків на ДП «РЕМ» (на той час Ремонтно-будівельне управління Відкритого акціонерного товариства «Укренерговугілля»; зобовязано ДП «РЕМ» скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок, повязаний із виробництвом , який стався з ОСОБА_2 16.11.2007 року.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення оскаржили ДП «РЕМ» та Фонд, просять його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. ДП «РЕМ» зазначає, що відповідачем проведено перевірку інформації про нещасний випадок на виробництві з моменту її отримання. Перевірка здійснена відповідно до чинного законодавства призначеною комісією, яка не встановила факту ушкодження здоровя ОСОБА_2 на виробництві. За результатами роботи комісії були складені акти за формою Н-1 та НПВ. Посилаються і на те, що під час розгляду справи у судовому засіданні також не здобуто переконливих доказів отримання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень на виробництві.

Крім цього апелянт зазначає про порушення судом норм процесуального права, оскільки зміст рішення не відповідає вимогам до судових рішень, ухвалених у справах окремого провадження.

Фонд в апеляційній скарзі зазначає, що ухвалюючи рішення про встановлення факту ушкодження здоровя на виробництві суд порушив вимоги Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1112 від 25.08.2004 року (далі Порядок розслідування нещасних випадків) так як позивач вправі був оскаржити акти до територіального управління Держгірпромнагляду, припис якого щодо необхідності проведення повторного розслідування є обовязковим для роботодавця.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників ДП «РЕМ» ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги, ОСОБА_2 і адвоката ОСОБА_3 на заперечення скарг, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і тому його слід залишити без змін, а апеляційні скарги відхилити.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 02.05.2006 року по 05.08.2008 року перебував у трудових відносинах із відповідачем ДП «РЕМ», а 16.11.2007 року знаходився у відрядженні і проводив ремонтні роботи в автомобільних боксах відокремленого підрозділу - Дзержинського енергоуправління Донецької філії ВАТ «Укренерговугілля» (назва підрозділу на час виникнення події). Під час виконання трудових обовязків унаслідок обламування старої підшивки стелі ОСОБА_2 упав з висоти близько 4-х метрів на бетонну підлогу та отримав тілесне ушкодження поперечний перелом поперечного відростка.

Висновок суду про отримання ОСОБА_2 ушкодження здоровя на виробництві відповідає матеріалам справи і є правильним, ґрунтується на сукупності доказів, яким суд першої інстанції дав правильну оцінку.

Зокрема, про падіння під час роботи ОСОБА_2 доповідав безпосередньому керівнику, виконробу ОСОБА_6, а згідно з листками непрацездатності від 19 і 27 листопада 2007 року ОСОБА_2 лікувався амбулаторно у звязку з ушибом попереку, згідно листків непрацездатності від 27 і 28 грудня 2007 року він лікувався стаціонарно з 06 грудня 2007 року до 31 січня 2008 року у звязку закритим переломом поперечного відростка.

Доводи апеляційної скарги про те, що листки непрацездатності є неналежними доказами колегія суддів відхиляє, так як вони відповідають поясненням позивача про настання нещасного випадку, були предметом дослідження судових експертів медиків і узгоджуються із їх висновками. До того ж, пояснення ОСОБА_2 про механізм заподіяння тілесних ушкоджень відповідає висновку судових експертів. Первинні записи у листках непрацездатності про загальне захворювання не спростовує факту отримання ОСОБА_2 поперечного перелому поперечного відростка саме 16.11.2007 року, оскільки заключний такий діагноз було встановлено йому лише під час спеціального обстеження 18.12.2007 року діагностичним центром спіральної компютерної томографії.

Хоч і не було очевидців падіння ОСОБА_7 на виробництві, проте співробітники потерпілого ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 повідомляли, що ОСОБА_2 скаржився на падіння 16.11.2007 року у автомобільному боксі, в звязку з чим він був увільнений від роботи у другій половині дня.

Постановою Кабінету міністрів України №1112 від 25.08.20004 року врегульовано питання розслідування нещасних випадків на виробництві.

Так як ОСОБА_2 16.11.2007 року доповів своєму безпосередньому керівнику про нещасний випадок із ним, проте останній не виконав вимог п. 8 Порядку розслідування нещасних випадків, тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про порушення ДП «РЕМ» чинного законодавства щодо розслідування нещасного випадку на виробництві. При цьому суд обґрунтовано вважав, що висновки комісії у актах Н-5 від 21.02.2008 року та НПВ від 25.02.2008 року щодо отримання ушкодження ОСОБА_2 здоровя не на виробництві не відповідають дійсним обставинам справи і тому визнав їх незаконними та зобовязав ДП «РЕМ» скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок 16.11.2007 року, повязаний із виробництвом.

Зі змісту ч. 6 ст. 235 ЦПК України убачається висновок, що при виникненні спору про право, який вирішується у порядку позовного провадження, заінтересовані особи мають право подати позов у загальному порядку.

Так як встановлення факту ушкодження здоровя ОСОБА_2 на виробництві потрібен для одержання ним допомоги по соціальному страхуванню, то цей спір обґрунтовано розглядався судом не у порядку окремого, а позовного провадження. Отже доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права не ґрунтується на чинному законодавстві.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Так як захист порушеного права в судовому порядку гарантовано Конституцією України, то оскарження ОСОБА_2 актів ДП «РЕМ» за формою Н-5 від 21.02.2008 року та НПВ від 25.02.2008 року безпосередньо до суду, а не до територіальних органів Держгірпромнагляду, що передбачено Порядком розслідування нещасних випадків, є його правом і не є підставою для скасування судового рішення, як про це просить у апеляційній скарзі Фонд.

Такий висновок суду відповідає вимогам п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні судочинства».

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то колегія суддів вважає рішення законним його слід залишитись без змін, а апеляційні скарги відхилити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційні скарги Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дрогобицькому районі Львівської області - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: