Справа №22-ц-4859/10 Суддя-доповідач - Маслов
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Маслова В.О.,

суддів Дубровної В.В., Сибільової Л.О.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного професійно-технічного навчального закладу «Науково-методичний центр інформаційних технологій»

на рішення Зарічного районного суду Сумської області від 21 вересня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного професійно-технічного навчального закладу «Науково-методичний центр інформаційних технологій», третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

21 серпня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2, Сумської філії ППТНЗ «НМЦІТ» з позовом, в якому зазначав, що 03 березня 2009 року о 7 год. 35 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ОСОБА_4, держ. номер НОМЕР_1, у м. Суми по

вул. Черепіна не витримав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем Хонда Сівік, держ. номер НОМЕР_2, який потім зіткнувся з автомобілем МАЗ 2215, держ. номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, у результаті чого йому було завдано майнової шкоди на суму 65309 грн. 74 коп., з яких 24990 грн. відшкодувала страхова компанія.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з навчального закладу на його користь 40574 грн. 74 коп. на відшкодування майнової шкоди, а з ОСОБА_2

5000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Сум від 09 грудня 2009 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача ППТНЗ «НМЦІТ».

Рішенням цього ж суду від 21 вересня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ППТНЗ «НМЦІТ» на користь ОСОБА_1 40319 грн. 74 коп. на відшкодування завданої майнової шкоди, 5000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ППТНЗ «НМЦІТ», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, а справу направити до Оболонського районного суду м. Києва.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_5, які вважали рішення суду першої інстанції правильним, розглянувши матеріали справи в межах заявленого позову і апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 03 березня 2009 року о 7 год. 35 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ОСОБА_4, держ. номер НОМЕР_1, у м. Суми по вул. Черепіна не витримав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Хонда Сівік, держ. номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 (а. с. 8), який потім зіткнувся з автомобілем МАЗ 2215, держ. номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, що підтверджується постановою Ковпаківського районного суду м. Сум від

26 березня 2009 року, копія якої є на а. с. 7.

Зі звіту №244/09 вбачається, що сума майнової шкоди, завданої ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля становить 65309 грн. 74 коп. (а. с. 14-32), з яких 24990 грн. позивачу було відшкодовано за договором страхування (а. с. 9, 10).

На підставі договору оренди автомобіля №12-11/2-А від 12 листопада 2008 року директор Сумської філії ППТНЗ «НМЦІТ» ОСОБА_6 передав ППТНЗ «НМЦІТ» у платне користування автомобіль НОМЕР_4 (а. с. 101, 102, 103-104).

У договорі оренди, копія якого є на а. с. 103-104, зазначено, що учбовий заклад (відповідач у даній справі) в особі ОСОБА_7 бере в оренду від ОСОБА_6, директора його Сумської філії, автомобіль ЗАЗ-Деу Т13110, держ. номер НОМЕР_1. Орендна плата складає 500 грн. на місяць. Предмет оренди передається орендатору для навчання слухачів на курсах водіїв автотранспортних засобів. Строк оренди з 12 листопада 2008 року по 31 грудня 2010 року.

На момент скоєння ДТП ОСОБА_2 працював у Сумській філії ППТНЗ «НМЦІТ» на посаді майстра виробничого навчання, що не оспорюється сторонами. Його робочий день розпочинався з 8 години і він з місця стоянки автомобіля рухався на роботу.

За таких обставин та з огляду на положення ст. 1167, ч. 1 ст. 1172, ч. 2 ст. 1187,

ст. 1188 ЦК України місцевий суд обґрунтовано стягнув 40319 грн. 74 коп. майнової шкоди та 5000 грн. немайнової шкоди з ППТНЗ «НМЦІТ», оскільки шкоду було завдано працівником останнього, який керував автомобілем, яким на підставі договору оренди володів навчальний заклад.

У колегії суддів, як і суду першої інстанції, склалося тверде переконання, що заподіяння шкоди позивачу ОСОБА_1 сталося виключно з вини водія ОСОБА_2, який грубо знехтував Правилами дорожнього руху, не витримав дистанції між автомобілями, відволікся від контролю за дорожньою обстановкою і при повній видимості на асфальті вдарив автомашину позивача в задню частину. У даному випадку колегія суддів не вбачає ніяких підстав для проведення автотехнічної експертизи, про що йдеться в апеляційній скарзі, оскільки механізм заподіяння шкоди є очевидним і не потребує спеціальних знань. Оскільки при зіткненні двох джерел підвищеної небезпеки очевидною є вина виключно водія ОСОБА_2, який виконував свої трудові обовязки, то суд обґрунтовано поклав обовязок по відшкодуванню шкоди на володільця цього джерела, яким у даному випадку є відповідач юридична особа навчальний заклад, а не його філія, яка є структурним підрозділом і не є самостійним субєктом у цивільно-правових відносинах по відшкодуванню майнової та моральної шкоди.

Всупереч ст. 60 ЦПК України апелянт не надав суду доказів на підтвердження того, що шкоду було завдано не під час виконання ОСОБА_2 своїх трудових обовязків.

Посилання апелянта на те, що відповідачем у справі повинна бути Сумська філія ППТНЗ «НМЦІТ», а не ППТНЗ «НМЦІТ», необґрунтовані, оскільки стороною в справі може бути лише юридична особа, а не її структурний підрозділ, яким є Сумська філія.

Доводи про те, що суд не мав права без згоди позивача залучати до участі в справі ППТНЗ «НМЦІТ», є безпідставними. ППТНЗ «НМЦІТ» було залучено до участі в справі в якості співвідповідача ухвалою від 09 грудня 2009 року, а згідно з ч. 1 ст. 33 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час вчинення зазначеної процесуальної дії, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. У разі відсутності згоди на це позивача суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача.

Інші доводи скарги висновків суду також не спростовують.

Таким чином, перевіривши рішення в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного професійно-технічного навчального закладу «Науково-методичний центр інформаційних технологій» відхилити, а рішення Зарічного районного суду Сумської області від 21 вересня 2010 року в даній справі залишити без змін.

Рішення місцевого суду і ухвала апеляційного суду набрали законної сили, але можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -