Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ВОСТРІКОВОЇ Л.В.

при секретарі - КОЗАЧЕНКО О.І.

з участю:

представника ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вознесенськ цивільну справ) за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про тлумачення змісту заповіту

ВСТАНОВИВ:

04.02.20010р. позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про тлумачення заповіту, в якому вказує, що 15 грудня 2008 р. померла ОСОБА_5 3.І. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно . а саме:

-квартиру АДРЕСА_1

області;

-земельну частку (пай) у землях КСП «Садове с. садове Нижньогірського району АР Крим. Спадкоємцями після її смерті є ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а ОСОБА_7 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 3.І. відмовилась на користь ОСОБА_4.

Після звернення до нотаріальної контори нотаріус встановила, що в заповіті в якості спадкового майна зазначена земельна ділянка, розташована в с.Садове Нижньогірського району Кримської області, надана для ведення селянського фермерського господарства, а в якості правовстановлюючого документу надано сертифікат на право на земельну частку пай. тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину і порекомендувала звернутися до суду.

Позивачка просить суд постановити рішення про тлумачення заповіту ОСОБА_5 3.1. в частині того, що заповідачка , складаючи заповіт мала на увазі право на земельну частку (пай), а не земельну ділянку розташовану в с.Садове Нижньогірського району Кримської області, надану для ведення селянського (фермерського) господарства.

Заслухавши у часників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

В силу ст.213 ЦК України на вимогу однієї сторони суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загально прийняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Згідно заповіту від 09.10.2000 року ОСОБА_5 заповіла все своє майно ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в рівних частках . тобто по /2 частині кожному.

З заповіту від 06.02.2006 року видно, що ОСОБА_5 3.1. заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку розташовану в с. Садове Нижньогірського району Кримської області ОСОБА_8 та ОСОБА_3 в рівних частках.

В силу ст. ст.202.1233,1247 ЦК України заповіт є правочином.

З сертифікату па право на земельну частку (пай ) від 11.07.1998 року видно, що ОСОБА_5 3.1. має право на земельну частку (пай) , яка перебуває у колективній власності КСП «Садове» площею 3.49 умовних кадастрових гектар без визначення меж.

Оскільки в даному випадку відсутній Державний акт на вказану вище земельну ділянку, а є в наявності сертифікат на право на земельну частку (пай), то суд вважає, що мова в заповіті йде про право на земельну частку (пай)

Тому, керуючись ст. 213 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Тлумачити заповіт ОСОБА_5 від 06.02.2006 року в частині того, що ОСОБА_5 в заповіті мала на увазі право на земельне частку (пай) у землях КСП «Садове» в с.Садове Нижньогірського району АР Крим», а не «земельну ділянку, розташовану в с.Садове Нижньогірського району Кримської області, надану для ведення селянського (фермерського) господарства.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області, через міськрайсуд.

Суддя - Л.В. Вострікова