Справа №22-ц-1381/10 Суддя-доповідач - Ведмедь
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Смирнової Т.В.,

суддів - Ведмедь Н.І., Гагіна М.В.,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія»

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2010 року

у справі за Відкритого акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1,

третя особа: Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

про стягнення суми збитків в розмірі 88350 грн., -

встановила:

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2010 року в задоволенні позовних вимог ВАТ «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1, третя особа: Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про стягнення суми збитків в розмірі 88350 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ «Страхове товариство «Гарантія», посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Зокрема, зазначає, що 24 березня 2008 року між ВАТ «Страхове товариство «Гарантія», як страховиком, ОСОБА_1, як страхувальником та ВАТ «Державний ощадний банк України», як вигодонабувачем було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу та укладено Додаткову угоду №1 до договору добровільного страхування.

Після викрадення застрахованого автомобіля та сплати страховиком відшкодування останній звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування суми збитків. З відмовою в задоволенні позову позивач незгоден і вважає, що судом не надано належної оцінки наданим доказам, а саме не враховано того факту, що ОСОБА_1 не здійснив необхідних дій для збереження автомобіля в нічний час, що передбачено п.1.2. Додаткової угоди та п.6.4.7.2. Договору страхування, укладеного між сторонами. На підтвердження зазначених доводів суду першої було надано копію постанови про порушення кримінальної справи, де зазначено, що автомобіль був залишений без нагляду в нічний час. На думку апелянта, зазначене повністю підтверджує його доводи, тому рішення суду першої інстанції в даній справі необхідно скасувати.

Перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог в суді першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Суд першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, повно та всебічні встановив обставини, що мають значення для справи, дослідив всі наявні докази в справі та дав їм належну правову оцінку відповідно до ст. 212 ЦПК України, а тому дійшов вірного висновку відмовивши в задоволенні позовних вимог ВАТ «Страхове товариство «Гарантія».

Посилання апелянта на п. 1.2. Додаткової угоди, що після здійснення страхової виплати згідно з п. 1.1. цієї угоди страховик має право стягнути суму виплаченою вигодонабувачу (банку) страхового відшкодування за умови, що страхувальник на момент настання страхового випадку порушив умови зберігання застрахованого транспортного засобу, передбачені Договором страхування та , що час викрадення автомобіля встановлений в постанові про порушення кримінальної справи від 04.06.2008 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в п. 6.4.7.2. Договору добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави від 24.03.2008 зазначено обов'язок страхувальника про те, що при зберіганні транспортного засобу використовувати всі наявні запираючи та охоронні пристрої, а в нічний час ( з 23-00 до 16-00), коли водій залишає транспортний засіб з метою ночівлі, то він повинен зберігатися на охоронюваній стоянці або в гаражі, або в зоні розташування діючих постів ДАЇ, тобто ідеться про порушення зобов'язань ОСОБА_1

Проте, як вбачається з матеріалів справи час викрадення автомобіля мало місце в зв'язку з залишенням його в невстановленому місці, але вироку по цій справі немає, а в ухвалах про порушення кримінальної справи час зазначався різний.

Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Виходячи з зазначеного колегія суддів вважає, що ВАТ «Страхове товариство «Гарантія» не довело свої вимоги в частині відшкодування збитків.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до ст. 308 ЦПК України ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. 60 ч. 1, ст. 307, ст. 308, ст. ст. 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2010 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: