Справа №22-ц-3104/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Маслова В.О.,

суддів Дубровної В.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними, зобовязання провести перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а :

10 липня 2009 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, який у подальшому уточнив. Вказував, що відповідач призначив йому пенсію за вислугу років як особі начальницького складу.

Посилаючись на те, що відповідач взяв за основу для обчислення пенсії грошове забезпечення за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, тобто

3997 грн. 77 коп., а не грошове забезпечення на момент звільнення в сумі 4388 грн. 29 коп., просив визнати дії Фонду щодо нарахування пенсії неправомірними та зобовязати його здійснити перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням та здійснювати виплату недорахованої пенсії з моменту звільнення з військової служби.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в частині нарахування пенсії ОСОБА_2 неправомірними, такими, що не відповідають ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням та здійснити виплату не донарахованої пенсії з моменту звільнення з військової служби.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи в межах позову та доводів апеляційної скарги, колегія суддів знаходить апеляційну скаргу обґрунтованою, а рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що за основу для обчислення пенсії слід брати грошове забезпечення за останній місяць перед звільненням.

Втім, з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони ґрунтуються на невірному застосуванні норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до моменту виходу на пенсію проходив службу за контрактом в Управлінні Держспецзвязку в Сумській області на посаді заступника начальника першого відділу і мав спеціальне звання підполковника Держспецзвязку. На момент звільнення, тобто на 27 березня 2009 року, вислуга років позивача складала 28 років 10 місяців 15 днів.

Згідно з поданою ОСОБА_2 заявою з 01 квітня 2009 року відповідач призначив йому пенсію за вислугу років як особі начальницького складу в розмірі 2950 грн. 95 коп. відповідно до грошового атестату серії СЗ№000004 від 31 березня 2009 року, наданого Управлінням Держспецзвязку в Сумській області, тобто з видів грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, визначених за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у редакції, яка діяла до 28 грудня 2007 року (оскільки зміни, внесені підпунктом 4 пункту 29 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Саме така редакція частини 3 статті 43 зазначеного Закону діяла як на день звільнення позивача зі служби 27 березня 2009 року, так і на день подання заяви про призначення йому пенсії 01 квітня 2009 року.

У відповідності з абз. 3 п. 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року №393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що закони України мають вищу юридичну силу в порівнянні з підзаконними нормативними актами, у тому числі й у порівнянні з постановами Уряду. Однак це зовсім не значить, що постанови Уряду, які прийняті в межах компетенції, можна не враховувати при призначенні пенсій особам, які звільнені з військової служби.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування та інших нормативно-правових актів України прийнятих відповідно до цих законів. Таким нормативно-правовим актом і є названа вище постанова Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393. Ця постанова не суперечить Закону, а доповнює його, оскільки в Законі немає детального унормування всього обсягу правовідносин, які виникають при призначенні, перерахунку, виплаті пенсій. Тому колегія суддів вважає правомірними дії посадовців Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, які при призначенні пенсії ОСОБА_2 виходили як з вимог ч. 3 ст. 43 вказаного Закону, так і з вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393.

Слова у ч. 3 ст. 43 вказаного Закону «обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням» зовсім не означають, що беруться до уваги виплати тільки за останній місяць служби пенсіонера. Ці слова знайшли своє більш детальне упорядкування в постанові Уряду від 17 липня 1992 року №393, яка є діючою, неконституційною не визнавалася і обґрунтовано врахована працівниками пенсійного Фонду при призначенні пенсії ОСОБА_2

З урахуванням викладеного, постанова місцевого суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задовольнити.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2009 року в даній справі скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними, зобовязання провести перерахунок пенсії відмовити за необґрунтованістю.

Рішення є остаточним і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -