Справа №22-5786 /2010 Головуючий у 1-й інстанції Дубель Р.М.
Категорія: 75 Доповідач в апел. Інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Шандра М.М., Крайник Н.П.,

при секретарі: Балюк О.С.,

з участю ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційні скарги ТзОВ" Послуга" та ОСОБА_3на ухвалу судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2010 року у справі за позовом ТзОВ" Послуга" до ОСОБА_3 про витребування установчих документів та печатки з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2010 року відмовлено у відкритті провадження по справі.

Ухвалу суду оскаржив позивач та відповідач.

В апеляційних скаргах апелянти вважають ухвалу незаконною, оскільки суд не надав жодної оцінки тим обставинам, що з позову вбачається спір не між суб'єктами підприємницької діяльності, а між юридичною особою та фізичною особою, якою, в даному спорі ОСОБА_3 Отже, вказаний спір про витребування установчих документів та печатки з чужого незаконного володіння слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Просять ухвалу судді скасувати та передати справу на розгляд суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід відхилити з наступних підстав.

Встановлено, що позивач звернувся з позовною заявою до відповідачки про витребування печатки та інших документів з чужого незаконного володіння.

Суддя в ухвалі вказав, що суб'єктами спірних правовідносин є ТзОВ «Послуга», яке є юридичною особою та ОСОБА_4, яка здійснювала підприємницьку діяльність і являлась приватним підприємцем та в даний час усунена, позбавлена учасниками товариства ТзОВ «Послуга» всіх повноважень на управління останнім.

Однак такі покликання на те, що ОСОБА_3 здійснювала підприємницьку діяльність і є приватним підприємцем, жодними даними не підтверджені, а тому вони є безпідставні.

В той же час вбачається, що ОСОБА_3 є членом ТзОВ «Послуга» та була, як на погляд позивача, директором до обрання директором його, тобто ОСОБА_2

ОСОБА_3в своїй апеляційній скарзі вказує, що у ТзОВ фірма «Послуга», працює директором з 2003 року по даний час і представлє товариство у всіх установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності і виконує усі покладені на неї обов'язки директора.

Тому судова колегія приходить до висновку, що позов до ОСОБА_3 заявлений, як до учасника товариства, і, як на погляд позивача, до колишнього директора.

В той же час вона в апеляційній скарзі покликається, що оспорює зміну директора товариства в суді і спір щодо обрання директором ОСОБА_2 ще не вирішений.

Отже між сторонами існують спірні відносини щодо обрання директором ОСОБА_2, так і щодо того чи працює директором ОСОБА_3

З ухвали судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 28 вересня 2010 року також встановлено, що вона та інші учасники товариства подали заяви про вихід з товариства і на даний час такий спір може бути вирішений в господарському суді.

Саме з приводу витребування оригіналів цих заяв про вихід з товариства і заявлена одна з вимог по даній справі.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством. У разі відсутності прямої вказівки закону застосовується принцип розмежування підвідомчості за суб'єктним складом. Зокрема, на підставі статті 1 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи. При цьому справи, що виникають з корпоративних відносин, на підставі пункту 4 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України підвідомчі господарським судам незалежно від того, які особи -юридичні чи фізичні -є учасниками корпоративних відносин, з яких виник спір.

Тому, якщо стороною у справі є фізична особа, вирішального значення при розмежуванні юрисдикцій набуває питання, чи є дана справа такою, що виникає з корпоративних відносин.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права -це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Зі змісту частини 3 статті 167 Господарського кодексу України, яка визначає поняття корпоративних відносин, вбачається, що обов'язковим учасником корпоративного спору повинен бути суб'єкт корпоративних прав, тобто акціонер або учасник господарського товариства. Отже, справа у спорі про діяльність та управління цього товариства за позовом до особи, яка є учасником товариства, належить до спорів, що виникають з корпоративних відносин.

За таких обставин, коли в даній справі виник спір з корпоративних відносин між господарським товариством та його учасником, а також між учасниками господарського товариства, що пов'язаний із діяльністю та управлінням цього товариства, він підсудний господарському суду відповідно до п.4 ч.1 ст.12 ГПК України.

Підстав щоб прийти до висновку про те, що спір відноситься до категорії спорів щодо речового майна та не підсудний господарському суду - немає.

Отже, висновки судді відповідають обставинам справи, суддя правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування ухвали немає.

Доводи апелянтів не спростовують висновків судді, такі не ґрунтуються на законі спростовуються вищенаведеним.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1. ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційні скарги ТзОВ" Послуга" та ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2010 року залишити без зміни, а апеляційні скарги без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: