Справа №2-14-7406/09 10.03.2010 10.03.2010 10.03.2010
Провадження №22ц-366/10
Справа № 22ц-366/10 Суддя першої інстанції: Гуденко О.А.
Категорія 46 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

іменем України

10 березня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Галущенка О.І.,

суддів: Лівінського І.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання Фірсовій Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2009 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа Миколаївська міська рада про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

в с т а н о в и л а:

В липні 2009 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Позивач зазначав, що після розірвання шлюбу, залишилась проживати з його колишньою дружиною ОСОБА_5 їх спільна дочка ОСОБА_6. Відповідачка перешкоджає йому в спілкуванні з дитиною.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визначити спосіб його участі у вихованні дитини та встановити дні та часи спілкування з нею, щотижня в середу з 17-30 до 19-30 та суботу з 15-ї до 18-ї години в присутності його батька та сестри.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2009 року позов задоволено частково. Постановлено визначити спосіб участі позивача у вихованні ОСОБА_6 встановивши дні та часи спілкування з нею, а саме кожної середи з 17-30 до 19-30 та кожної суботи з 15-ї до 18-ї години. Крім того, суд зазначив, що перші чотири місяці побачення з дитиною проводити за місцем її мешкання або за участю матері, а також надав право сторонам змінювати порядок побачень за їх взаємною згодою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на те, що суд порушив норми процесуального та матеріального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову або визначити новий графік побачень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 того ж кодексу, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони розірвали шлюб, від якого в них є дочка, яка проживає разом із матір'ю.

Оскільки після розлучення між сторонами стали виникати непорозуміння щодо участі позивача у вихованні дитини, останній звернувся з позовом, в якому просив визначити спосіб його участі у вихованні дитини та встановити дні та часи спілкування з нею, щотижня в середу з 17-30 до 19-30 та суботу з 15-ї до 18-ї години.

Під час судового розгляду справи орган опіки та піклування погодився із запропонованим позивачем способом його участі у вихованні дитини.

Встановивши зазначене суд дійшов правильного висновку про необхідність визначення конкретного способу участі позивача у вихованні дитини. Тому обґрунтовано задовольнив вимоги позивача.

З урахуванням викладених обставин та положень закону щодо рівності прав батьків у вихованні дитини та особистому спілкування з нею, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги ОСОБА_5 про неправильність висновку суду та його упередженість.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального або процесуального права, апеляційна скарга не містить. Тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись статями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2009 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двох місяців може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий: Судді: