Справа №2а-2663/09 25.08.2016 25.08.2010 25.08.2010
Провадження №22ц-4959/10
Суддя 1 інстанції- Давченко Т.М. Суддя - доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
Рішення

Іменем України

25 серпня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі: головуючого - Лисенка П.П., суддів - Мурлигіної О.Я.. ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2009 року у справі за

позовом

ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва (далі - УПФ) про захист соціальних прав,

встановила:

У жовтні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом.

Посилаючись на те, що він має статус дитини війни, а відповідач не виконує вимоги ст. 6 Закону України від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» (далі - ОСОБА_1 від 18 листопада 2004 року), яким передбачено підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, позивач просив зобов'язати відповідача зробити перерахунок за 2006 - 2007 роки та виплатити суму перерахунку.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2009 року позов задоволено частково. Зобов'язано УПФ здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2008 року.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просило постанову скасувати і ухвалити нову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність постанови в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким визначено статус дитини війни.

Положенням ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак, згідно з пунктом 17 ст. 77 Закону України від 20 грудня 2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року зупинено на 2006 рік.

До того ж, Законом України від 19 січня 2006 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» із положень Закону України від 20 грудня 2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік» виключено пункт 17 ст. 77 вказаного вище Закону, а новою редакцією ст. 110 цього ж Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Справа № 22ц-4959/10 Категорія: 57

Між тим, Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року не приймав рішення на виконання вимог ст. 110 Закону України від 20 грудня 2005 року «Про Державний бюх. = України на 2006 рік».

Отже, пільги для дітей війни, передбачені ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 рок;- безпосередньо у 2006 році запроваджено не було.

В свою чергу, пунктом 12 ст. 71 Закону України від 19 грудня 2006 року «Пр Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 рок;. зупинено на 2007 рік із урахуванням ст. 111 названого вище Закону.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 рок;. № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 12 ст. 71 Закону Україні: від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на

2007рік дію ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року із урахуванням ст. 111 цього ж Закону.

Відповідно до п.41 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 рік «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст.6 Закону від 18 листопада 2004 року щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни викладено в іншій редакції, яка зазначає виплату цього підвищення / розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність).

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення п.41 розділу 2 Закону України « Про Державний бюджет України на

2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тому УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсії та доплат до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року й здійснити відповідні перерахування (за той період, коли дія цієї норми не була зупинена). Однак, УПФ у порушення зазначених положень цього Закону таких нарахувань не проводило.

Таким чином, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст. 6 Закону від 18 листопада 2004 року, мають діти війни з 9 липня до 31 грудня 2007 року, а також з 22 травня до 31 грудня 2008 року.

Суд вирішуючи спір, із застосуванням положень ст. 11 КАС України, на зазначені вимоги закону уваги не звернув, а тому допустив помилку, безпідставно поклавши на відповідача обов'язок провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії за 2008 рік з 1 січня 2008 року, а не з 22 травні 2008 року.

За такого рішення районного суду підлягає зміні у відповідності до вимог п. 4 ст. 309 ЦПК України.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій із посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і тому судом не розглядалися.

Також не можуть бути взяті до уваги доводи відповідача про неврегульованість механізму реалізації положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На час виникнення спірних правовідносин, у тому числі і станом на 9 липня 200" року, розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.І ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовуються для встановлення заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ч.І ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів УПФ, оскільки суди не ухвалювали рішення про проведення виплат із власних джерел фінансування останнього.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва задовольнити частково.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2009 року змінити, виклавши резолютивну частину постанови в такій редакції.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Корабельному районі м. Миколаєва перерахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ч.І ст. 28 закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді