Справа №22-ц-4597/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Сибільової Л.О.,

суддів - Дубровної В.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 09 липня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, 3-я особа: Охтирське МБТІ про визначення ідеальних долей в спільній сумісній власності, визнання частково недійсним договору дарування та реальний поділ спільної сумісної власності

та за зустрічним позовом ОСОБА_3, 3-я особа на стороні позивача без самостійних вимог: ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про реальний поділ спільної часткової власності та усунення перешкод в користуванні жилим будинком,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 09 липня 2010 р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, 3-я особа: Охтирське МЕТІ про визначення ідеальних долей в спільній сумісній власності, визнання частково недійсним договору дарування та реальний поділ спільної сумісної власності задоволено частково.

Визнано частково недійсним з моменту його укладання договір дарування частини житлового будинку від 28 січня 1998 року між ОСОБА_4, з одного боку як дарувальника та ОСОБА_5, з іншого боку як обдарованої, посвідченого Тростянецькою державною нотаріальною конторою, в частині дарування прибудови під умовним позначенням «аЗ», яка на даний час рахується під умовним позначенням «а» з тамбуром (приміщення І,II ) площею 10,9 кв.м. та 1.2 кв.м., гаражу під умовним позначенням «Г» з прибудовою до гаражу під умовним позначенням «г», розташованих по пров. Півненко,38 м. Тростянець Сумської області, внаслідок невідповідності змісту даної частини договору дарування законодавству України.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на збудовані прибудови до житлового будинку під умовним позначенням літерою «а» (приміщення І, ІІ) площа10,9 кв.м. та 1,2 кв.м., гараж під умовним позначенням літерою «Г», прибудову до гаражу під умовним позначенням літерою «г», туалет з душовою кабінкою га колодязь, побудованих на території подвіря по пров. Півненко,38 м. Тростянець Сумської області, відповідно до рішення виконавчого комітету Тростянецької міської ради Сумської області №148 від 17 травня 1995 року.

Проведено реальний поділ домоволодіння, розташованого по пров. Півненко, 38 м. Тростянець Сумської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 245/246/247 від 12 квітня 2010 року та додатків до нього наступним чином.

За ОСОБА_2 визнати право власності в житловому будинку на приміщення 2-1 літ.«А-І» площею 21,4 кв.м. вартістю 26543 грн., а також на: прибудову приміщення І, II літ.«аЗ» площею 12,1 (1,2 + 10,9) кв.м. вартістю 18733 грн.; погріб літ.«п/г» вартістю 4564 грн.; сарай (29/100 частина) літ. «Б» вартістю 3016 грн.; сарай літ.«г» вартістю 2273 грн.; гараж літ. «Г» вартістю 14279 грн.; літній душ вартістю 1578 грн.; убиральню вартістю 2558 грн.; 1/2 частину воріт №1 вартістю 3491 грн.; 1/2 частину огорожі № 2 вартістю 3514 грн.; колодязь вартістю 8590 грн., а всього майна на загальну суму 89139 грн. (по II варіанту експертизи як другому співвласнику).

За ОСОБА_2 визнане право власності на земельну ділянку площею 1011 кв.м. з урахуванням площі під будівлями та спорудами та з урахуванням площі спільного користування, в т.ч.: під будівлями-100,5 кв.м.; під земельною ділянкою (дворова частина) загального користування-154,6 (309/2) кв.м.; під земельною ділянкою -756 кв.м. (по графічному додатку до експертизи № 2 арк.5 зазначеного зеленим кольором).

За ОСОБА_3 визнане право власності в житловому будинку на приміщення 1-1 літ. «А-І» площею 10,9 кв.м. та приміщення 1-2 площею 8,0 кв.м. та 18,9 кв.м. вартістю 23443 грн., а також на: прибудову приміщення ІУ літ.»а1» площею 8,6 кв.м. вартістю 7347 грн.; прибудову (тамбур) приміщення III літ. «а2» площею 4,2 кв.м. вартістю 1699 грн.; сарай (71/100 частина) літ.»Б» вартістю 7383 грн.; 1/2 частину воріт №1 вартістю 3491 грн.; 1/2 частину огорожі № 2 вартістю 3514 грн., а всього майна на загальну суму 46877 грн. по II варіанту експертизи як першому співвласнику).

За ОСОБА_3 визнане право власності на земельну ділянку площею 1011 кв.м. з урахуванням площі під будівлями та спорудами, і т.ч.: під будівлями-7б,5 кв.м.; під земельною ділянкою (дворова частина) загального користування -154,5 (309/2) кв.м.; під земельною ділянкою-780 кв.м. (по графічному додатку до експертизи № 2 арк.5 зазначеного жовтим кольором).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації 2292 (дві тисячі двісті дев'яносто дві) грн.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_3 ОСОБА_4) Т.В. на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті експертизи 1319 (одна тисяча триста дев'ятнадцять) грн.28 коп., за складання позовної заяви 200 (двісті) грн., за юридичні послуги адвоката 750 (сімсот пятдесят) грн., в повернення судового збору 29 (двадцять дев'ять) грн. 48 коп. та сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 125 (сто двадцять п'ять) грн.

В решті позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3, 3-я особа на стороні позивача без самостійних вимог: ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про реальний поділ спільної часткової власності та усунення перешкод в користуванні жилим будинком залишити без задоволення за недоведеністю.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2, ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про задоволення їх позовних вимог з тих підстав, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом посилаючись на те, що їй на праві власності належить 1/2 частина жилого будинку з надвірними будовами та спорудами, які розташовані по пров. Півненко, 38, в м.Тростянець Сумської області. Друга половина жилого будинку на даний час належить ОСОБА_3

Жилий будинок з надвірними будовами розташований на земельній ділянці, яка належить Тростянецькій міській раді.

На момент купівлі нею 1/2 частини жилого будинку з надвірними будовами вони були фактично реально поділені між співвласниками, кожен користувався своєю частиною. Вона стала користуватись кімнатою пл.21.4 кв.м. та сіньми, 1/2 погреба та сараю, а відповідачка ОСОБА_4 - кімнатами пл.10.9 кв.м.,8 кв.м. та сіньми, половиною погреба і сараю.

Оскільки жилий будинок та надвірні будови були в неналежному стані і не забезпечували потреб її сім'ї, вона за власні кошти провела ремонт належної їй частини будинку та добудувала веранду до будинку з окремим виходом, збудувала новий гараж з сараєм, туалет, поставила нову огорожу, зробила ремонт погребу.

ОСОБА_4 ніякої участі в будівництві веранди, гаражу, сараю, огорожі та ремонту погребу не приймала.

Забудова нових приміщень та господарських споруд проведена з дозволу Тростянецької міської ради (рішення міськвиконкому №148 від 17.05.1995 року).

11 грудня 1997 року в Охтирському міжрайонному бюро технічної інвентаризації вона отримала новий технічний паспорт, де були внесені всі зазначені зміни до стану забудови.

У 2004 році вона за власні кошти встановила газове опалення в належній їй половині будинку та збудувала колодязь для забезпечення своєї сім'ї водою. Другий співвласник ніякої участі в підведенні газу та побудові колодязя не приймав.

В даний час вона тимчасово проживає в м. Харкові. 27 травня 2009 року вона приїхала додому в м. Тростянець на пров. Півненко № 38 і виявили, що в другій половину будинку мешкає сім'я, яка користується належними їй приміщеннями.

В бюро технічної інвентаризації їй стало відомо, що зареєстрований договір дарування від 28 січня 1998 року, в якому вказано, що ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_5 прийняла в дар 1/2 частину жилого будинку з двірними будовами, що розташовані в м.Тростянець по пров. Півненко, 38. Також в договорі зазначено про те, що на вказаній земельній ділянці знаходяться жилий будинок та господарські і побутові будівлі і споруди : сіни «а», сіни- «а1», прибудова «аз», огорожа №1,2, сарай «Б», сарай «б», погріб «п/г», гараж «Г», прибудова - «г»; ця 1/2 частина жилого будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами належить дарувальнику ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 16.03.1991 року.

ОСОБА_2 зазначала, що всупереч матеріалам інвентарної справи, у яких знаходиться рішення міської ради на побудову гаражу-сараю і добудову веранди до жилого будинку на її ім'я, БТІ безпідставно видало довідку другому співвласнику для оформлення договору дарування, в яку були включені належні особисто їй будови та споруди.

ОСОБА_2 вважала, що реальний поділ спільної власності можливий відповідно до часток співвласників, які будуть встановлені з урахуванням нових будов та споруд і просила суд :

поновити строк звернення до суду з позовом про визнання частково недійсним договору дарування від 28.01.1998 р. та визнання за нею права власності на нерухомі об'єкти по пров. Півненко,38 м. Тростянець Сумської області;

визнати частково недійсним з моменту його укладення договір дарування частини житлового будинку від 28.01.1998 р. між ОСОБА_4, з одного боку як дарувальника, та ОСОБА_5, з іншого боку обдарованої, в частині дарування прибудови «аЗ», яка на даний час числиться як «а» з тамбуром (приміщення І,II) площею 10,9 кв.м. та 1,2 кв.м, гаражу «Г» з прибудовою до гаражу «г», розташованих по пров. Півненко, 38, м. Тростянець, внаслідок невідповідності змісту даної частини договору дарування чинному законодавству України;

визнати за нею, ОСОБА_2В, право власності на збудовані прибудову до житлового будинку «а» (приміщення І,II) з площами 10,9 та 1,2 кв.м., гараж «Г», прибудову до гаражу «г», туалет з душовою кабінкою та колодязь, побудованих на території подвір'я по пров. Півненко, 38, м. Тростянець відповідно до рішення виконавчого комітету Тростянецької міської ради №148 17.05.1995 р. ;

визначити частки за кожним із співвласників, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, з урахуванням наявних об'єктів нерухомості на території подвіря по пров.Півненко,38 м. Тростянець, з зарахуванням до розміру ідеальної частки ОСОБА_2 збудованих за власні кошти: прибудови до житлового будинку «а» (приміщення І, II) з площами 10,9 кв.м. 1,2 кв.м., гаражу «Г», прибудови до гаражу «г», туалету з душовою кабінкою та колодязю;

здійснити реальний поділ домоволодіння по пров. Півненко,38 м. Тростянець з господарчими та побутовими спорудами з урахуванням належності часток та права власності за кожним співвласником, фактичного користування (зайняття) приміщень в житловому будинку, збудованих та розташованих об'єктів нерухомості;

встановити порядок користування земельною ділянкою;

стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в солідарному порядку вартість 1/2 частини паркану по пров.Півненко,38 м. Тростянець,

судові витрати з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стягнути в солідарному порядку .

ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.03.1991 р. її матері, ОСОБА_4, належала ? частина житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями по пров.Півненко,38 м. Тростянець.

28.01.1998 р. між нею та ОСОБА_4 був укладений договір, дарування 1/2 частини жилого будинку з господарськими та побутовими будівлями по пров. Півненко, 38 в м.Тростянець .

Рішенням виконкому Тростянецької міської ради №161 від 16 квітня 1998 року їй у приватну власність передано частину земельної ділянки площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель.

Друга половина будинку з господарськими та побутовими будівлями належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.1994 р.

ОСОБА_3 посилалась на те, що жилий будинок і господарські будівлі між співвласниками в установленому законом порядку не були розділені, хоча фактично ОСОБА_2 та ОСОБА_4 користувались тими частинами жилого будинку, якими користувались бувші співвласники. Зокрема, ОСОБА_2 кімнатою пл..21,4 кв.м, ? сіней, ? сараю та погребу, а ОСОБА_4 кімнатами 10,9 кв.м, 8 кв.м, прибудовою 8,67 кв.м, ? сіней, ? сараю та погребу.

ОСОБА_3 зазначала, що 02.02.1995 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відбулась домовленість, за якою ОСОБА_2 відмовляється від 1/2 частини господарських будівель /сараїв/ та 1/2 частини сіней та веранди на користь ОСОБА_4, а остання дала дозвіл ОСОБА_2 на прибудову веранди з окремим виходом до жилого будинку та будівництво гаражу в дворі загального користування.

Згідно дозволу міськвиконкому ОСОБА_2 побудувала гараж-сарай та прибудову до жилого будинку, а також без дозволу співвласника збудувала туалет, колодязь та новий верх будинку з покрівлею над половиною жилого будинку, якою вона користується в даний час.

ОСОБА_3 посилалась на те, що угода про зміну часток у спільній власності у зв'язку прибудовою веранди та будівництвом гаражу між співвласниками не укладалась, а всі інші добудови зроблено без згоди другого співвласника, а тому вимоги ОСОБА_2 про збільшення ідеальних долей в спільній сумісній власності у зв'язку з будівництвом господарських будівель та прибудови до жилого будинку, є безпідставними.

ОСОБА_3 зазначала , що погоджується з тим, що збудовані господарські будівлі ( сарай-гараж, туалет, колодязь) та прибудова до житлового будинку належать ОСОБА_2, але зазначала, що на її думку це не дає підстав для збільшення її ідеальної частки у спільній сумісній власності.

З вищезазначених підстав ОСОБА_3 просила суд провести реальний поділ спільної власності, при якому :

виділити їй реально у власність в жилому будинку - кімнати пл. 8,0 кв.м., 10,9 кв.м., сіни, прибудову пл. 8,61 кв.м., сарай, погріб, ? огорожі, по пров. Півненко, 38. м. Тростянець .

У власність другого співвласника ОСОБА_2 реально виділити в жилому будинку - кімнату пл. 21,4 кв.м. прибудову пл. 10,9 кв.м., гараж-сарай, туалет, колодязь, 1/2 частину огорожі.

Стягнути з неї на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за ? частину погребу.

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені нею судові витрати.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з часткової доведеності позову ОСОБА_2 та необґрунтованості позову ОСОБА_3

Колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення підлягає скасуванню, так як суд неповно встановив усі обставини справи та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів цивільної справи та інвентарної справи Тростянецького БТІ № 1728 вбачається наступне.

19 грудня 1946 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був укладений договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_9 подарував, як свідчили свідки, своїй співмешканці ОСОБА_8 належний йому «на праве личной собственности по застройке в 1947 году право в домовладении, состоявшего с дома деревяного крытого железом на четыре комнаты во всех деревяный пол, са¬рая деревяного крытого черепицей и погреба кирпичного влезного рас¬положенного в г. Тростянец по пер. Пивнонковском дом № 33 (в даний час № 38) на усадебном участке мерою 2588,50 кв.м. Даримое право в вышеуказанном домовладении состоит с половины дома от переулка Пивненковского с Юга-Востока на две комнаты, половины сарая с западной стороны и половины погреба, а вторая половина этого же дома от города с Северозападной стороны, половина сарая с восточной стороны и половина погреба остается за даримым ОСОБА_10Т.».

Після цього ОСОБА_7 документально оформив своє право власності ? частину будинку з надвірними будівлями по пров. Півненко, 35 (в даний час № 38) м. Тростянець, 31 грудня 1951 року отримав свідоцтво про право власності на ? частину будівлі, видане на підставі рішення виконкому Тростянецької міськради депутатів трудящих від 21 грудня 1951 року за № 23.

18 лютого 1957 року ОСОБА_7 помер.

Рішенням Тростянецького районного народного суду від 29 листопада 1990 року встановлений факт прийняття спадщини ОСОБА_11 після смерті її батька ОСОБА_7 та визнано за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих по пров. Півненко, 38 в м. Тростянець.

11 серпня 1994 року був укладений договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_11 подарувала ОСОБА_2 ? частину житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами в м.Тростянець по пров. Півненко, 38 на земельній ділянці 910 кв.м. В договорі зазначено, що на земельній ділянці знаходяться : один одноповерховий деревяний обкладений цеглою будинок житловою пл. 40,3 кв.м «А1» та побутові будівлі і споруди : сіни «а», сіни «аІ», сарай «Б», прибудова сарай «б», погріб «п/г», огорожа №1-2( ас.8-9).

14 вересня 1990 року ОСОБА_8 померла.

16 березня 1991 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину по заповіту, відповідно до якого після смерті ОСОБА_8 успадкувала ? частину житлового будинку з господарськими побутовими будівлями і спорудами, розташованими по пров. Півненко, 38 в м. Тростянець на земельній ділянці 910 кв.м. На цій земельній ділянці знаходились : один деревяний обкладений цеглою будинок житловою пл. 40,3 кв.м та господарські побутові будівлі і споруди : сіни «а», сіни «аІ», сарай «Б», прибудова сарай «б», погріб п/г, № 1-2 огорожа, які належали померлій на підставі договору дарування від 19.12.1946 р.(ас.105-106).

17 травня 1995 року виконавчим комітетом Тростянецької міської ради було прийняте рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на будівництво гаража, господарчої будови, добудови веранди до житлового будинку по пров. Півненко, 38 (ас.16, 17, 18, 41, 42).

17 грудня 1997 року виконавчим комітетом Тростянецької міської ради було прийняте рішення № 506, яким за заявою ОСОБА_2 була затверджена площа земельної ділянки по пров. Півненко, 38 в м. Тростянець в розмірі 2022 кв.м.

28 січня 1998 року був укладений договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_12 подарувала ОСОБА_5 ? частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в м.Тростянець по пров. Півненко, 38 на земельній ділянці Тростянецької міської ради. В договорі зазначено, що на вказаній земельній ділянці знаходяться : один одноповерховий деревяний будинок житловою пл. 29,4 кв.м «А1» та господарські і побутові будівлі і споруди : сіни «а», сіни «аІ», прибудова «аЗ», огорожа «№12», сарай «Б», сарай «б», погріб «п/г», гараж «Г», прибудова «г»( ас.8-9).

21 січня 1998 року виконавчим комітетом Тростянецької міської ради Сумської області було прийняте рішення № 19, яким проведений розподіл земельних ділянок пропорційно часток, визначених правовими документами, згідно прикладених схем між громадянами: ОСОБА_12 768 м2 та ОСОБА_13 768 м2 по пров. Півненка, 38, землю під двором та забудовами визначено двором спільного користування з оплатою землі пропорційно до часток жилого приміщення.

16 квітня 1998 року виконавчим комітетом Тростянецької міської ради було прийняте рішення № 161 про передачу у приватну власність безкоштовно земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель ОСОБА_5 по пров. Півненко, 38 - 1000 кв. м ( ас.32).

Колегія суддів вважає, що частково доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заслуговують на увагу, так як при вирішення питання про реальний розподіл житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованих по пров. Півненка, 38 в м. Тростянець Сумської області, суд першої інстанції не в повній мірі врахував всі доводи і заперечення сторін та визначив варіант їх розподілу, який, за поясненнями сторін, не в повній мірі відповідає їх правам та інтересам як власників майна.

Крім того, рішення суду про визнання за сторонами права власності на конкретні земельні ділянки ухвалене з порушенням вимог діючого законодавства, так як сторони в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснили, що державні акти про право власності на загальну земельну ділянку по пров. Півненка, 38 в м.Тростянець вони не отримували, а тому у суду не було підстав для постановлення такого рішення, так як на час розгляду справи сторони не набули права власності на земельну ділянку, відносно якої виник спір з приводу встановлення порядку користування нею.

У звязку з наведеними обставинами рішення суду підлягає скасуванню. При ухваленні нового рішення у справі колегія суддів виходить як із установлених у справі обставин, так і враховує те, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сторони досягли згоди по ряду питань, які були предметом спору у даній справі.

При ухваленні нового рішення колегія суддів виходить з наступного.

Приймаючи до уваги положення статті 317 ЦК України про те, що тільки власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ч.1 ст. 203 та ч.1 ст. 215 ЦК України є підстави для задоволення позову про визнання частково недійсним договору дарування від 28 січня 1998 року, укладеного між ОСОБА_4М та ОСОБА_5, так як в даний час встановлено, що при укладенні названого договору ОСОБА_4М не була власником прибудови під умовним позначенням «аЗ», яка на даний час рахується під умовним позначенням «а» з тамбуром (приміщення І, II ), гаражу під умовним позначенням «Г» з прибудовою до гаражу під умовним позначенням «г», розташованих по пров. Півненко,38 м. Тростянець, а тому не мала права розпорядження цим майном.

За наведених обставин колегія суддів вважає за необхідне визнати частково недійсним з моменту його укладання договір дарування від 28 січня 1998 року, укладений між ОСОБА_4, з одного боку як дарувальника, та ОСОБА_5, з іншого боку, як обдарованої, в частині дарування прибудови під умовним позначенням «аЗ», яка на даний час рахується під умовним позначенням «а» з тамбуром (приміщення І, II ) площею 10,9 кв.м. та 1.2 кв.м., гаражу під умовним позначенням «Г» з прибудовою до гаражу під умовним позначенням «г», розташованих по пров. Півненко,38 м. Тростянець Сумської області, так як під час розгляду справи було встановлено, що названі господарсько-побутові будівлі були збудовані ОСОБА_2, яка і є їх власником.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

На підставі названої норми права підлягає задоволенню позов про реальний поділ між сторонами житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями.

Колегія суддів вважає за необхідне провести реальний поділ житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованих по пров. Півненка, 38 в м. Тростянець Сумської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 245/246/247 від 12 квітня 2010 року та додатків до нього, відповідно до якого необхідно:

- визнати за ОСОБА_2 право власності в житловому будинку під літ.«А-І» на приміщення 2-1 площею 21,4 кв.м. вартістю 26543 грн., а також на :

прибудову під літ.«аЗ» (приміщення І, II) площею 12,1 кв. м. (1,2 + 10,9) вартістю 18733 грн.;

сарай під літ.«г» вартістю 2273 грн.;

гараж під літ. «Г» вартістю 14279 грн.;

літній душ вартістю 1578 грн.;

убиральню вартістю 2558 грн.;

на 1/2 частину воріт №1 вартістю 3491 грн.;

на 1/2 частину огорожі № 2 вартістю 3514 грн.;

колодязь вартістю 8590 грн.,

а всього майна на загальну суму 81559грн., що складає 6/10 від усього домоволодіння (по І варіанту експертизи як другому співвласнику);

- визнати за ОСОБА_3 право власності в житловому будинку під літ.«А-І» на приміщення 1-1 площею 10,9 кв.м., приміщення 1-2 площею 8,0 кв.м. вартістю 23443 грн., а також на:

прибудову під літ. «а1» приміщення ІУ площею 8,6 кв.м. вартістю 7347 грн.;

прибудову (тамбур) під літ. «а2» приміщення III площею 4,2 кв.м. вартістю 1699 грн.;

погріб під літ.«п/г» вартістю 4564 грн.;

сарай під літ. «Б» вартістю 10399 грн.;

1/2 частину воріт №1 вартістю 3491 грн.;

1/2 частину огорожі № 2 вартістю 3514 грн.,

а всього майна на загальну суму 54457 грн., що складає 4/10 від усього домоволодіння (по І варіанту експертизи як першому співвласнику).

З ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 8 334 грн. різниці у вартості частини домоволодіння, яка їй виділяється, у порівнянні з вартістю ідеальної частки.

З пояснень сторін вбачається, що при розподілі житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та встановленні порядку користування земельною ділянкою по 1 варіанту експертизи ОСОБА_2 необхідно здійснити роботи щодо обладнання воріт. Сторони погодились, що вартість цих робіт складає 2000 грн., і ці витрати сторони беруть на себе в рівних частках. У зв?язку з цим з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 1000 грн.- грошової компенсації за обладнання воріт.

Підлягає задоволенню і позов про встановлення між сторонами порядку користування земельною ділянкою.

ОСОБА_2 необхідно виділити в користування земельну ділянку площею 1011 кв.м, з урахуванням площі під будівлями та спорудами та з урахуванням площі спільного користування,

в т.ч.: під будівлями 87 кв. м; під земельною ділянкою (дворова частина) загального користування 28 кв.м (56/2); під земельною ділянкою -896 кв.м (по графічному додатку до експертизи № 2 арк.3 (показано зеленим кольором).

ОСОБА_3 необхідно виділити в користування земельну ділянку площею 1011 кв. м з урахуванням площі під будівлями та спорудами та з урахуванням площі спільного користування,

в т.ч.: під будівлями 90 кв.м ; під земельною ділянкою (дворова частина) загального користування -28 кв.м (56/2); під земельною ділянкою-893 кв.м (по графічному додатку до експертизи № 2 арк.3 (показано жовтим кольором).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції сторони пояснили, що при такому порядку користування земельною ділянкою ОСОБА_2 не буде мати реальної можливості заїзду на її частину городу по мірі необхідності. У зв?язку з цим ОСОБА_3 пообіцяла по мірі необхідності надавати ОСОБА_2 вільний заїзд вантажним автомобілем по виділеній їй земельній ділянці на частину городу ОСОБА_2 і погодилась на те, щоб ця умова була викладена в рішенні суду у вигляді покладення на неї відповідного обов?язку.

У звязку з наведеним колегія суддів вважає за необхідне зобовязати ОСОБА_3 надавати по мірі необхідності ОСОБА_2 вільний заїзд вантажним автомобілем по її земельній ділянці на частину городу ОСОБА_2

В порядку розподілу судових витрат у справі колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2638 грн. 56 коп. - витрат по оплаті експертизи, 2100 грн.- витрат на правову допомогу, 427 грн. 62 коп. - в рахунок повернення сплаченого судового збору та 370 грн. - в рахунок повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, пп. 3, 4 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 09 липня 2010 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 частково задовольнити.

Визнати частково недійсним з моменту його укладання договір дарування від 28 січня 1998 року, укладений між ОСОБА_4, з одного боку як дарувальника, та ОСОБА_5, з іншого боку, як обдарованої, посвідченого Тростянецькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 168, в частині дарування прибудови під умовним позначенням «аЗ», яка на даний час рахується під умовним позначенням «а» з тамбуром (приміщення І, II ) площею 10,9 кв.м. та 1.2 кв.м., гаражу під умовним позначенням «Г» з прибудовою до гаражу під умовним позначенням «г», розташованих по пров. Півненко,38 м. Тростянець Сумської області.

Провести реальний поділ житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованих по пров. Півненка, 38 в м. Тростянець Сумської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до 1 варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 245/246/247 від 12 квітня 2010 року та додатків до нього .

Визнати за ОСОБА_2 право власності в житловому будинку під літ.«А-І» на приміщення 2-1 площею 21,4 кв.м. вартістю 26543 грн., а також на :

прибудову під літ.«аЗ» (приміщення І, II) площею 12,1 кв.м. (1,2 + 10,9) вартістю 18733 грн.;

сарай під літ.«г» вартістю 2273 грн.;

гараж під літ. «Г» вартістю 14279 грн.;

літній душ вартістю 1578 грн.;

убиральню вартістю 2558 грн.;

на 1/2 частину воріт №1 вартістю 3491 грн.;

на 1/2 частину огорожі № 2 вартістю 3514 грн.;

колодязь вартістю 8590 грн.,

а всього майна на загальну суму 81559грн., що складає 6/10 від усього домоволодіння (по І варіанту експертизи як другому співвласнику).

Визнати за ОСОБА_3 право власності в житловому будинку під літ.«А-І» на приміщення 1-1 площею 10,9 кв.м., приміщення 1-2 площею 8,0 кв.м., всього вартістю 23443 грн., а також на:

прибудову під літ. «а1» приміщення ІУ площею 8,6 кв.м. вартістю 7347 грн.;

прибудову (тамбур) під літ. «а2» приміщення III площею 4,2 кв.м. вартістю 1699 грн.;

погріб під літ.«п/г» вартістю 4564 грн.;

сарай під літ. «Б» вартістю 10399 грн.;

1/2 частину воріт №1 вартістю 3491 грн.;

1/2 частину огорожі № 2 вартістю 3514 грн.,

а всього майна на загальну суму 54457 грн., що складає 4/10 від усього домоволодіння (по І варіанту експертизи як першому співвласнику).

Виділити ОСОБА_2 в користування земельну ділянку площею 1011 кв.м, з урахуванням площі під будівлями та спорудами та з урахуванням площі спільного користування,

в т.ч.: під будівлями 87 кв.м ; під земельною ділянкою (дворова частина) загального користування 28 кв.м (56/2); під земельною ділянкою -896 кв.м (по графічному додатку до експертизи № 2 арк.3 (показано зеленим кольором).

Виділити ОСОБА_3 в користування земельну ділянку площею 1011 кв.м з урахуванням площі під будівлями та спорудами та з урахуванням площі спільного користування,

в т.ч.: під будівлями 90 кв.м ; під земельною ділянкою (дворова частина) загального користування -28 кв.м (56/2); під земельною ділянкою-893 кв.м (по графічному додатку до експертизи № 2 арк.3 (показано жовтим кольором).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 8 334 грн. - різниці у вартості частини домоволодіння, яка їй виділяється, у порівнянні з вартістю ідеальної частки, та 1000 грн.- грошової компенсації за обладнання воріт.

Зобовязати ОСОБА_3 надавати по мірі необхідності ОСОБА_2 вільний заїзд вантажним автомобілем по її земельній ділянці на частину городу ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2638 грн. 56 коп. - витрат по оплаті експертизи, 2100 грн.- витрат на правову допомогу, 427 грн. 62 коп. - в рахунок повернення сплаченого судового збору та 370 грн. - в рахунок повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -