Красилівський районний суд Хмельницької області
справа № 2-388/10
26 жовтня 2010 року м.Красилів
Красилівський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Федишина І.В. при секретарі Коломієць Л.В., з участю представників позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красилові справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, служби громадянства і реєстрації фізичних осіб Красилівського РВ УМВС України в Хмельницькій області про зобов'язання дружини надати дозвіл на реєстрацію за місцем проживання, зобов'язання служби ПРФО провести його реєстрацію за місцем проживання, вселення у квартиру АДРЕСА_1, третя особа - служба в справах дітей Красилівської районної державної адміністрації, -
У березні 2010 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5 зазначив, що рішенням Красилівського районного суду від 19 грудня 2005 року його було визнано безвісно відсутнім. За даним рішенням його бувша дружина, відповідач по справі, зняла його з реєстрації у квартирі № 39 по вул.Я.Мудрого в м.Красилові (до 16.05.2008 - вул.Калініна,8) де він проживав разом зі своєю сім'єю і звідки виїхав на заробітки. 20.11.2009 вказане рішення суду рішенням Красилівського районного суду скасовано. Після скасування рішення суду про визнання його безвісно відсутнім він звернувся в службу ПРФО з заявою відновити його реєстрацію в АДРЕСА_2, однак начальником СГІРФО Красилівського РВ УМВС України йому було відмовлено у поновленні реєстрації за попереднім місцем реєстрації тому, що заява на реєстрацію за місцем проживання має містити згоду власника-співвласника будинку-квартири на реєстрацію. В даний час відповідач відмовляється надати згоду на відновлення його реєстрації. Відмову рахує безпідставною, оскільки відповідач без його відома на підставі рішення суду зняла його з реєстрації у тій квартирі, де він проживав до виїзду на заробітки і був зареєстрований до визнання його безвісно відсутнім. На даний час вказане рішення суду скасовано, отже відпала підстава, згідно якої було скасовано його реєстрацію за місцем проживання, а тому вважає відмову незаконною, такою що порушує його права. Відмову СПРФО у відновленні його місця реєстрації за попереднім місцем проживання також рахує безпідставною, так як реєстрація місця проживання особи здійснюється на основі письмової заяви та паспортного документу, квитанції про сплату державного мита, що і було надано ним в СПРФО, яка безпідставно відмовила йому у відновленні реєстрації, мотивуючи це тим, що власник квартири не надає згоди на його реєстрацію. До зняття його з реєстрації, він на законних підставах був зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час він ніде не зареєстрований, власного житла не має, квартира, у якій він був зареєстрований, була його єдиним місцем проживання. Внаслідок відмови у відновленні реєстрації він фактично
позбавлений можливості довести своє місце перебування, влаштуватися на роботу, оскільки для оформлення на роботу необхідно пред'явити паспорт з реєстрацією місця проживання. Відмовою у відновленні реєстрації його позбавляють можливості здійснювати конституційні права щодо місця реєстрації, проживання, волевиявлення на виборах, влаштування на роботу. Просить зобов'язати відповідача надати дозвіл на відновлення його реєстрації в квартирі АДРЕСА_3, зобов'язати СПРФО відновити реєстрацію та вселити його за вказаною адресою.
У судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в зв'язку з захворюванням на туберкульоз, що позбавляє його можливості приймати участь у судових засіданнях та клопотання про допуск до участі в справі його матері ОСОБА_1, зазначив при цьому, що оформити нотаріально доручення не може в зв'язку з відсутністю реєстрації місця проживання. Судом клопотання задоволене.
Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, надали в судове засідання довідки, видані Красилівською філією "Хмельницькгазу" та Красилівським районом електричних мереж №№ відповідно 4 і 195 від 18.10.2010, які приєднано до матеріалів справи. ОСОБА_2 надала заяву ОСОБА_5 про залишення його позову без розгляду в частині вимоги про вселення в квартиру АДРЕСА_4. Ухвалою суду позов у цій частині залишено без розгляду.
Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 позов не визнали, відповідач зазначила, що ОСОБА_5 може проживати та бути зареєстрованим у квартирі своєї матері, яка складається з 4 кімнат, надала письмові заперечення по справі та просила приєднати до справи надані разом із запереченнями письмові докази. Клопотання задоволено, письмові докази приєднано до матеріалів справи та оглянуто в судовому засіданні.
Представник відповідача - служби ПРФО Красилівського РВ УМВСУ в Хмельницькій області, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи , в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки.
Представник третьої особи - служби в справах дітей Красилівської районної державної адміністрації, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки.
Учасники процесу не заперечують щодо розгляду справи у їх відсутності.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом достовірно встановлено, що 19.12.2005 рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_5 визнано безвісно відсутнім. Прийняте рішення суд обгрунтував тим, що з квітня 2004 року ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_5 не проживає, перебуває в розшуку як злісний неплатник аліментів, більше одного року в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування; визнати ОСОБА_5 безвісно відсутнім позивачу необхідно було для одержання субсидії. 20.11.2009 рішенням цього ж суду рішення Красилівського районного суду від 19.12.2005 про визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім скасоване. Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано 09.06.2005. Дочка сторін ОСОБА_6 народилася 03.07.1993. Вона є власником квартири АДРЕСА_5 (ОСОБА_7,5). ОСОБА_3 є її законним представником. ОСОБА_5 перебуває на консультативному обліку в психіатричному кабінеті Красилівської ЦРЛ з діагнозом: психопатія збудникового кола в стадії нестійкої компенсації та на диспансерному обліку в тубкабінеті з
діагнозом: вперше виявлений туберкульоз легень верхньої частини справа з відсівом. Іншого житла за ОСОБА_5 не зареєстровано. За ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зареєстровано по 1/5 частині квартири № 2 по вул. ДобровольськогоД м.Красилова.
Ці обставини підтверджуються: витягом Красилівського районного бюро технічної інвентаризації, договором дарування квартири від 13.12.2004, рішеннями Красилівського районного суду від 19.12.2005 та від 20.11.2009, довідкою Красилівської центральної районної лікарні № 1379 від 04.11.2009, свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвом про народження дитини.
Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання; для реєстрації особа подає письмову заяву, паспортний документ, квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати, два примірники талона зняття з реєстрації; зразки заяви та інших документів, необхідних для реєстрації місця проживання особи, затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2004 року № 985 "Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні" визначено, що в заяві про реєстрацію місця проживання повинна бути зазначена згода власника (співвласників) житла або їх уповноважених органів, наймача та членів його сім'ї* на реєстрацію місця проживання заявника в разі відсутності документів, зазначених як підстава для реєстрації (ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи). Ця згода не потрібна тільки у разі вселення до батьків їх неповнолітніх дітей.
Зазначена постанова Кабінету Міністрів України є чинною, що підтверджується постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.04.2008 № 5/113 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_8 до Кабінету Міністрів України про визнання незаконною постанови Кабінету Міністрів України N 985 від 28.07.2004.
Враховуючи викладене, відмову ОСОБА_5 службою ПРФО Красилівського РВ УМВСУ в Хмельницькій області в його реєстрації в квартирі АДРЕСА_6 без наявності згоди власника квартири (наймача та членів його сімї*) слід визнати правомірною.
Статтею 71 ЖК УРСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. ОСОБА_5 не надав доказів своєї відсутності з поважних причин, зазначена ним причина - перебування на заробітках не підтверджена будь-якими доказами, перебування на заробітках передбачає надання матеріальної допомоги сім'ї із зароблених коштів, суд же, обгрунтовуючи визнання його безвісно відсутнім, зазначав, що останній перебуває в розшуку як злісний неплатник аліментів та що визнання його безвісно відсутнім необхідне позивачу для одержання субсидії.
Аналогічна позиція висловлена в рішенні Верховного Суду України від 02 грудня 2009 року в справі за позовом Особи 1 до Особи 2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах Особи 3, Особи 4, третя особа: КП УЖГ "Житлорембудсервіс", про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, зміну договору найму житлового приміщення.
Згідно сгст.150, 156 Житлового Кодексу Української PCP громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї'.
У відповідності до ст.64 Житлового Кодексу Української PCP до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.
Враховуючи викладене, суд не може зобов'язати власника квартири та членів його сім'ї' розпоряджатися їх власністю проти їх волі: надавати дозвіл на реєстрацію у квартирі та вселення до квартири ОСОБА_5, який з моменту розірвання шлюбу та виселення його з квартири членом їх сім'ї не являється, крім того, своє виселення з квартири не оскаржував.
На підставі викладеного, керуючись стст.64, 150, 156 ЖК Української PCP, ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2004 року № 985 "Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні", стст.10, 11, 60, 61, 81, 88, 212-215, 294 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, служби громадянства і реєстрації фізичних осіб Краківського РВ УМВС України в Хмельницькій області про зобов'язання дружини надати дозвіл на реєстрацію за місцем проживання, зобов'язання служби ПРФО провести його реєстрацію за місцем проживання, відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Хмельницької області через Красилівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення у повному обсязі складене 28 жовтня 2010 року.

Суддя