Справа №2-319/10 21.12.2010
Провадження №22ц-8715/10
Державний герб України
Справа № 22ц 8715/10 Головуючий першої інстанції: Баранкевич В.О.
Категорія: 53 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Колосовського С.Ю.,

ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання: Величковській В.С.,

за участю позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою n;tag3:12pt;"> ОСОБА_3

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2010 року, яке ухвалено за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Миколаїв» про визнання наказів незаконними, стягнення заробітної плати,

в с т а н о в и л а :

30 грудня 2009 р. ОСОБА_3 звернувся з позовом до комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Миколаїв» (далі - КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв») про визнання наказів незаконними, стягнення заробітної плати.

В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказував, що працював у відповідача, з 19 квітня 2007 р. був переведний на посаду начальника штаба начальника відділу кадрів з окладом 1713 грн. Крім того, з січня 2006 р. за суміщенням виконував обовязки інспектору з військового обліку з доплатою 40% за цією посадою 294 грн. З 14 листопада 2008 р. по 13 грудня 2008 р. знаходився у відпустці без збереження заробітної плати, а з 4 грудня 2008 р. по 9 січня 2009 р. в плановій відпустці. Без його згоди наказом № 365/к від 24 листопада 2008 р. його переведено на іншу нижче оплачувану посаду (оклад 1063 грн.) інспектора відділу кадрів, а з червня 2008 р. припинена оплата роботи за суміщенням. 29 січня 2009 р. його звільнено з роботи за власним бажанням за п. 1 ст. 38 КЗпП України.

Посилаючись на порушення норм трудового законодавства при переведенні без згоди на іншу посаду та припинення оплати роботи за суміщенням, позивач просив суд скасувати наказ від 24 листопада 2008 р. про перевід на іншу посаду, зобовязати відповідача перерахувати та виплатити заробітну плату з жовтня 2008 р. по 29 січня 2009 р. з окладу в розмірі 1713 грн. та надбавку за вислугу років в розмірі 40%, перерахувати оплату відпускних з 4 грудня 2008 р. по 9 січня 2009 р. та оплату тимчасової непрацездатності за грудень 2008 р. січень 2009 р., стягнути оплату за роботу за суміщенням з червня по грудень 2008 р. та стягнути 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Уточнивши в подальшому позовні вимоги в частині заборгованості по заробітній платі, позивач просив суд стягнути на його користь 963 грн. 33 коп. оплати за суміщення посад та 2576 грн. 26 коп. недонарахованої заробітної плати за жовтень 2008 р. січень 2009 р. з урахуванням 40% надбавки за вислугу років.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2010 р. позов задоволено частково.

Постановлено визнати незаконним та скасувати наказ № 365/к від 24 листопада 2008 р. про перевід позивача на іншу роботу, стягнуто з КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» на користь ОСОБА_3 2600 грн. недонарахованої заробітної плати та 500 грн. у відшкодування моральної шкоди, розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на помилковість висновків суду в частині вирішення вимог про стягнення оплати за вислугу років, за суміщення посад та моральної шкоди, просить стягнути на його користь оплату за вислугу років 1040 грн.; оплату за суміщення посад 2352 грн., визнавши також незаконним наказ про скасування суміщення посад № 88 від 18 липня 2008 р., та 9500 грн. моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що з 7 січня 1976 р. ОСОБА_3 працював в КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв», наказом № 80-к від 19 квітня 2007 р. його призначено на посаду начальника штабу начальника відділу кадрів КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» з окладом 1713 грн. Крім того, за суміщенням посад він виконував обовязки інспектору з військового обліку з оплатою 40% посадового окладу за цією посадою.

Наказом директора КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» № 365/к від 24 листопада 2008 р. позивача stify" style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;"> переведено на посаду інспектора по кадрам з окладом 1063 грн.

У звязку з порушенням вимог трудового законодавства при переведенні на іншу посаду, суд визнав наказ від 24 листопада 2008 р. незаконним та стягнув на користь позивача 2600 грн. недоотриманої заробітної плати, оплати відпустки та періоду тимчасової непрацездатності.

В цій частині рішення суду не оскаржено і предметом апеляційного розгляду не було.

Наказом № 88 від 18 липня 2008 р. ліквідовано суміщення ОСОБА_3 посади інспектора з військового обліку.

Згідно запису на цьому наказі (а.с. 29) позивач з ним ознайомлений, вимог про його незаконність в установленому порядку не заявляв, запроваджувати суміщення посад це право роботодавця, а тому суд обґрунтовано відмовив у стягненні оплати за суміщення посад. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу. Більш того, вимоги, викладені в апеляційній скарзі більше за вимоги, заявлені в судовому засіданні.

Що стосується позовних вимог про стягнення надбавки за вислугу років, то з рішенням суду в цій частині погодитись не можна.

Відмовляючи у задоволенні таких вимог, суд в порушення положень ст. ст. 213, 315 ЦПК України не зазначив у рішенні встановлених обставин щодо оплати КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» позивачу винагороди за вислугу років, чи були порушені права позивача, мотивів, з яких виходив суд, відмовляючи в цій частині позову. Тому рішення в цій частині не можна вважати законним і обґрунтованим.

Так, оплата винагороди за вислугу років в КП «Міжнародний аеропорт Миколаїв» регулюється Положенням про порядок і умови виплати щомісячної винагороди за вислугу років працівникам підприємства (далі Положення). Згідно розділу 2 Положення така винагорода працівникам виплачується в розмірах, залежних від стажу роботи. Оскільки стаж роботи позивача на підприємстві понад 25 років, розмір щомісячної винагороди за вислугу років становить 40% окладу. При цьому нарахування та виплата винагороди проводяться щомісячно за фактично відпрацьований час.

Таким чином, позивач мав право на щомісячну винагороду за вислугу років як працівник зі стажем роботи на підприємстві більше 25 років.

ze:12pt;">&nbsp;an>lign="justify" style="font-family:Times New Roman;tag3:12pt;"> З наданих позивачем розрахункових листів вбачається, що за жовтень та листопад 2008 р. проводилась оплата винагороди за вислугу років в розмірі 40%, виходячи з окладу 1063 грн. та неповно відпрацьованого місяця.

Оскільки судом визнано незаконним перевід ОСОБА_3 на посаду інспектора відділу кадрів та перераховано заробітну плату за ці місяці з окладу 1713 грн., саме з такого розміру окладу необхідно провести розрахунок спірної винагороди. Тому позивачу за жовтень-листопад 2008 р. недоплачено відповідно 112 грн. 75 коп. та 26 грн. 61 коп. винагороди за вислугу років і його вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. В той же час відсутні підстави для стягнення винагороди за вислугу років за грудень 2008 р. січень 2009 р., оскільки в ці місяці позивач фактично не працював у звязку з перебуванням у відпустках (без збереження заробітної плати та плановій) та тимчасовою непрацездатністю.

З урахуванням викладеного рішення суду в частині позовних вимог про стягнення винагороди за вислугу років необхідно скасувати в силу пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 17 серпня 2010 року в частині відмови в стягненні винагороди за вислугу років скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Миколаїв» про стягнення винагороди за вислугу років задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Миколаїв» на користь ОСОБА_3 139 (сто тридцять девять) грн. 36 коп. винагороди за вислугу років за жовтень-листопад 2008 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: