Справа №2-93/10 0 02.11.2010
Провадження №22ц-7748/10
Головуючий першої інстанції: Тихонова Н.С. Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Справа № 22ц-7748 10 Категорія: 42
УХВАЛА

Іменем України

2листопада 2010 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.., судців: Колосовського С.Ю.,

ОСОБА_2,

при секретарі судового засіданні: ОСОБА_3,

за участю представника позивача ОСОБА_4, третьої особи - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 липня 2010 року за позовом житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради"Південь" цо ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виселення,

встановила:

У жовтні 2009 р. житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради "Південь" (далі - ЖКП «Південь») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6 про виселення.

Позивач вказував, що рішенням Ленінської районної Ради народних депутатів м. Миколаєва від 19 жовтня 1990 р. кімната № 43 в квартирі АДРЕСА_1 визнана службовою кімнатою житлово-експлуатаційного відділення Ленінського району.

Посилаючись на те, що у дану кімнату у січні 2005 р. самоправно заселилася відповідачка, яка у трудових відносинах з ЖКП «Південь» не перебуває, це житлове приміщення необхідно для заселення працівників цього підприємства, позивач просив про її виселення з малолітнім сином ОСОБА_9 на підставі ч. З ст. 116 ЖК України за останнім місцем її реєстрації - у кімнати 39,40,41 квартири АДРЕСА_2.

В якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог до участі у справі залучено виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 липня 2010 р. позов задоволено частково.

Постановлено виселити ОСОБА_6 з малолітнім сином ОСОБА_9 з кімнати № 43 квартири АДРЕСА_3 без надання іншого жилого приміщення, у задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує на те, що вона іншого житла не має, проживає у спірному житловому приміщенні з сином, а тому не може бути виселена із службового приміщення і просить рішення скасувати й ухвалити нове про відмову у позові.

Заслухавши доповідь судці, пояснення представників позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, колегія судців дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного

3матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що кімната 43 квартири № 8 по пр. Жовтневому^ 51-А в м. Миколаєві площею 15,5 кв.м відноситься до житлового фонду Миколаївської міської ради і рішенням Ленінської районної Ради народних депутатів м. Миколаєва від 19 жовтня 1990 р. визнана службовою житловою площею ЖЕО Ленінського району та надана працівнику ЖЕО ОСОБА_10 Рішенням Миколаївської міської ради

№ 18/25 від 12 лютого 2004 р. створено ЖКП «Південь» та затверджено його статут, згідно якому це підприємство створено з метою здійснення господарської діяльності для вирішення соціально-економічних проблем Ленінського району міста щодо утримання та експлуатації житлового фонду. Рішенням Миколаївської міської ради № 1/26 від 1 червня 2006 р. комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Ленінського району ліквідовано. Розпорядженням фонду комунальної власності міської ради № 110-р від 1 квітня 2004 р. комунальне майно, в тому числі житловий будинок по пр. Жовтневому, 51-а в м. Миколаєві, вилучено у КЖЕП Ленінського району та передано позивачу в повне господарське відання. Таким чином, ЖКП «Південь» є балансоутримувачем спірної житлової площі. На вказану житлову площу у 2005 р. самоправно вселилась ОСОБА_6, де проживає разом з малолітнім сином ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачка у трудових відношеннях з КЖЕП Ленінського району та позивачем не перебуває.

В силу ст. ст. 51, 58, 122 ЖК України житлові приміщення надаються громадянам за рішенням виконавчого комітету міської ради, а єдиною підставою для вселення у надане приміщення є ордер.

У зазначеному порядку спірна кімната відповідачці не надавалась і ордер на її заселення не видавався.

З урахуванням наведених обставин та положень ч. З ст. 116 ЖК України суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та виселив відповідачку з малолітнім сином з самоправно зайнятої житлової площі без надання іншого жилого приміщення.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не може прийняти до уваги, так як вони не спростовують висновок суду щодо самоправного заселення у спірну кімнату, тому що дана житлова площа у передбаченому законом порядку відповідачці не надавалась.

Посилання апелянта на те, що ЖКП «Південь» не має право вимагати її виселення, то позивач як балансоутримувач спірної жилої площі має право звертатися з даним позовом.

Також безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на ст. 125 ЖК України, тому що ця норма застосовується до осіб, яким службове приміщення надано у встановленому законом порядку, а ОСОБА_6 спірна кімната не надавалась.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: