Справа № 22ц-5130/10 Головуючий у 1-й інстанції - Копняк С.М.
Категорія: 57 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2010року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Курій Н.М.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Зверхановської Л.Д.

секретаря Стасів М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 1 ст. 304 - 1 ЦПК України у м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Жовківському районі Львівської області на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2009 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною постановою позов ОСОБА_2 частково задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Жовківському районі Львівської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсій страхування», та провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Відповідач в апеляційній скарзі ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нової про відмову в позові в повному обємі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у видаткову частину не були внесені, тому кошти на виплату підвищень в 2007 році були відсутні, а у 2008 році позивачу підвищення до пенсії нараховувалось та виплачувалось у відповідності до вимог законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Перегляд справи за апеляційною скаргою, поданою на рішення суду першої інстанції, яке було ухвалено до набрання чинності Законом № 1691 -УІ від 18.02.2010 року, здійснюється за правилами ЦПК України, проте перевірка процесуальних дій суду та осіб, які беруть участь у справі, проводиться з урахуванням дотримання ними норм КАС України, якими вони керувались при вчиненні цих дій.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у запереченні на позов не покликався на застосування положень ч. 2 ст. 99 та ч. 1 ст. 100 КАС України як на підставу для відмови в позові, а в апеляційній скарзі - як на підставу для скасування постанови.

Судом встановлено, що позивач народився 14 січня 1940 року й, відповідно до ст. 1

Закону України «Про соціальний захист дітей війни», набув статусу «дитина війни».

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався

лише ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», такий застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Отже, при визначенні розміру підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» повинен застосовуватися розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково щодо ненарахування підвищення до пенсії лише за період з 09 липня до 31 грудня 2007 року правильно прийшов до висновку про підставність цих вимог.

Разом з тим, відмовляючи в решті позовних вимог, суд у мотивувальній частині постанови не обґрунтував підставність або безпідставність позовних вимог за період 2006 року, 2008 року та з 01 січня до 01 лютого 2009 року та не надав їм належної оцінки.

Оскільки чинний ЦПК України в редакції Закону України від 07.07.2010 р. № 2453 - УІ не передбачає повноважень апеляційного суду направити справу на новий судовий розгляд у разі не розгляду місцевим судом усіх позовних вимог, колегія суддів вважає ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог за періоди: з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 01січня по 01 лютого 2009 року включно, виходячи з наступного.

Відповідно до п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", текст ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" викладено в такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів".

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнане таким, що не відповідає Конституції України, зокрема, положення п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Зазначене рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, крім того, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року спірні відносини регулюються відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" в редакції Закону, яка діяла до 1 січня 2007 року.

Виходячи зі змісту ст. 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2009 рік", нарахування і виплата у 2009 році „дітям війни" щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% повинна здійснюватись в розмірах, визначених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», тому позовні вимоги за період з 01 січня до 01 лютого 2009 року є обґрунтованими.

Керуючись ч. 1, 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1691 від 18.02.2010 року „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами", ст.303, ст.304-1, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ст.309, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовківському районі Львівської області задовольнити частково.

Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2009 року в частині визнання протиправною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Жовківському районі Львівської області та ненарахування ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, а також зобов'язання здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії як дитині війни з підвищенням на 30% за період з 09 липня до 31 грудня 2007 року і провести відповідні виплати залишити без змін.

В решті постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 про нарахування та виплату щомісячної надбавки до пенсії як „дитині війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2006 рік - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Позов ОСОБА_2 про нарахування та виплату щомісячної надбавки до пенсії як „дитині війни" за період з 01 січня 2008 року до 01 лютого 2009 року задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Жовківському районі Львівської області та зобов'язати нарахувати та виплатити ОСОБА_2 надбавку до пенсії як „дитині війни" за період з 22 травня 2008 року до 01 лютого 2009 року включно в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Львівської області Курій Н.М.