Справа № 2-2685/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2010 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Линника В.Я.

при секретарі Кузнєцовій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Буча про стягнення коштів недовиплаченої пенсії, -

встановив:

До Ірпінського міського суду звернулась ОСОБА_1 із зазначеним вище позовом, який мотивувала тим, що їй, як потерпілій від наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інваліду II групи по захворюванню, повязаному з наслідками аварії на ЧАЕС, повинна виплачуватись пенсія згідно з ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та відповідно до ст. 50 зазначеного Закону щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Однак, розмір її пенсії не відповідає законодавчо встановленому критерію. Зважаючи на це, вона зверталась до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії, як того вимагає Закон, але отримала відмову.

Просить стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Буча Київської області на її користь 142 721,21 грн. недоплаченої пенсії згідно з ст.ст. 49, 50, п.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із них 132 553,48 грн. державної пенсії та 10 197,72 грн. додаткової пенсії та судові витрати в сумі 120 грн., а всього стягнути на її користь 142 841, 21 грн.; зобовязати відповідача, починаючи з дня вступу рішення у законну силу нараховувати їй пенсію згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (ст.ст. 49, 50, п.4 ст. 54), а не на підставі нормативно правових актів КМУ.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задоволити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав до суду письмові заперечення на позов, в яких Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області просить розглянути справу без участі представника управління.

В письмових запереченнях на позов, відповідач зазначає, що позивач знаходиться на обліку в управлінні ПФУ в м. Ірпіні та на даний час отримує пенсію, призначену відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Ця пенсія нараховується згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.», постановами Кабінету Міністрів України від 03.01.02 № 1, від 13.07.04 № 894 та від 27.12.05 № 1293.

З 01.01.2008 р. Законом України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ч. 4 ст. 54 вказаного вище Закону, де визначено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, для інвалідів II групи - 200% прожиткового мінімуму. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 № 10-рп/2008 зазначену норму визнано неконституційною, а тому після цього виплата пенсії відбувалась на підставі Постанови Кабінету міністрів України від 28.05.08 № 530, якою встановлено розмір пенсії для інвалідів II групи, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою - 965,00 грн., а потім Постанови Кабінету міністрів України від 16.07.2008 р. № 654 - в розмірі 1090,00 грн.

Також вказує, що постановою КМУ від 03.01.02 № 1 встановлено, що розрахунок додаткової пенсії Закону проводиться з розрахункової величини 19 грн. 91 коп.

Вказує, що розмір мінімальної пенсії за віком визначено ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», але п. З даної статті визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим законом, отже, для визначення основного розміру пенсії та розміру додаткової пенсії особам, що отримують пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неможливо застосувати розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений цією статтею.

Також зазначає, що відповідно до ст. 63 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, повязаних із його реалізацією, здійснюється за рахунок Державного бюджету. Таким чином, управлінням Пенсійного фонду України в м.Ірпені проводилась виплата пенсій відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в межах повноважень та в межах виділених коштів з Державного бюджету для проведення виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, управління ПФУ в м.Буча вважає, що вимога позивача про подальший перерахунок пенсії згідно ст.ст. 54, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» безпідставна, оскільки на даний час позивачем не надано доказів порушення її прав в майбутньому.

До того ж зазначає, що позивачем пропущено трирічний строк звернення з позовом до суду.

На підставі вищенаведеного просить відмовити в задоволенні позову суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позад підлягає частковому задоволенню з наступних підстав

Судом встановлено, що позивач є інвалідом 2 групи, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, знаходиться на обліку в управлінні ПФУ в м. Ірпіні та з 01.06.2007 р. отримує пенсію по інвалідності.

Зазначені обставини визнаються сторонами, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Також встановлено, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме основну пенсію в розмірах: з 01.06.2007 р. по 31.12.2007 р. -400,00 грн., 01.01.2008 р. по 31.03.2008 р. - 564,00 грн., з 01.04.2008 р. по 21.05.2008 р. - 577,20 грн., з 22.05.2008 р. по 30.06.2010 р. - 580,00 грн., з 01.07.2008 р. по 30.06.2010 р. - 655,00 грн., та додаткову пенсію в розмірах: з 01.06.2007 р. по 31.12.2007 р. - 14,93 грн., з 01.01.2008 р. по 31.03.2008 р. - 94,00 грн., з 01.04.2008 р. по 30.06.2008 р. - 96,20 грн., з 01.07.2008 р. по 30.09.2008 р. - 96,40 грн., з 01.10.2008 р. по 31.10.2009 р. - 99,60 грн., з 01.11.2009 р. по 31.12.2009 р. - 114,60 грн., з 01.01.2010 р. по 31.03.2010 р. - 139,00 грн., з 01.04.2010 р. по 30.06.2010 р. - 141,20 грн., про що свідчить довідка УПФУ у м. Буча від 10.08.10 № 115 (а.с. 19).

Позивач зверталась до відповідача із заявою про призначення та нарахування їй пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак відповідач своїм листом від 28.07.10 № 2071/03 відмовив у перерахунку такої пенсії, (а.с. 12).

Спірні правовідносини регулюються ч.І ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а)державної пенсії, б)додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 цього ж Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст.ст. 50, 54 зазначеного закону було зупинено на 2007 р., однак Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 р. таку норму закону було визнано неконституційною.

Крім того, Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року внесено зміни до ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими інвалідам II групи, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (підпункт 12 пункту 28 розділу II Закону), а у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів II групі інвалідності, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (підпункт 15 пункту 28 розділу II Закону).

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. зазначені зміни закону визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України Про Конституційний Суд України якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З наведеного слідує, що з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по теперішній час діють норми ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до внесення в них змін.

Суд вважає неправомірним застосування відповідачем постанов Кабінету Міністрів України від 03.01.02 № 1, від 13.07.04 № 894, від 27.12.05 № 1293, від 16.07.2008 р. № 654, від 28.05.08 № 530 р. для визначення розміру пенсії позивача, оскільки зазначеними постановами встановлено розміри пенсії та доплати до неї в розмірі меншому ніж це встановлено ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими визначено розмір пенсії у розмірі кратному мінімальній пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина (п. 1) та основи соціального захисту (п. 60).

Суд не бере до уваги посилання відповідача на положення ч. З ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. способами захисту цивільних прав та інтересів можуть оути: і) визнання права; і) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення йому пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, та доплату до пенсії, як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території радіоекологічного забруднення, а тому дії відповідача у призначенні позивачу основної та додаткової пенсії у розмірі меншому ніж встановлено законом є незаконними.

Суд з метою захисту прав позивача вважає за необхідне відшкодувати збитки, завдані позивачу в звязку із недоплатою йому пенсії, стягнути з відповідача на користь позивача різницю між виплаченими відповідачем основною та додатковою пенсіями та розмірами виплат, що мають бути нараховані відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Однак, суд задовольняє позовні вимоги частково, оскільки в своєму розрахунку позивачем застосовано невірний розмір мінімальної пенсії за віком за період з липня по грудень 2007 р., а також включено період з січня по червень 2008 р. в який діяли норми ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно внесених до них змін ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

З врахуванням викладених обставин суд стягує із відповідача на користь позивача недораховані кошти за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 30.06.2010 р. включно основну та додаткову пенсії в розмірі 133 469,75 грн.

Суд відмовляє позивачу в задоволенні вимоги про зобовязання відповідача нараховувати їй пенсію відповідно закону в подальшому, оскільки таке право передбачено зазначеним вище законом, і відсутні докази його порушення в майбутньому. В разі порушення відповідачем в майбутньому прав, свобод та інтересів позивача вона зможе звернутись за їх захистом до суду.

Позивача та відповідача звільнено згідно ст.4 Декрету КМ України «Про державне мито» від сплати судового

збору.

В звязку із частковим задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача витрати з інформаційно-технічного розгляду справи пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі ст. 19 Конституції України, ст. 14, 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 1, 60, 209-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у м. Буча Київської області на користь ОСОБА_1 недовиплачену пенсію в розмірі 133 469, 75 грн. (Сто тридцять три тисячі чотириста шістдесят девять гривень 75 коп.) та судові витрати по справі в розмірі 112,22 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення в повному обсязі буде складено до 07.09.2010 р.

Рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданої до Ірпінського міського суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Суддя: