Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-1326/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Височин Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

16 жовтня 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 24 березня 1990 року у виконавчому комітеті Степанецької сільської ради Канівського району Черкаської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №7. Це у сторін перший шлюб від якого в них народилась дитина: донька ОСОБА_3, 09.10.1990 року. Через різність поглядів та життя та постійні сварки, бійки, сімейне життя в них не склалось, у звязку з чим з 2007 року шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного та у звязку з тим, що відповідач відмовляється розірвати шлюбні стосунки через органи РАГС, позивачка просить розірвати шлюб в судовому порядку.

В судове засідання позивачка зявилась, позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.

В судове засідання відповідач не з'явився. Під час розмови в телефонному режимі повідомив суд, що в судове засідання зявлятись не буде, оскільки вважає шлюб розірваним.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України.

Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 березня 1990 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконавчім комітетом Степанецької сільської ради Канівського району Черкаської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №7. У сторін це перший шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має.

З наданих в ході судового розгляду пояснень позивачки та відповідача, вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим сторони відмовляються від примирення. Починаючи з 2007 року вони проживають окремо й спільного господарства не ведуть.

Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачкою та відповідачем відсутній. Неповнолітніх дітей не має, а тому спору, щодо місця проживання дитини немає.

З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивачка звернулася з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України.

Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам. При ухваленні рішення судом враховано бажання ОСОБА_1 швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими.

Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп., відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України покласти на позивачку, оскільки рішення ухвалено на її користь.

Державне мито при реєстрації розірвання шлюбу слід покласти на позивачку.

Керуючись ст.ст. 110 ч.1, 112 СК України, ст.ст. 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 24 березня 1990 року у виконавчому комітеті Степанецької сільської ради Канівського району Черкаської області, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №7.

Судові витрати по справі, а саме суму судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_1, яка сплатила їх при подачі позовної заяви.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути державне мито в розмірі 17 (сімнадцять) грн. з ОСОБА_1. ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_4