overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-247/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого - судді Богатирчук Г.А.

при секретарі Буренковій В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1

Васильовича до ОСОБА_2 про визнання договору обміну дійсним,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої

вимоги тим, що 25.12.1999 року між сторонами був укладений Договір обміну квартири №50 по вул.

Миколаївській, буд. 9 в м. Миколаєві, в якій проживав ОСОБА_2 на квартиру №93 по вул. 12 Поздовжня,

буд. 5-А в м. Миколаєві, в якій проживали ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 Вказаний договір був

оформлений на Південній товарній біржі за номером №578. 04 червня 2009 року ОСОБА_3 померла, після

її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної квартири. В даний час позивач не може оформити

свідоцтво про право на спадщину, оскільки договір обміну не був посвідчений нотаріально, а був

оформлений на Південній товарній біржі.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати договір обміну дійсним.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Від третьої особи - Південної товарної біржі надійшла заява про слухання справи у відсутність їх

представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно Договору обміну від 25.12.1999 року ОСОБА_2В обміняв квартиру №50 по вул.

Миколаївській, буд. 9 в м. Миколаєві, в якій проживав на квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м. Миколаєві, в якій проживали ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 Зазначений договір був

оформлений на Південній товарній біржі за номером №578.

04 червня 2009 року ОСОБА_3 померла (свідоцтво про смерть а/з №2094). Після її смерті

відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної квартири. Позивач є чоловіком ОСОБА_3 (свідоцтво про

шлюб а/з № 98).

При укладені договору претензій сторони один до одного не мали, усі умови угоди ними були

дотримані.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими

доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, то суд може визнати такий договір дійсним

(ч.2 ст.220 ЦК України).

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання угоди дійсною підлягають

задоволенню.

На підставі ст.220 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 34, 60, 62, 212-214, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір обміну від 25.12.1999 року квартири АДРЕСА_1 в м.

Миколаєві на квартиру АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_2

Валентиновичем, з одного боку, та ОСОБА_1, ОСОБА_4, з другого

боку, зареєстрований на Південній товарній біржі за номером №578, - дійсним.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський

районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту оголошення рішення апеляційної скарги чи шляхом подачі, після цього, на протязі 20-ти днів апеляційної скарги.

Суддя:
справа № 2-243/2010 р.
27 січня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва
у складі: головуючого - судді Богатирчук Г.А.
при секретарі Буренковій В.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
Олександрівни до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання
В листопаді 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.10.1999 року між
сторонами був укладений Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який
був оформлений на Біржі нерухомості „Едвайс - Консульт за №701. В даний час позивач не може
розпорядитися своєю квартирою, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати договір купівлі-продажу дійсним.
В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені, причину неявки
суду не повідомили.
Від третьої особи - Біржі нерухомості „Едвайс - Консульт надійшла заява про розгляд справи у
відсутність їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.
Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно Договору купівлі-продажу від 22.10.1999 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали
квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_5 договір був оформлений на Біржі
нерухомості „Едвайс - Консульт за №701. Вказана квартира зареєстрована на підставі договору купівлі-
продажу на ім'я ОСОБА_1 (довідка ММБТІ від 01.01.2009 року).
Претензій сторони при укладені договору купівлі-продажу один до одного не мали, усі умови
угоди були дотримані.
Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ч.2 ст.220 ЦК України).
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання угоди дійсною підлягають
На підставі ст.220 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 34, 60, 62, 212-214, 226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу від 22.10.1999 року квартири АДРЕСА_3 в
м.Миколаєві, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
з одного боку та ОСОБА_1, з другого боку, який був зареєстрований на Біржі
нерухомості „Едвайс - Консульт за №701, - дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом по письмовій заяві відповідача, поданої протягом
10-ти днів з моменту отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в Апеляційний суд Миколаївської області через

Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту оголошення

рішення апеляційної скарги чи шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту постановлення рішення

заяви про апеляційне оскарження та подачі, після цього, на протязі 20-ти днів апеляційної скарги.

У випадку залишення заяви про перегляд зичного рішення без задоволення заочне рішення може

бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя:
Справа № 2-248/2010 р.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва
у складі: головуючого - судді Богатирчук Г.А.
при секретарі Буренковій В.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання угоди
В листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання угоди дійсною, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.02Л999 року між сторонами був укладений Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який був оформлений на Товарній біржі „Нерухомість - Південь за №3545. В даний час позивач не можерозпорядитися своєю квартирою, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просила визнати договір купівлі-продажу дійсним.
В судове засідання позивач не зявилась. Від неї надійшла заява з проханням розглядати справу у її відсутність.
Відповідачі та третя особа у судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені,
причину неявки суду не повідомили.
Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно Договору купівлі-продажу від 02.02.1999 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, продали
квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_5 договір був оформлений на
Товарній біржі „Нерухомість - Південь за №3545. Вказана квартира зареєстрована на підставі договору
купівлі-продажу на імя ОСОБА_1 (довідка ММБТ1 від 05.10.2009 року).
Претензій сторони при укладені договору купівлі-продажу один до одного не мали, усі умови
угоди були дотримані.
Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ч.2 ст.220 ЦК України).
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання угоди дійсною підлягають
На підставі ст.220 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 34, 60, 62, 212-214, 226 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу від 02.02.1999 року квартири АДРЕСА_3 в
м.Миколаєві, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, з одного
боку та ОСОБА_1, з другого боку, який був зареєстрований на Товарній біржі
„Нерухомість - Південь за №3545, - дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом по письмовій заяві відповідача, поданої протягом
10-ти днів з моменту отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в Апеляційний суд Миколаївської області через

Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту оголошення

рішення апеляційної скарги чи шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту постановлення рішення

заяви про апеляційне оскарження таттодачТ після цього, на протязі 20-ти днів апеляційної скарги.

У випадку залишення заяви про перебцяд заочногорішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя:
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2- 5239/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2010 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Скрипка О.І.

при секретарі - Давиденко І.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось, через несумісність характерів та різні погляди на життя та сімю.

Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в попередньому судовому засіданні.

Як встановлено в попередньому судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 26 лютого 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 224.

Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина-Данила, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів та різні погляди на життя та сімю. Подружжя не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно- шлюбні стосунки.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України в цій частині позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 224, 294 ЦПК України, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 лютого 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом №224 - розірвати.

Витрати по сплаті державного мита в розмірі 17 грн. при реєстрації розірвання шлюбу покласти на ОСОБА_2.

ОСОБА_1 від сплати витрат при реєстрації розірвання шлюбу звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя:
Деснянський районний суд міста Києва
Справа №2-5240
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2010 р. Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Скрипка О.І.

при секретарях - Давиденко І.В., Федорченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, посилаючись на те, що з червня 2010 року вони проживають окремо, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, через несумісність характерів між ними виникали сварки, конфлікти, що згодом призвело до відчуження, а тому вона дійшла до висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і зберігати його надалі немає сенсу, шлюб існує формально, тому змушена звертатись до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила шлюб розірвати.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав.

Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.02.2000 р. (а.с.8), від шлюбу мають неповнолітню доньку Ірину, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку і Катерину, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6,7).

Під час спільного проживання, між подружжям виникали часті непорозуміння у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя кожного з подружжя.

Подружжя спільного господарства не веде, шлюбно-сімейні відносини припинені.

За час, наданий судом для примирення, стосунки сторін не змінилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і ; збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам дитини.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст.ст.105 ч.3, 110, 112 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 26.02.2000 року в Лівобережному відділі реєстрації шлюбів Ф м.Києва з Державним Центром розвитку сім»ї (а/з №126) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з кожного по 08 грн. 50 коп. держмито на користь держави при оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:
Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2 - 6646/10
УХВАЛА

10 вересня 2010 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Скрипка О.І., перевіривши виконання вимог ст.ст.119-120 ЦПК України по матеріалам позовної заяви Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що позов підлягає поверненню з додатками позивачу з наступних підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України за завою про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості видається судовий наказ.

Частиною 3 статті 118 ЦПК України встановлено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Відповідно ч. 6 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви що подається у випадках, визначених частиною 3 статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Пунктом 6 частини 3 статті 121 ЦПК України встановлено, що заява повертається у випадку, коли вона подана без дотримання порядку, визначеного частиною 3 статті 118 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що позивачем не долучено до матеріалів позову доказів відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвалу про скасування судового наказу, вважаю правильним позов з додатками повернути позивачу.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведення, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 96, 118, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерній енергопостачальній компанії «Київенерго» у прийнятті позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Повернути позивачу позовну заяву з усіма додатками.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Справа № 2-2332/2010 р.
12 жовтня 2010 року Ленінський районний суд м.Миколаєва
у складі: головуючого - судді Богатирчук Г.А.
при секретарі Швець М.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні у суді м.Миколаєва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з
ОСОБА_2, мотивуючи тим, що знаходиться з відповідачкою у шлюбі з 24.09.2000 року. Від
шлюбу вони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак подружні стосунки
припинились в грудня 2009 року через несумісні погляди на життя в шлюбі. Спірних питань по
розділу майна, що є спільною власністю немає. Згода по утриманню дитини між ними досягнута.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.
Відповідачка в судове засідання не зявилась, була повідомлена належним чином.
Причини неявки суду не повідомила.
Суд ухвалив: впровадити заочний розгляд справи.
Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Сторони перебувають у шлюбі з 24.09.2000 року /а.з.45/, мають неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.з.21/. Подружні стосунки між
ними припинились з грудня 2009 року, вони не ведуть спільне господарство, не мають
суперечностей про поділ майна, яке є спільною власністю. Між сторонами досягнуто згоди про
утримання дитини, та проживання її з матірю. Сімя разпалася і зберігання її недоцільно.
Таким чином, суд вважає можливим позов задовольнити.
На основі ст.ст.110-112 СК України та керуючись ст.ст.14, 60, 62, 212-214 ЦПК України,
суд-
Шлюб, зареєстрований 24.09.2000 року Володимирським відділом реєстрації актів
громадянського стану Рівненської області (а/з №45) між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - розірвати.
Стягнути при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_1
судовий збір в сумі 20 ( двадцять) гривень.
ОСОБА_2 від сплати судового збору звільнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом по письмовій заяві відповідача, поданої
протягом 10-ти днів з моменту отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Миколаївської області через

Ленінський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в 10-ти денний строк з моменту

оголошення рішення апеляційної скарги.

У випадку залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне

Суддя: Богатирчук Г.А.
Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2-591
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2010 року Новоодеський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого- судді Баранкевич В.О.

при секретарі - Андрусенко В.А.

з участю позивача - ОСОБА_1О

та представника відповідача - ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївської області - про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 04 листопада 2008 року померла його мати - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 6,5га, яка знаходиться на території Новоодеської міської ради, але строк для прийняття спадщини він пропустив, так як тривалий час знаходився у відряджені.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що позивач дійсно є сином померлої ОСОБА_4 та її братом, прийняти спадщину після смерті матері він не встиг через те що знаходився у відрядженні.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 дійсно являється сином ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії ІУ-УР №1790319 від 01.07.1964року), яка померла 04 листопада 2008року в м. Нова Одеса Миколаївської області (свідоцтво про смерть серії І-ФП №086176 від 17.11.2008року). Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка прощею площею 6,5га розташована на території Новоодеського району, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю.

Встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний стрвк длж прийняття спадщини ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, що підтверджується довідкою СПД ОСОБА_6 вих..№02/04/201 від 02 квітня 2010 року, тому відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України позов слід задовольнити, заявнику слід визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 10, 11,60,61,130, 174, 209, 212-215 та 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 1(один) місяць для подання ним заяви про прийняттж спадщини після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла 04 листопада 2008 року в м. Нова Одеса Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:
Справа №2-7/09 12.01.2010
Провадження №22ц-282/10
У х в а л а

12 січня 2010 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Шолох З.Л., вивчивши клопотання

ОСОБА_1

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства енергопостачальна компанія «Миколаївобленерго» (далі- ВАТ ЕК «Миколаївобленерго») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Апеляційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Не встановлено підстав для застосування положень ст. 121 ЦПК України та будь-яких інших обставин, які перешкоджають апеляційному провадженню.

Керуючись ст. ст. 297, 298 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_1 прийняти до розгляду в апеляційній інстанції.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2