Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2-836/10
Провадження № -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2010 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого-судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій В.С.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди ,у звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 80 000 ( вісімдесят тисяч гривень).

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що працюючи на шахті „Першотравнева, яка є виробничим структурним підрозділом ВАТ „Павлоградвугілля, в якості підземного електрослюсаря, ушкодив здоровя в наслідок нещасного випадку , повязаного з виробництвом .

На підтвердження даного випадку було складено № 21 від 11.03.1994 року.

Згідно довідки МСЕК від 11.02.2008 року, йому було встановлено 65 % стійкої втрати професійної працездатності та встановлено третю групу інвалідності з . Став непрацездатним , призначено медикаментозне лікування та протезування .

Позивач вважає , що факт заподіяння моральної шкоди наявний, тому що на даний час у нього порушення опорно-статистичної функції хребта середньої тяжкості, хронічна вертеброгенна радикулопатія зі стійкими больовими синдромами. Йому тяжко пересуватись, терпить постійний біль, болить спина, ноги зводить судорога, він не може виконувати роботу по дому, через що погіршились його відносини з різними, він відчуває себе ущербною людиною, його рухи обмежені і він змушений пристосовуватись до умов життя, що вимагає від нього додаткових зусиль, все це спричинило нервовий стрес та моральну шкоду, яку він оцінює в 80 000 грн. Травма порушила і змінила його звичний спосіб життя .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги свого довірителя, дав пояснення та обґрунтування своїх вимог, дані пояснення повністю співпадають із вище зазначеними вимогами. Просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Надала суду письмові заперечення та пояснила наступне. Вимоги позивача ґрунтуються тільки симптомами ушкодження здоровя та фактом встановлення у звязку з цим стійкої втрати працездатності. Позивач отримав одноразову допомогу у звязку з втратою професійної працездатності. Документи, на які посилається позивач, як на підставу заподіяння моральної шкоди довідка МСЕК. Позивач не вказав у чому полягає протиправність поведінки відповідача, яка призвела до втрати ним професійної працездатності. Укладаючи з відповідачем трудовий договір, позивачеві під розпис були розясненні його права та обовязки, умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливості наслідки їх впливу на здоровя, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, при цьому позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоровя та його наслідки. Просить суд у позові відмовити.

Вислухавши позивача, його представника, вивчивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено , що сторони дійсно перебували у трудових взаємовідносинах і позивачу завдана стійка втрата працездатності у зв'язку з виробничою травмою , яка сталася 10.03.1994 р. , йому визначена третя група інвалідності наявність якої МСЕК вперше встановлена 11.02.2008 р.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Сукупність наданих позивачем і досліджених судом доказів: трудова книжка позивача, акт нещасного випадку , повязаний з виробництвом від 11.03.1994, виписки із амбулаторної картки позивача , довідки МСЕК , виписки із історії хвороби , пояснення представника відповідача, який не оспорює ні один із указаних письмових доказів, пояснення представника позивача, підтверджують факт завдання позивачу моральної шкоди , у зв'язку з яким 11.02.2008 р. МСЕК вперше встановила позивачу втрату 65 % професійної працездатності. Іншою довідкою МСЕК від 25.11.2009 року, зазначається, що позивачу повторно встановлена 3 група інвалідності та 65 % втрати професійної працездатності, у тому числі: 30 % - трудове каліцтво, 20 % - дефартрози, 10 % пиловий бронхіт, емфізема, 5 % - туговухість, у звязку з профзахворюванням від 13.09.2007 року.

Суд не приймає довід представника відповідача про те , що згідно норм ЗУ « Про охорону праці » обов'язок відшкодувати моральну шкоду покладено на Фонд , відповідно до ЗУ « Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання , які спричини втрату працездатності». Адже відповідно Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" зупинена дія вищезазначеного Закону в частині відшкодування моральної шкоди з Фонду , оскільки вказаний Закон України „Про Державний бюджет України на 2007 рік набрав чинності .

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи вимоги даної норми Закону , суд вважає , що в даній конкретній ситуації відповідач повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду .

Разом з тим суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування відповідачем йому моральної шкоди у звязку з трудовим каліцтвом є необґрунтованими, так як по даному факту йому раніше була виплачена моральна шкода. Дана обставина підтверджується довідкою від 20.05.2009 року № 1238, у якій зазначається, що позивачу по травмі 10.03.1994 року (акт № 21 від 11.03.1994 року) виплачена моральна шкода у розмірі 75 000000,00 крб. у березні 1995 року.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, суд врахував характер і ступень спричиненої шкоди; його сімейний стан; спричинення моральної шкоди протягом тривалого часу; настання незворотних наслідків: втрату працездатності, звичної роботи і здоровя .

Суд , при визначенні розміру суми у відшкодування моральної шкоди , також враховує принципи розумності, виваженості і справедливості. Зазначені обставина вимагають зменшити розмір моральної шкоди , яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з 80 000 грн. до 3 500 грн., оскільки саме ця сума відповідає всім обставинам справи, а також вищезазначеним принципам .

Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати , від сплати яких звільнено позивача .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4 , 57, 88 , 212-214 ЦПК України , ст. 23 ЦК України , ст. 237-1 КЗпП України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ВАТ «Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково .

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства « Павлоградвугілля» на користь позивача ОСОБА_3 3 500 грн. (три тисячі пятсот грн.)

В іншій частині позовних вимог відмовити

Стягнути з ВАТ « Павлоградвугілля» на користь держави 8 грн. 50 коп. судового збору та 15 грн , що є витратами на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи .

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше п'яти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

На заочне рішення може бути подана заява до апеляційного суду Дніпропетровської області про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М.П.Полубан