апеляційний суд черкаської області
Справа № 22ц-4614 2010 р. Головуючий по 1 інстанції
Категорія 48 - ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2010 року Судова палата в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Магди Л.Ф.

суддів Бабенка В.М., Трюхана Г.М.

при секретарі Петренко СП.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 'Євгеніївни до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

встановила:

13.04.2010 року ОСОБА_4 звернулася з позовом з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання, зазначаючи, що вона народилась 10 квітня 1992 року і в її свідоцтві про народження батьком записаний відповідач по справі. Згідно рішення Уманського міського суду від 5 червня 1992 року відповідач сплаачував аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від заробітної плати на користь матері ОСОБА_5 Так як позивачу виповнилось 18 років 10 квітня 2010 року, то сплата аліментів припинена. 1 вересня 2007 року вона поступила до Уманського педагогічного коледжу, який закінчить в червні 2011 року. Оскільки вона навчається в учбовому закладі, то іідповідач повинен надавати їй матеріальну допомогу до закінчення навчання, тобто до червня 2011 року. Просить стягувати з ОСОБА_3 на її утримання иіменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян до червня 2011 року, тобто до закінчення навчання..

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2010 року

позов задоволений. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її

утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30%

прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 13 квітня 2010 року і до

закінчення ОСОБА_4 навчання в Уманському гуманітарно-педагогічному

шеджі ім. Т.Г. Шевченка у червні 2011 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову, постільки він не може надавати матеріальну допомогу позивачу.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, судова палата приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного..

Згідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також сам і дочка, син , які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину не встановлюється. Суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні та навчається у Уманському гуманітарно-педагогічному коледжі ім. Т.Г. Шевченка. ОСОБА_4 являється студенткою 305-П групи вказаного навчального закладу денної форми навчання з 1 вересня 2007 року, закінчує навчання в червні 2011 року.

Відповідач є працездатним, проживає окремо від дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу. ОСОБА_3 працює в Уманському національному університеті садівництва на основній формі працевлаштування викладачем, і йому була нарахована заробітна плата у жовтні-листопаді 2009 року та січні-березні 2010 року в середньому 1933 гривні щомісяця, крім грудня 2009 року, коли заробітна плата була нарахована у розмірі 3146 гривень.

За таких обставин суд першої інстанції, в межах позовних вимог, виходячи з необхідності забезпечення умов для нормального розвитку, проживання та навчання дитини, враховуючи матеріальне та сімейне становище відповідача, можливість надання відповідачем такого утримання, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Твердження апелянта, що суд не врахував матеріальне становище відповідача є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, судова палата, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.05.2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення міментів на повнолітню дитину залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців в касаційному порядку.

Головуючий

Судді