Справа № 2-3743/10
Провадження № 2-3743/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С.І.

при секретарі Станько Р.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, який був зареєстрований 12.07.1987 року (актовий запис № 2004) у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач пояснив, що від шлюбу з відповідачем народилось двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Сімейне життя між сторонами не склалося, протягом останнього періоду часу виникали непорозуміння, безпідставні сварки, скандали з ініціативи відповідача. Все це відбувалося на очах у дітей та негативно впливало на їх виховання, стан здоров»я. Фактично сім»я розпалася більше дев»яти місяців назад. З цього часу сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство. Дружина поміняла замки до вхідних дверей, та не допускає в квартиру, не віддає речей. За цей період сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, стали чужими людьми. Окрім цього, зазначив, що причиною розпаду сім»ї була і його вина, так як в квітні-травні 2009 року у нього з»явилася інша жінка, про що довідалася відповідач та вигнала його з дому. З цього часу позивач перебуває в близьких стосунках з іншою жінкою та постійно проживає з нею. У звязку з чим між сторонами вкрай напружені відносини і розірвання шлюбу є єдиним виходом в цій ситуації. Відтак, сім»я розпалася остаточно, подружні стосунки зруйновані назавжди, примирення є неможливим, настоює на розірванні шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила. При цьому суд звертає увагу, що відповідач будучи проінформованою про розгляд позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, жодних заперечень не надала, розгляд справи призначався неодноразово, однак за клопотанням відповідача відкладався, що суд розцінює як свідоме уникання від явки до суду. За таких обставин, зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано 12 липня 1987 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.3).

Від шлюбу сторін народилися двоє дітей - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.24-26). На даний час син ОСОБА_5 досяг повноліття.

Окрім цього, в засіданні зясовано, що позивач вже звертався з позовом про розірвання шлюбу, в ході розгляду справи сторонам надавався строк для примирення, ухвалою суду від 16.12.2009 року заяву залишено без розгляду (а.с.16,28). Разом з тим, сімейні відносини не налагодилися, оскільки позивач ОСОБА_1 29.04.2010 року повторно звернувся з позовом про розірвання шлюбу.

У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати.

Так, сторони більше одного року проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Позивач вже вдруге звертається з позовом про розірвання шлюбу, що свідчить про неможливість примирення сторін та збереження сім»ї. В свою чергу відповідач достовірно знаючи про розгляд даної справи не вживала жодних заходів до налагодження відносин, не подавала заперечень проти позовних вимог. Відтак, суд приходить до висновку про відсутність бажання сторін зберегти сім»ю. На час розгляду справи один син сторін є повнолітнім, другому виповнилося 17 років, тому розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити інтересам їх дітей.

Також суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_6, яка є сестрою позивача, про те, що в квітні-травні 2009 року відповідачка з дітьми вигнали ОСОБА_1 з дому, оскільки в нього на той час були близькі стосунки з іншою жінкою. Вважає це наслідком нещасливого спільного проживання сторін та небажанням ОСОБА_2 зберегти сім»ю. Зазначила, що і на даний час позивач фактично проживає з іншою жінкою та підтримує з нею близькі стосунки, тому шлюб зберегти неможливо.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до переконання, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача так і відповідача, а також їх дітям, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10,60,169,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, ст.110-112 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб зареєстрований 12 липня 1987 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 2004 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦСу стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 17 ( сімнадцять) грн., звільнивши від цих витрат ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Личаківським районним судом м. Львова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.І.Леньо