Деснянський районний суд міста Києва
Справа № 2-2988
13 серпня 2010 р. Деснянський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Зотько Т.А.
при секретарях Тунда І.І., Бузоверя А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу - 90.000 дол. СІНА, пославшись на те, що 29 квітня 2010 року він позичив відповідачу вказану суму, згідно договору позики, відповідач зобовязався повернути гроші не пізніше 15 травня 2010 року. Однак у зазначений термін ОСОБА_2 грошей не повернув.
Так як відповідач не бажає добровільно повернути гроші, він змушений звернутись за захистом своїх прав до суду.
В ході розгляду справи судом, позивач уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути суму боргу, що еквівалентна 90.000 дол. США з урахуванням індексу інфляції у розмірі 741.004 грн. 20 коп., 3% річних у розмірі 23.967 грн. 03 коп. та реальні збитки у вигляді доходів, а саме процентів за депозитами у розмірі 87.935 грн. 50 коп.. Крім того позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 5.000 грн.
В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3 уточнені позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики у розмірі 686.115 грн.( за курсом 100 доларів США : 762 грн.), інфляційні втрати у розмірі 54.889 грн. 20 коп., три проценти річних у розмірі 23.967 грн. 03 коп. ( за 425 днів), упущену вигоду у розмірі 87.935 грн., моральну шкоду у розмірі 5.000 грн. та понесені судові витрати.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить розписка та ОСОБА_4 про вручення судової повістки (а.с.59, 60). Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив, на адресу суду не надходило заяв від відповідача про неможливість явки в судове засідання.
За таких обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача ОСОБА_2 на підставі наявних у ній даних чи доказів, ві дповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України (зі змінами відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів).
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 29 квітня 2010 року ОСОБА_2 отримав у борг за договором позики від ОСОБА_1 90.000 дол. США, обіцяв їх повернути не пізніше 15 травня 2009 року. Одержання ним зазначеної суми підтверджується розпискою від 29.04.2009 року (а.с.47).
ОСОБА_5 борг ОСОБА_1 не повернув, оригінал розписки долучені до матеріалів справи. Таким чином він не виконав добровільно прийняті на себе зобовязання за договором позики.
Ст. 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до вимог ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Згідно розписки ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_1 кошти у розмірі 90.000 дол. США, у визначений термін відповідач кошти не повернув. Згідно курсу валют, встановленого Національним банком України на 29.04.2009 року 100 дол. США становить762,0грн.. відповідно підлягає стягненню з відповідача на користь позивача борг у розмірі 686.115 грн. (сума, що еквівалентна 90.000 дол. США).
Згідно вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму борі) з урахуванням всіано- вленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
ОСОБА_2 отримав кошти у борг 29.04.2009 року, загальна кількість днів користування позикою з 29.04.2009 року по 14.07.2010 року становить 425 днів, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача борг, з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 741.004 грн. 20 коп..
ОСОБА_2 зобовязався повернути борг 15.05.2009 року, таким чином загальна кількість днів користування позикою з 29.04.2009 року по 14.07.2010 року становить 425 днів, відповідно 3 проценти річних за порушення грошового зобовязання становить 23.967 грн. 03 коп. = 686.115 грн. (розмір простроченої заборгованості) х 3 проценти (розмір відповідать- ності за прострочення виконання грошового зобовязання) = 20.583,45 грн. : 365 (кількість днів календарного року) днів = 56,39 грн. х 425 днів (кількість днів прострочення виконання грошового зобовязання) = 23.967 грн. 03 коп..
Відповідно до вимог ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, яких особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Враховуючи, що в ході розгляду справи не знайшла свого обгрунтування та документального підтвердження вимога позивача, щодо стягнення з відповідача упущеної вигоди у розмірі 87.935 грн., суд відмовляє у задоволенні даної частини вимог.
Стаття 23 ЦК України зазначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Враховуючи той факт, що внаслідок укладення сторонами по справі договору позики, між ними виникли саме договірні правовідносини, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позивача по відшкодуванню моральної шкоди, та відмовляє у задоволенні даної частини вимог.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового у розмірі 1.700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.
Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд постановляє заочне рішення
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 213 - 215, 224 - 226, 228 ЦПК України, ст. ст. 22,23, 526, 530, 615, 639,1047,1049 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Афіпське Краснодарського краю Северського району на користь ОСОБА_1 борг за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 741.004 грн. 20 коп., 3% річних від простроченої суми - 23.967 грн. 03 коп. витрати по сплаті судового збору у розмірі 1.700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього стягнути 766.791 грн. 23 коп..
В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: