Справа №22-ц-3066/10 Суддя-доповідач - Ільченко
УХВАЛА

28 вересня 2010 року м.Суми

Колегія суддів судової палати в цивільних справах пеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Смирнової Т.В.

суддів - Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 22 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересована особа - Орган опіки та піклування Зарічної районної в м.Суми дміністрації, про встановлення місця проживання дитини; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, заінтересована особа - Служба у справах дітей Сумської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

встановила:

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 22 червня 2010 року відмовлено у вдоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення місця проживання дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить зазначену ухвалу суду скасувати і постановити нову хвалу про забезпечення його позову. При цьому зазначає, що дії ОСОБА_2 перешкоджають йому реалізувати свій обовязок як батька по вихованню дитини.

Дослідивши доводи скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно зі ст.151 ЦГІК України може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом першої інстанції встановлено, що у заяві не наведено причин, у звязку з якими слід забезпечити позов, а також не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим

виконання рішення суду про визначення місця проживання дитини, тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Крім того, сторони не звертались до суду з вимогами про усунення перешкод і доказів того, що ОСОБА_3 чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною не надано. Доводи апелянта про протилежне висновків суду не спростовують.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 13 вересня 2010 року визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю - ОСОБА_2

Згідно з протоколом №5 засідання Комісії з питань захисту прав дитини Сумської міської ради від 21 вересня 2010 року зобовязано Службу у справах дітей підготувати проект рішення виконкому про встановлення ОСОБА_1 способу участі у вихованні неповнолітнього сина - ОСОБА_4, у формі періодичних побачень кожної середи та кожної першої та третьої суботи місяця, тобто заявлені вимоги ОСОБА_1 фактично вирішені.

У звязку з наведеним ухвалу суду необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.І п.1, 313 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 22 червня 2010 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суд)'1 України.

Головуючий -

Судді -