Дата документу 21.04.2010
Справа № 2-222/ 2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2010 року Мелітопольський міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.

при секретарі - Каменєвій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розділити майно, яке було придбане з відповідачем за період шлюбу, визнавши за нею право власності на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку № 15/11 по вул. Калініна у м. Мелітополі; визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки за адресою: м. Мелітополь, вул. Калініна, 15/11. Стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 172,37 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю та пояснили, що з 1999 року позивачка перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. 06.04.2002 р. вона з відповідачем зареєстрували шлюб. З 1999 р. вона з ОСОБА_2 проживала разом однією сімєю, вели спільне господарство. З серпня 2007 р. її сімейні стосунки з відповідачем розлагодилися і були припинені. Після фактичного припинення їх з відповідачем шлюбних стосунків у них виникли суперечки щодо користування та розпорядженням майном, що було придбано за час їхнього шлюбу. За період шлюбу всього було придбано майна на суму 34474 грн., це: незавершений будівництвом житловий будинок та земельна ділянка за адресою: вул. Калініна, 15/11 у м. Мелітополі. Після фактичного припинення шлюбних відносин із відповідачем вона була вимушена виселитися зі спірного житлового будинку, а відповідач залишився проживати в ньому.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали та пояснили, що за період шлюбу було придбане таке майно: незавершений будівництвом житловий будинок, готовність якого складала 52% за адресою: вул. Калініна, 15/11 у м. Мелітополі вартістю 32474 грн. та земельна ділянка, площею 0,100000 га, вартістю 2000 грн. за цією же адресою, все це майно було зареєстровано за ним. Вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку № 15/11 по вул. Калініна у м. Мелітополі та ? частину на земельну земельної ділянки за цією же адресою.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача та його представника, показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Сторони зареєстрували шлюб 06.04.2002 р. в відділі РАГС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 207, про що свідчить копія свідоцтва про одруження /а.с. 7/.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 04.04.2008 року шлюб сторін було розірвано /а.с. 8/.

В теперішній час між сторонами виникли непорозуміння щодо володіння і користування майном, яке є їх спільною сумісною власністю.

За час спільного проживання однією сімєю сторонами набуто наступне майно:

-незавершений будівництвом житловий будинок, готовність якого складала 52% за адресою: вул. Калініна, 15/11 у м. Мелітополі вартістю 32474 грн., зареєстрований за ОСОБА_2;

-земельна ділянка, площею 0,100000 га, за адресою: вул. Калініна, 15/11 у м. Мелітополі, вартістю 2000 грн., зареєстрована за ОСОБА_2

Всього було придбано майна на суму 34474 гривень.

У відповідності зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності зі ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

В судовому засіданні встановлено, що все вказане майно набуто сторонами за час шлюбу і являється спільною сумісною власністю подружжя. Суд вважає можливим розділити спірне майно подружжя між ними з урахуванням їх інтересів, користування майном.

Сторони досягли згоди в оцінці спірного майна, відповідач згоден з оцінкою вказаною в позовній заяві.

Загальна сума майна, що підлягає розподілу, становить 34474 гривень.

Згідно зі ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Свідок ОСОБА_3 мати відповідача пояснила в судовому засіданні, що 06.04.2002 р. її син одружився з позивачкою, жили вони до цього разом 2,5 роки. 18.06.2002 р. вони купили незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку. З 2006 р. вони частково його добудовували, провели газ та електроенергію, побудували гараж та господарські споруди.

Свідок ОСОБА_4 батько позивачки пояснив, що з 1999 р. вони жили у нього вдома, в 2002 р. вони придбали незавершений будівництвом будинок. Він помагав їм матеріально та фізично. На теперішній час цей будинок незавершений будівництвом.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що подружжя Макаренко в 2002 р. придбали житловий будинок. Батьки позивачки допомагали їм при будівлі будинку. Будівництво йшло дуже повільно. Вона з чоловіком допомагали робили причолок. Батьків відповідача бачила тільки тоді, коли валькували будинок.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вони дружили сімями з Макаренками. В липні 2002 р. Макаренки придбали незавершений будівництвом будинок, який був придбаний за спільні гроші подружжя. Макаренки на ринці торгували разом зерном, по мірі того, як зарабатувались гроші, вони в будинку щось робили. Фізично їм допомагали батьки. В 2003 р. Макаренки перейшли жити у будинок, були вже вставлені вікна у будинку, зроблені 2 кімнати. Великих грошей у них не було, якщо б були, тоді б вони зразу все і зробили. На теперішній час будинок до кінця не завершений будівництвом.

Таким чином, суд вважає, що спірне майно сторін підлягає поділу між сторонами.

Згідно зі ст. 61 Сімейного кодексу України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України при поділі майна подружжя суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи зібрані по справі докази відносно придбання сторонами майна суд вважає що позивачка надала суду достатньо доказів, що воно було придбане за спільні кошти.

Таким чином, суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на ? частину житлового будинку та ? частину земельної ділянки за адресою: вул. Калініна, 15/11 у м. Мелітополі.

З відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 172,37 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн., а всього 292,37 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 212 ЦПК України, ст.ст. 55, 60, 61, 72 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку № 15/11 по вул. Калініна у м. Мелітополі, який зареєстрований за ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки за адресою: м. Мелітополь, вул. Калініна, 15/11, яка зареєстрована за ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 172,37 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн., а всього 292,37 грн.

Арешт, накладений 17.09.2009 р. ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Міщенко Т.М. на незавершений будівництвом житловий будинок № 15/11 по вул. Калініна у м. Мелітополі, який зареєстрований ОСОБА_2 - зняти.

Арешт, накладений 17.09.2009 р. ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Міщенко Т.М. на земельну ділянку, площею 0,100000 га, розташовану за адресою: вул. Калініна, 15/11 у м. Мелітополі, яка зареєстрована ОСОБА_2 - зняти.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної заяви протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а потім апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в десятиденний строк без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею копії апеляційної скарги до апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя: