Справа № 2-2012/2010 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2010року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Левченко А.В.

при секретарі Банасько І.В., Моргушко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „ СК-Буд, третя особа директор ТОВ „ СК-Буд ОСОБА_2, про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, оплати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою з тих підстав, що відповідач ТОВ „ СК-Буд звільнив його 10.09.2009 р. з посади заступника директора з комерційних питань, розцінивши перебування у відпустці як прогул. Вважає, що звільнення незаконне, а тому просив поновити його на роботі на посаді заступника директора з комерційних питань у ТОВ „ СК-Буд, стягнути з ТОВ „ СК-Буд на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.06.2009 р. по 10.09.2009 р., стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.09.2009 р. до дня поновлення на роботі, зобовязати відповідача відшкодувати моральні збитки в сумі 2000 грн. за кожен місяць вимушеного прогулу, починаючи з 10.09.2009р. до дня поновлення на роботі.

В судовому засіданні позивач пояснив, що працював заступником директора з комерційних питань ТОВ „ СК-Буд з 01.10.2008 р.. З 25.08.2009 р. по 04.09.2009 р. перебував у відпустці, яку завчасно погодив в усній формі з директором. .. З 01.06.2009 р. не отримував заробітну плату, а тому 31.03.2010 р. вирішив звільнитися. Проте його заяву про звільнення відмовилися приймати, і видали трудову книжку з записом про звільнення 10.09.2009 р. за прогул. З наказом про звільнення його не було ознайомлено, розрахунків з ним ніяких проведено не було, а тому просив задоволити його позовні вимоги.

Представник відповідача і третя особа, в судовому засіданні пояснив, надавши письмові заперечення до позову, зазначив, що позивач був відсутній на робочому місці з 31.08.2009 р. по 04.09.2009 р.. По питанню відпустки позивач питань з керівництвом не узгоджував і не оформляв. Документів, які б підтверджували поважність причини відсутності позивач керівництву не надав. Проводилась службова перевірка, про що 07.09.2009р. було складено акт невиходу на роботу. А 10.09.2009 р. керівництвом було прийнято рішення про звільнення позивача за прогули, про що був виданий наказ № 13-К від 10.09.2009 р. Вказаний наказ 10.09.2009 р. було оголошено Бац, отримувати наказ він відмовився. Акт відмови не складали. Після 10.09.2009 р. позивач службових обовязків не виконував. А тому просили відмовити в задоволені позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №53 від 01.10.2008 р. позивач був прийнятий на роботу до ТОВ „ СК-Буд на посаду заступника директора з комерційних питань, що підтверджується копією трудової книжки на імя ОСОБА_1 та копією наказу № 53 від 01.10.08 р.( а.с. 3,17).

Відповідно до наказу № 13-к від 10.09.2009 р. у звязку з неявкою без поважних причин ОСОБА_1 був звільнений з посади.( а.с. 15). Вказаний наказ було оголошено ОСОБА_1 10.09.2009 р., отримувати копію якого відмовився. Про відмову в отриманні наказу - акт не складався.

Як встановлено, в період з 25.08.2009 р. по 04.09.2009 р. позивач був відсутній на робочому місці, без поважних причин, що підтверджується актом невиходу на роботу.( а.с. 16).

Твердження позивача, що в даний період перебував у відпустці, яку завчасно погодив з директором, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження.

Згідно вимог ч.1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

З огляду на вищевикладене вбачається, що позивач своєю відсутністю на робочому місці з 25.08.2009 р. по 04.09.2009 р. порушив трудову дисципліну. Доказів, які б підтверджували поважність причин невиходу на роботу, позивачем надано не було.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід відмовити в задоволенні його позовних вимог,.

Оскільки судом не знайдено підстав для задоволення позову, судові витрати в справі, а саме 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи слід компенсувати за рахунок держави, на підставі ст. 81 та 88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 40 п.4, 147, 232, 235 КЗпП, керуючись ст. ст. 4, 10, 60, 81, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „ СК-Буд, третя особа Директор ТОВ „ СК-Буд ОСОБА_2, про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, оплати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Левченко А.В.