Справа №2-12-2020/10 28.04.2010
Справа 22ц- 1378/ 10 року Головуючий 1-ї інстанції: Гречана С.І.
Категорія 25 Суддя доповідач апеляційного суду: Кутова Т.З.
У Х В А Л А

Іменем України

2010 року квітня місяця 28 дня судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.,

суддів: Шолох З.Л.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Фірсовій Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

закритого акціонерного товариства (далі ЗАТ) «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2010 року за позовом

ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5

до

ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»

про

визнання ДТП страховим випадком та стягнення суми страхового відшкодування

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про визнання ДТП страховим випадком та стягнення суми страхового відшкодування.

Позивач зазначав, що 23 січня 2009 року в районі проспекту Жовтневому зі сторони вул. Чкалова в напрямку вул. Чигрина в м. Миколаєві водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_6 порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай Соната» державний номер НОМЕР_2 належним позивачу, в наслідок чого заподіяв останньому збитки. Відповідно до договору страхування з відповідачем від 27 січня 2008 року ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» зобовязана сплатити страхову суму у розмірі 57 163 грн. 56 коп., однак остання безпідставно відмовилась від виконання вказаних зобовязань.

Посилаючись на викладене позивач просив визнати вказану ДТП страховим випадком та стягнути з відповідача на його користь 57163 грн. 56 коп. суму страхового відшкодування. В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути також і 5716 грн. 30 коп. пені за несвоєчасну сплату страхових платежів.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2010 року позов задоволено. Визнано ДТП, яка сталася 23 січня 2009 року страховим випадком, стягнуто з ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь позивача 57163 грн. 56 коп. страхової суми та 5716 грн. 56 коп. пені за несвоєчасний розрахунок, розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач просить вказане рішення суду скасувати, а по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що суд не вірно оцінив надані докази по справі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши обставини справи, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, що 23 вересня 2006 року в м. Миолаєві по пр. Жовтневому зіткнулися автомобіль НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 та автомобіля «Хюндай Соната», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, який належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 7).

Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2009 року ОСОБА_6, в звязку з скоєнням вказаної ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 24 КУпАП (а.с.44).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу позивача, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу за мінусом франшизи складає 57163 грн. 56 коп.

Як слідує з договору страхування наземних транспортних засобів та від нещасних випадків укладеного позивачем ОСОБА_2 з відповідачем ЗАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» від 27 січня 2008 року предметом страхування є автомобіль марки «Хюндай-Соната», номерний знак НОМЕР_2, а страхова сума 153000 грн.

В п. 1 Договору страхування визначено, що страховим випадком є дорожньо транспортна пригода, пожежа, стихійне лихо, падіння предметів, попадання каміння, протиправні дії третіх осіб, угон.

Враховуючи наведені обставини, районний суд вірно виходив з вимог ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», положень п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та дійшов обґрунтованого висновку про наявність обовязку у відповідача щодо відшкодування позивачу страхової виплати, в звязку з настанням страхової події, в розмірі 57163 грн. 56 коп.

Вірним є також висновок суду, стосовно стягнення з відповідача 5716 грн. 30 коп. пені, в звязку з несвоєчасним здійсненням страхового відшкодування, оскільки таке передбачено ст. 20 Закону України «Про страхування» та положеннями п. 6.5 договору страхування.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що факт встановлення в пошкодженому автомобілі радіостанції свідчить про порушення позивачем умов договору в частині п. 8.2, оскільки останній не повідомив про використання застрахованого автомобіля в якості таксі, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так судом встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований як фізична особа-підприємець і звітує перед ДПІ по виду діяльності «Діяльність таксі». З наданих суду довідок слідує, що ОСОБА_5 працює у Диспетчерській службі «Таксі» « 15-44» на транспортному засобі ВАЗ 21103 номерний знак НОМЕР_4. Вказаним автомобілем ОСОБА_5 користується на підстав доручення виданого на його імя (а.с. 65).

Факт же виявлення в застрахованому автомобілі радіостанції, сам по собі не свідчить про використання автомобіля в якості таксі. З пояснень позивача слідує, що вказаний пристрій знаходився в автомобілі і на момент його покупки у попереднього власника, а значить і на момент укладення договору страхування. Однак ніяких застережень представниками відповідача, які оглядали автотранспортний засіб не було зазначено в договорі. Дані обставини відповідачем не спростовані.

Не можуть бути достовірним підтвердженням використання застрахованого автомобіля в якості таксі і фотознімки, зроблені представником відповідача, оскільки номерний знак автомобіля на фотографії не співпадає з дійсним номерним знаком цього автомобіля.

В результаті перевірки заяви керівника страхової компанії в Центральний РО НГУ УМВД України в Миколаївській області щодо шахрайських дій ОСОБА_2 винесено постанову від 19 квітня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п.2 ст. 6 УПК України, яка відповідачем не оскаржена.

Посилання в апеляційній скарзі на невірний розподіл судових витрат в частині надання правової допомоги, також не можна прийняти до уваги, оскільки, з матеріалів справи вбачається, що за наданням такої допомоги позивач звертався до Миколаївської міської колегії адвокатів і така допомога була надана, а значить мали місце відповідні витрати. Вимога про стягнення також і витрат на правову допомогу надану представником позивача в судовому засіданні є правом позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку, що воно відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 302, 307, 308 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ЗАТ « Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» - залишити без задоволення.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: