Справа № 2-7248/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2010 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Шестака О.І.

при секретарі Тріщук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» в особі Східного регіонального департаменту ПуАТ «СЕБ-Банк» ( правонаступник АБ «Факторіал банк») про стягнення безпідставно набутого майна, -

встановив:

14.04.2010 р. позивач звернувся з позовом до ПАТ «СЕБ-Банк», в якому просив стягнути з відповідача основні суми за депозитними договорами №№ ( 207, 224, 225, 226, 227, 228, 229, 230, 231, 232, 233, 234, 235 236 237, 238) /2009/980 №№ 239, 240, 241, 242, 243, 245, 246, 247, 248, 249, 250, 251, 252, 253, 254, 255)/ 2009 /980 від 02.03.2009 та №№ ( 312, 313, 314, 315, 316, 317, 318, 319, 320, 321, 322, 323, 324, 325, 326, 327, 328, 329, 330, 331, 292, 293, 294, 295, 296, 297, 298, 299, 300, 301, 302, 303, 304, 305, 306, 307, 308, 309, 310, 311, 336)/ 209/980 від 16.03.2009 на загальну суму 7 550 755,00 грн.

28.07.2010 р. ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача суми за депозитними договорами на загальну суму 7 612 484,4 грн..

08.11.2010 р. ОСОБА_1 ще раз уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача основні суми за депозитними договорами на загальну суму 7 019 673,34 грн. Стягнути з відповідача 1700,00 грн. суми державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., та 7 106,00 грн. за проведення судово-почеркознавчої експертизи.

В обгрунтування своїх вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що ним та членами його родини з 2003 року неодноразово укладалися договори банківського вкладу з АБ «Факторіал-Банк». У березні 2009 року (під кінець дії попередньо укладених депозитних договорів) відповідачем було запропоновано позивачеві оформити нові вкладні договори на ім'я батьків позивача з метою отримання підвищеної плати за пенсійними депозитними програмами банку ( при цьому на момент переоформлення вкладів батьки позивача померли). Позивач скористався порадою банку на переоформлення на ім'я батьків депозитних договорів і уклав від імені матері та батька депозитні договори №№ ( 207, 224, 225, 226, 227, 228, 229, 230, 231, 232, 233, 234, 235, 236, 237, 238, 239, 240, 241, 242, 243, 245, 246, 247, 248, 249, 250, 251, 252, 253, 254, 255)/ 2009 /980 від 02.03.2009 та №№ ( 312,313,314, 315, 316, 317, 318, 319, 320, 321, 322, 323, 324, 325, 326, 327, 328, 329, 330, 331, 292, 293, 294, 295, 296, 297, 298, 299, 300, 301, 302, 303, 304, 305, 306, 307, 308, 309, 310, 311, 336)/ 209/980 від 16.03.2009, строком дії на один рік на загальну суму 7 536 793,76 грн..

За життя як батько позивача, так і його мати видали на ім'я позивача довіреності строком дії на 10 та 20 років відповідно, тому грошові кошти за вказаними депозитними договорами могли знецінитися, і тому він вважав, що вчиняє правильно і у повній відповідності до діючого законодавства України, оформлюючи на ім'я померлих батьків депозитні договори з метою збереження їх від знецінення. У період укладання договорів на Україні існували дуже негативні наслідки світової фінансової кризи, що призвело до суттєвого знецінення національної валюти. Позивач вважав за необхідне здійснити дії по деверсифікації ризиків знецінення грошових коштів, що належали його батькам. Враховуючи існування гіперінфляції та ризику знецінення грошових коштів, на думку позивача, керівництвом банку і було запропоновано йому укласти від імені батьків пенсійні вклади з метою залучення додаткових коштів на рахунки банку та надання йому більш високого відсотку за вкладними рахунками. Цей намір банку підтверджується і тим, що відповідно до Інструкції НБУ № 492 при оформленні заяви на відкриття рахунків, підпис на заяві клієнтом банку здійснюється у присутності відповідального працівника банку. У разі відсутності клієнта рахунок не відкривається, в іншому випадку це є грубим порушенням правил здійснення банківських операцій.

На час слухання справи сплинув строк дії вказаних депозитних договорів, однак відповідач всіляко ухиляється від виплати позивачеві, як спадкоємцю, грошових коштів за вказаними депозитними договорами.

Восьмою Харківською Державною нотаріальною конторою на адресу банку було направлено відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» запит про наявність відкритих рахунків на ім'я батьків позивача та повідомлення про залишки коштів на цих рахунках. Банком неодноразово було проігноровано як письмові звернення позивача, так і звернення нотаріальної контори. 22.03.2010 позивач звернувся із заявою до банку про припинення дії вкладних договорів та повернення йому , як спадкоємцю, грошових коштів.

30.12.2009 року керівництво банку звернулося до ВДСБЕЗ Шевченківського РУ ГУМВС України (м.Київ) з заявою про те, що позивач розмістив грошові кошти в банку на ім'я своїх померлих батьків. 30.12.2009 ст. о/у ВДСБЕЗ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно позивача. Тобто, на думку позивача, банк не заперечує того факту, що грошові кошти за вказаними договорами вносив позивач до каси банку, і йому відомо було про смерть батьків на момент дії вказаних договорів.

Вважає дії з боку банку неправомірними та такими, що порушують його права споживача . На підтвердження своєї позиції посилається на ст.1060 ЦК України, відповідно до якої за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовних заявах.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на недоведеність факту внесення коштів до банку саме позивачем.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що у березні 2009 року позивач уклав від імені матері та батька депозитні договори №№ (207, 224, 225, 226, 227, 228, 229, 230, 231, 232, 233, 234, 235, 236, 237, 238, 239, 240, 241, 242, 243, 245, 246, 247, 248, 249, 250, 251, 252, 253, 254, 255)/ 2009 /980 від 02.03.2009 та №№ ( 312,313,314, 315, 316, 317, 318, 319, 320, 321, 322, 323, 324, 325, 326, 327, 328, 329, 330, 331, 292, 293, 294, 295, 296, 297, 298, 299, 300, 301, 302, 303, 304, 305, 306, 307, 308, 309, 310, 311, 336)/ 209/980 від 16.03.2009, строком дії на один рік на загальну суму 7 536 793,76 грн., поставивши на договорах підписи від імені своїх померлих батьків.

На час слухання справи сплинув строк дії вказаних депозитних договорів, але грошових коштів за вказаними депозитними договорами позивачу відповідачем повернено не було.

Судом встановлено, що саме ОСОБА_1 вносив готівку до каси банку, підписуючи квитанції на внесення готівки до каси банку за померлих батьків, що підтверджується висновком експерта ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. ОСОБА_2 від 01.11.2010 р.. Вказане також підтвердили свідки - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, допитані судом у судовому засіданні 21.07.2010 р..

Крім того, на підтвердження того, що гроші на депозитні рахунки вносились саме ОСОБА_1, позивачем та відповідачем до суду надані платіжні доручення на переказ безготівкових коштів ОСОБА_1 на депозитні рахунки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 №№ (договір 336 на суму 54798,98 квитанція 66337594 від 16.03.2009; договір 226 на суму 3465,21 квитанція 99339131 від 03.06.2009; договір 321 на суму 3465,21 квитанція 104904235 від 03.09.2009; договір 311 на суму 1602,30 квитанція 97614902 від 06.05.2009; договір 336 на суму 1751,12 квитанція 97615310 від 06.05.2009); меморіальні ордери про перерахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 на загальну суму - 65068 грн. та заяви на зняття готівкових коштів через касу (заява №102966536 на суму 14408,16 від 3.08.2009; заява № 99287907 на суму 35076,48 від 02.06.2009; заява № 106702135 на суму 38732,86 від 02.10.2009; заява № 96583065 на суму 35753,40 від 16.04.2009; заява № 108478891 на суму 89284,24 від 02.11.2009; заява №106702162 на суму 47583,81 від 02.10.2009; заява № 105626733 на суму 113803,40 від 16.09.2009; заява №99287931 на суму 39277,07 від 02.06.2009; заява №96582993 на суму 38132,87 від 16.04.2009) на загальну суму - 452 052,29 грн.

Також позивачем та відповідачем було досягнено згоди щодо сум фінансових надходжень та виплат по депозитах ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а саме:

-суми первісних внесків - 5 774 798,98 грн.;

-суми наступних поповнень готівковими коштами через касу-1 751 710,94 грн.;

-суми зняття готівкових коштів через касу - 452 052,29 грн.;

-суми перерахованих коштів на рахунок ОСОБА_1- 65068 грн.;

-суми безготівкового поповнення з рахунків ОСОБА_1 - 10 283.84 грн.;

-суми коштів які підлягають поверненню - 7 019 673,34 грн..

Враховуючи викладене, суд вважає, що банк повинен повернути зазначені кошти по депозитним договорам, як безпідставно набуті, оскільки відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до п. 2 Інструкції «Про відкриття використання і закриття рахунків в національній та іноземній валюті», затвердженої Постановою Правління НБУ від 12.09.2003 № 492 при відкритті рахунків працівники банку повинні провести ідентифікацію громадян, які відкривають рахунки в установах комерційних банків, для чого знімають з їх паспортів копії та залучають до заяви про відкриття рахунку копію ідентифікаційного коду особи, яка відкриває рахунок. Крім того, заява та інші документи обов'язково заповнюються та підписуються особою в присутності працівника банку, який відкриває рахунок.

Таким чином, працівники банку не впевнились в ідентичності особи у якої приймали грошові кошти і отримали ці кошти безпідставно, т.я. договори з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не могли укладатися, оскільки вони на той час вже померли.

Оскільки відповідач безпідставно набув грошові кошти у позивача, то з нього на підставі ст.1212, 1213 ЦК України підлягає стягненню сума 7 019 673,34 грн. та судові витрати по справі.

На підставі ст.ст. 1212,1213 ЦК України, керуючись ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 79, 88, 209, 212 - 215, 218, 224-226 ЦПК України , суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» в особі Східного регіонального департаменту ПуАТ «СЕБ-Банк» ( правонаступник АБ «Факторіал банк») про стягнення безпідставно набутого майна задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» в особі Східного регіонального департаменту ПуАТ «СЕБ-Банк» ( правонаступник АБ «Факторіал банк») на користь ОСОБА_1 7 028 599,34 (сім мільйонів двадцять вісім тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять грн.. 34 коп.) грн..

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий