Справа № 2-1285/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2010 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Вуїв О.В., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про забезпечення його позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в якому вказував, що 20 грудня 2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредитні кошти в сумі 15933 доларів США з кінцевим терміном повернення 18 грудня 2017 року, а останній зобовязався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів згідно узгодженого сторонами графіку, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 13,9 % річних від суми залишку заборгованості.

Наслідками порушення його умов в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є право позивача стягувати з боржника неустойку та вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту.

В забезпечення виконання кредитного договору в цей же день з ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, за яким позичальник передав банку в іпотеку належну йому на праві власності квартиру №49, розташовану по вул. Синякова, 22 в м. Вознесенську, вартістю за домовленістю сторін 107282,00 грн.

Проте, позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним виконував не належним чином, в звязку з чим станом на 06 травня 2010 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 15211,19 доларів США, що становить 120562,37 гривень, в тому числі:

- заборгованість по кредиту 13675,74 доларів США, що становить 108392,55 грн.;

- заборгованість по процентам 1335,52 доларів США, що становить 10585,20 грн.;

- пеня за порушення умов договору 199 доларів США, що становить 1584,62 грн.,

Враховуючи вказані обставини, позивач просив про стягнення з відповідача заборгованості, а також всіх сплачених ним судових витрат.

Разом з позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» надало суду письмову заяву про забезпечення позову, зважаючи на те, що неприйняття заходів забезпечення позову може в подальшому зробити неможливим виконання рішення суду. Тому, просив обмежити право виїзду відповідача за межі України до виконання зобовязань у повному обсязі по кредитному договору та накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належать відповідачеві і знаходиться у нього, для чого направити відповідні запити з метою виявлення такого майна.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі Постанова) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 4 Постанови суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак суддя не вбачає достатніх підстав для забезпечення позову ПАТ «УкрСиббанк», оскільки банк:

-не зазначив достатніх та обґрунтованих підстав вважати, що незабезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, зокрема наявності обґрунтованих підстав вважати, що відповідач має можливість та намір виїхати за межі України та приховати майно. Разом з тим, як вбачаться з матеріалів цивільної справи, в іпотеці банку знаходиться нерухоме майно належне боржнику, за рахунок якого банк може задовольнити свої вимоги, при цьому вартість майна відповідає розміру боргу;

-не надав достатніх відомостей щодо наявності у боржника певного майна, на яке просить накласти арешт та відповідних доказів. Разом з тим, позивач не врахував ту обставину, що заява про забезпечення позову розглядається судом в скорочені строки, а саме в день її надходження, що позбавляє суд можливості виконувати будь-які процесуальні дії, що потребують тривалого часу, зокрема самостійно зясовувати факт належності та обсяг майна, що знаходиться у особи для подальшого накладення арешту на це майно.

Виходячи в вищенаведеного, керуючись ст.ст.151, 153, 209, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про забезпечення його позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :