Справа №22-1171 Головуючий у 1-й інстанції Гайдук А.М.
Категорія: 45 Доповідач в апел. Інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Шандри М.М., Гончарук Л.Я.

при секретарі: Балюк О.С.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

з участю сторін: розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_4 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 4 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про знесення самовільного будівництва, повернення частини земельної ділянки та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваногю ухвалою задоволено заяву ОСОБА_5, ОСОБА_6 про забезпечення позову.

Накладено арешт на будинок №51 по вул. С. Юра в м. Дрогобичі.

Ухвалу суду оскаржили відповідачі.

В апеляційній скарзі покликаються на те, що судом неповно зясовано всі обставини справи, ухвала ухвалена при недоведеності обстави справи, що мають істотне значення для справи, судом не дотримано норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлено, що позивачі звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4І, ОСОБА_2, третя особа Дрогобицька міська рада про знесення самовільного будівництва, повернення частини земельної ділянки та стягнення матеріальної шкоди.

Просили в порядку забезпечення позову винести ухвалу, якою заборонити відповідачам проводити відчуження буд. №51 по вул. С Юра в м. Дрогобичі.

Суд прийшов до висновку, заява про забезпечення позову подана позивачами підлягає задоволенню.

При цьому суд вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може скласти небезпеку заподіяння шкоди позивачам до ухвалення судового рішення.

Однак достатніх підстав для такого висновку судом не наведено.

Встановлено, що в обґрунтування позову позивачі покликалися на те, що діями відповідачів, зокрема самовільним будівництвом, їм завдано шкоду, розмір якої вони вказали в сумі 50 000 грн.

При цьому вони в заяві про забезпечення позову покликались на те, що відповідачі можуть відчужити будинок.

Апелянт це заперечив та вказав, що вартість його будинку значно вища від ціни позову.

Таким чином суд належно не врахував вимоги ч.3 ст.152 ЦПК України щодо співмірності заявлених вимог і способу забезпечення позову.

В засідання судової колегії сторонами представлено висновок судової будівельно-технічної експертизи від 28.04 2010 року, яким на думку відповідача ОСОБА_2 не встановлено його вини у заподіянні шкоди позивачам.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки не встановлено, що відповідачі мають намір продавати будинок в суду не було підстав прийти до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може скласти небезпеку заподіяння шкоди позивачам до ухвалення судового рішення.

Крім того суд не врахував, що позивачі просили заборонити відповідачам проводити відчуження будинку, а суд ухвалив наклав арешт на будинок, тобто обрав інший спосіб забезпечення позову, як це вбачається відповідно до вимог п.п. 1,2 ч.1 ст.152 ЦПК України .

Тому ухвалу суду слід скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення позову, т.я. не вбачається, що , що відповідачі можуть відчужити будинок.

Керуючись ст.152, п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.2 ст.312, п.5 ч.1. ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 4 лютого 2010 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні клопотання ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про забезпечення позову шляхом заборони відчудження будинку №51 по вул. С. Юра в м. Дрогобичі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: