Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2-1371/2010
РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2010 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Ітріна М.В.,

при секретарі Андреєвій Ю.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому у судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства „Банк Демарк (далі Банк) до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2010 року Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 08.05.2008 р. між ним та відповідачем укладено кредитний договір № 235-069, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 10 000 грн для споживчих потреб зі сплатою 24 % річних, щомісячною комісією в розмірі 50 грн, на строк 24 місяці, тобто до 07.05.2010 р. Відповідач зобовязаний був щомісячно, до 10 числа кожного місяця, здійснювати часткове погашення кредиту згідно з графіком платежів.

Боржник свої зобовязання не виконав, сплатив лише 368 грн в рахунок погашення основного боргу, по липень 2008 р. відсотки в сумі 554,15 грн та комісію по липень 2008 р. в розмірі 1500 грн, внаслідок чого, станом на 29.09.2010 р. загальна заборгованість за кредитним договором складає 20 160,24 грн.

Просили стягнути з боржника заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі та судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити.

Відповідач заявлені вимоги не визнав мотивуючи тим, що він дійсно підписав з Банком вказаний кредитний договір і отримав грошові кошти в сумі 10 000 грн, але за межами Банку віддав 9 500 грн невідомій йому особі, яка його спонукала до укладення цієї угоди, а решта грошей залишив собі.

Заслухавши сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 травня 2008 р. між Банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 235-069, відповідно до умов якого боржнику надано кредит в сумі 10 000 грн, для споживчих потреб зі сплатою 24 % річних, щомісячною комісією в розмірі 50 грн, строком на 24 місяці, тобто до 07 травня 2010 р.

Згідно пунктів 3.7.1 і 3.5.2 Договору погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією здійснюється щомісячно до 10-го числа місяця в сумі 578 грн, а також комісію в розмірі 50 грн за користування кредитом. В разі порушення першого та другого разу сплати відсотків за кредитом сплачується штраф в сумі 50 грн, а решта разів ця сума збільшується в три і більше разів (п. 6.4 Договору).

08 травня 2008 р. боржником була отримана вказана сума кредиту готівкою, що останнім не оспорюється.

Встановлено, що за цими зобовязаннями позичальником погашено лише 368 грн основного боргу, відсотки по липень 2008 року в сумі 554,15 грн, щомісячну комісію також по липень 2008 року в сумі 1500 грн, 250 грн штрафу та пені за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 4,23 грн.

Таким чином, станом на 29 вересня 2010 р. утворилась прострочена заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 160,24 грн, яка складається з:

- суми кредиту 9 632 грн;

- заборгованості по сплаті відсотків 5 072,85 грн;

- заборгованості по сплаті щомісячної комісії 1 300 грн;

- штрафу за несвоєчасну сплату відсотків 2 450 грн;

- пені за несвоєчасну сплату відсотків 1 030,62 грн;

- пені за несвоєчасну сплату кредиту 674,77 грн.

В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За таких обставин суд приходить до висновку, що боржник відповідно до ст. 625 ЦК України зобовязаний сплатити Кредитору заборгованість за кредитним договором.

Оспорювання відповідачем цього Договору є безпідставним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Банку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства „Банк Демарк заборгованість за кредитним договором № 235-069 від 08 травня 2008 року в сумі 20 160,24 (двадцять тисяч сто шістдесят гривень 24 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства „Банк Демарк сплачене при подачі позову державне мито у розмірі 201,60 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий