Іванківський районний суд Київської області
Справа № 2-10/ 2010 рік (2-21)
УХВАЛА

про призначення експертизи

13 грудня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі : головуючої - судді Тетервак Н.А., при секретарі - Ковальовій А.О.,

з участю прокурора - Федоренка О. П..

адвоката - Працюка В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення без надання іншого жилого приміщення та за позовом Іванківського міжрайпрокурора Київської області в інтересах недієздатних осіб - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , - до ОСОБА_6 , треті особи ОСОБА_7 , в.о. державного нотаріуса Поліської районної державної нотаріальної контори Єременко Т.М., орган опіки і піклування - Красятицька селищна рада про визнання договору купівлі-продажу жилавого будинку недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до відповідачів про виселення без надання іншого житлового приміщення,посилаючись на те,що 24 липня 2007 року вона та відповідачка ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу домоволодіння, яке розташовано в АДРЕСА_1 . Договір посвідчено державним нотаріусом.

Вона виконала всі умови договору купівлі-продажу, а саме: перед підписанням договору вона сплатила ОСОБА_4 обумовлену по угоді суму -50 839 грн.. Договір було посвідчено виконуючим обов`язки Поліського державного нотаріуса і у Вдовенко ніяких заперечень проти продажу будинку не було.

Після укладення угоди 14 серпня 2007 року вона зареєструвала будинок в БТІ на своє ім.»я.

Відразу ж після укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_8 та її син, ОСОБА_5 попросили дозволу тимчасово пожити в будинку, щоб зібрати свої речі для переїзду на інше постійне місце проживання. Вона погодилася,так як у них були добрі стосунки. Вона довіряла ОСОБА_8 . Спочатку ОСОБА_4 попросила 10 днів, потім 2 місяці, а потім почалася зима, і вона дозволила їй перезимувати. Після закінчення зимового періоду 1 квітня 2008 року, вона знову попередила ОСОБА_4 та її сина про виселення з її будинку, але ОСОБА_8 відмовилася, заявивши, що нікуди переїжджати не буде, категорично не бажає виселитися з будинку.

Іванківський міжрайпрокурор звернувся в суд з позовом в інтересах недієздатної ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , до відповідачки ОСОБА_6 про визнання укладеного договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним, посилаючись на те, що проведеною перевіркою було встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 на підстав договору купівлі-продажу, посвідченого Поліською районною державною нотаріальною конторою від 28.09.2000 року та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстром № 19597294, належав на праві власності ОСОБА_4 , і був відчуджений останньою в той момент, коли вона перебувала у недієздатному стані.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого в.о. державного нотаріуса Поліської районної державної нотаріальної контори Єременко Т.М. від 24.07.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1680, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 уклали договір купівлі-продажу цього житлового будинку. Прокурор вважає цей договір є протиправним, таким, що підлягає визнанню недійсним з тих підстав, що ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5 страждають на психічний розлад, вродженим психічним недорозвиненням, і не могли усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 перебуває на постійному обліку і лікаря-психіатра з діагнозом: атеросклеротична деменція, ІХС, а - Кардіосклероз, ХКН II, ССН 1 ст. , і за станом здоров`я потребує до обстеження і консультації лікаря-психіатра., ОСОБА_4 також перебуває на обліку у лікаря- психіатра в Іванківській ЦРЛ з діагнозом: атеросклеротична деменція. Відповідно до Акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи Київської обласної психіатричної лікарні № 1 від 25 лютого 2009 року, ОСОБА_4 страждає на хронічний психічний розлад - органічне ураження головного мозку внаслідок церебросклерозу на фоні вродженого психічного недорозвинення ( дебільності) із вираженим інтелектуально-мнестичним недорозвиненням та зниженням. Ступінь виразності психічних розладів у ОСОБА_4 така, зо вона не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того, у будинку прописаний та проживає її психічно хворий син ОСОБА_5 ( діагноз олігофренія в ст. помірно вираженої дебільності з відсутністю соціально-трудової адаптації, є інвалідом 2 групи ( довічно).

Міжрайпрокурор просить визнати недійсним договір купівлі-продажу спірного будинку від 24.07.2007 року з моменту його вчинення, оскільки вчинений правочин із зазначених вище підстав не відповідав внутрішній волі ОСОБА_4 , так як вона не могла керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення.

Справи об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні позивачка(відповідачка) ОСОБА_6 підтримала свій позов. Позов прокуратури не визнала. Пояснила,що вона жила у с.. Мусійки Іванківського району. Коли у неї згоріла хата, то діти забрали її до себе в ОСОБА_9 . Онук, який проживає у с. Красятичі Поліського району , сказав, що у їх селі продається хата. Також сказав, що ОСОБА_4 приходила у Красятицьку селищну раду, пропонувала купити хату. Тоді ОСОБА_4 їм говорила, що як хтось захоче придбати хату, то щоб говорили, що вона продає свою хату. В квітні 2007 року, дізнавшись про те, що ОСОБА_8 продає хату, вона( ОСОБА_10 ) з родичами ходила до ОСОБА_4 . Остання все показала у будинку і біля нього, але сказала, що продаватиме трохи пізніше, як здасть сина в інтернат. Всі довідки давала для БТІ сільська рада. ОСОБА_4 казала їм, що у неї немає грошей, і вона оплачувала всі витрати по оформленню документів для договору купівлі-продажу. 24.07.2007 року вона з онуком забрали на машині з Красятичі ОСОБА_4 з сином і поїхали оформляти договір в Іванківську районну державну нотаріальну контору, але нотаріус був у відпустці, тому поїхали у м. Вишгород до нотаріуса, який її заміняв. У Вишгороді нотаріус все розпитувала у них ( задавала питання чи перебувають вони на обліку у лікарні, чи передавались гроші, і.т.д.). за два дні до укладення угоди вона віддала ОСОБА_4 50000 грн. за будинок. Ніяких документів при цьому не оформляли. Наступного дня в нотаріальній конторі, ОСОБА_4 та відповідачка офіційно уклали договір купівлі-продажу спірного будинку, при цьому ОСОБА_4 вела себе абсолютно адекватно. Ініціатива укладення договору була саме від ОСОБА_4 .. Вона вела себе адекватно, все розуміла, для оформлення договору практично робила все сама: вони тільки гроші платили. Гроші за хату їй передали. ОСОБА_8 говорила, щоб вони не говорили людям ,що вони купили у неї хату, а говорили, що нібито вони її квартиранти, так як боялася за гроші.

Як вона оформляла документи на купівлю -продаж,то ОСОБА_8 все говорила,що у неї немає грошей на оформлення і вона за все платила. Провела телефон. Вона до неї приїздила в смт. Іванків, кормилась у неї, а як її не було,то йшла до сусідів. Вони стали як подруги.

Після того, як оформили договір в нотаріальній конторі ОСОБА_8 спочатку попросилась пожить , поки збере речі, потім ще, і ще. Все пропонувала їй у неї щось купить з майна: то тачку , то 1000 шт. цегли, то холодильник,то ще що-небудь.

Відповідачка (позивачка за позовом прокурора ) ОСОБА_4 від пояснень відмовилася. Говорила,що гроші вона не брала, імені свого не знає, що підписувала не пам`ятає. Нотаріуса вона не бачила. Її возили у Вишгород, так як сказали, що треба провірить якісь документи. ОСОБА_10 вона знайшла в Іванкові, бо люди показали, де вона живе. «Нотаріуси» вона не бачила і та нічого не пояснювала. Документи не читали ,а щось дали підписать. Вона взагалі в нотаріальну контору не заходила, бо її заставили сторожить машину. Хай би дала пояснення нотаріус,що у Вишгороді. А та,що була( ОСОБА_11 -державний нотаріус Іванківської районної державної нотаріальної контори),то не Вишгородський нотаріус. Вона нічого не знає і нічого не розуміє.

ОСОБА_8 відповідала лише на ті питання, які їй подобалися, на які могла дати відповідь на свою користь, або ж просто мовчала. Весь час повторювала: «грошей я не брала».

Прокурор підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовні заяві.

Третя особа (в. о. сільського голови Красятицької сільської ради,- ОСОБА_12 як органу опіки і піклування), у судовому засіданні позов ОСОБА_10 не визнала, позов прокурора підтримала, просить його задовольнити. Вона пояснила,що про договір купівлі-продажу ОСОБА_4 будинку, вони в сільській раді нічого не знали. Беруть люди довідки для різних потреб. Брала і ОСОБА_8 , але її ніхто не питав для чого. ОСОБА_8 хвора, веде себе неадекватно. Вона бігає по селу,то в магазин,то на пошту. Господарства не веде, город не обробляє. Якщо щось зробить, то просить людей.

Третя особа нотаріус Єременко Т.П. пояснила, що сторони по даній справі не пам`ятає, тому що в липні 2007 року обслуговувала три державні контори ( Вишгородську, Поліську, Іванківську ) у зв`язку з відпусткою завідувача Іванківської та Поліської райдержнотконтор. Хто приносив документи не пам`ятає, можливо було і дві сторони. Під час підписання договору сторони знаходяться в кабінеті у нотаріуса, а до підписання чекають у коридорі. Помічник робить тільки технічну роботу (друкує), а всю роботу вона робила сама. Все було як звичайно, тому вона не може згадать обставин цього дня. Чи був присутній при підписанні договору син ОСОБА_5 не пам`ятає. Процес передачі грошей відбувається до підписання договору. При оформленні купівлі-продажу всім задається питання про добровільність факту продажу та передачі грошей, що на нього відповіла ОСОБА_4 не пам`ятає. Про свою хворобу ОСОБА_4 не заявляла. Якщо б поведінка ОСОБА_4 була неадекватна, викликала сумніви - то договір не посвідчувався б. Кому були передані документи після укладення договору не може сказати. Як звичайно вона вручає договір покупцю і копію продавцю, д.

Свідок ОСОБА_13 , показала суду, що вона працювала страховим агентом. У 2007 році вони поїхали в с. Красятичі для продовження договорів страхування. Ідучи по селу, побачили ОСОБА_4 , знаючи, що вона страхувала хату, запропонували їй перестрахувати її. На що ОСОБА_8 сказала, що продала хату, а якщо нові господарі хочуть, то хай страхують. Запропонувала показать,де ті живуть , сказала, що вона хоче до них. Вони взяли її до себе в автомобіль, поїхали в Іванків. Саме ОСОБА_4 показувала в смт. Іванків де живе ОСОБА_10 ( на вул.. Сосніних). Вона ж завела їх у хату. В цьому році ОСОБА_10 знову перестрахувала хату.

Свідок ОСОБА_14 показав суду, що він працює в смт. Красятичі та проживав на квартирі в с. Красятичі. З роботи ходив повз хату ОСОБА_4 .. Вона перша до нього підійшла, запропонувала купити хату. Саме ОСОБА_4 збирала документи для оформлення договору. Не було телефону, ОСОБА_4 сказала, що можуть поставити тільки треба гроші, які вони їй і дали. Потім він возив Пилипченко (свою бабусю) та ОСОБА_4 до нотаріуса у м. Вишгород, сам туди не ходив, вони були удвох. З ними був ще син ОСОБА_4 - ОСОБА_15 , якого він все по Вишгороду ловив.

Свідок ОСОБА_16 показала суду, що вона працює в Іванківській ЦРЛ медсестрою. ОСОБА_17 її мати. Коли у матері згоріла хата, то вона забрала її до себе. Вирішили їй купити окремий будинок. З квітня 2007 року стали їздити дивитися будинки. В с. Красятичі ОСОБА_4 сама їх зупинила. Сама займалася оформленням. Після оформлення купівлі-продажу вона не виселилася з будинку, і оскільки будинок був ними придбаний, то їй дали 10 днів для того, щоб вона виселилася. Як ОСОБА_8 продавала хату, то вона виглядала нормально: все розказувала , водила по двору та показувала. Говорила,що є сарай, можна держать свині. Як оформляли договір, то спочатку приїхали в ОСОБА_9 , ОСОБА_8 зайшла до приватного нотаріуса, сказала,що не всі документи. Верталися по свідоцтво про смерть чоловіка. ОСОБА_8 вела себе адекватно.

Державний нотаріус Воробей Т.П. пояснила суду, що вона знає ОСОБА_4 років з 10-ть. ОСОБА_8 продала і купила вже три будинки. 28.09.2000 року вона продавала і купувала будинок. ОСОБА_4 «хитра» у свою сторону. Вона не помічала, що ця людина хвора.

Свідок ОСОБА_18 показав суду, що він знає про розумові відхилення ОСОБА_4 ( вона не пахає город, не тримає господарство, погано вдягається, попрошайнічає). Він був свідком, коли в сільській раді голова говорив ОСОБА_19 (внуку позивачки) про будинок. ОСОБА_19 сказав,щоб ОСОБА_8 повернула йому гроші за оформлення і тоді він верне документи на хату. Вважає.що ОСОБА_10 гроші ОСОБА_8 не давала. Ще він знає,що як він їхав в смт. Іванків, то ОСОБА_8 його попросила забрать її, а потім вже в ОСОБА_9 попросила зайти з нею до ОСОБА_10 , так як сказала ,що її там поб`ють. Від того місця,куди він їхав,це було недалеко. ОСОБА_8 показала куди їхати. В дворі ОСОБА_8 побачила ОСОБА_10 і сказала їй, що вона їй «не давала грошей». ОСОБА_10 промовчала, а з хати вибігла дочка і кричала, сварилася. Говорила,що та не докаже,що гроші не брала.

А він точно знає, що ОСОБА_20 ».

Свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що працює в ЦРЛ лікарем. Проживає в смт. Красятичі і знає ОСОБА_4 давно В селі її називають «баба ОСОБА_22 -цертольот». До неї ОСОБА_8 , як до фахівця(гінеколога), за допомогою не зверталася, але коли вона підміняла головного лікаря,то підписувала деякі документи. Один раз ОСОБА_8 звернулася в лікарню, що в неї болить живіт і коли вони порадила варить їсти, то ця порада ОСОБА_8 не сподобалася, а вона вимагала робити їй клізму. Була агресивна. ОСОБА_8 оформляла інвалідність сину і сама зверталася за документами. Завжди її узнавала, сама здоровкалася.

Після того, як минулого разу вона дала в суді свідчення, які явно ОСОБА_8 не сподобалися, то ОСОБА_4 перестала її узнавать, робить вигляд, що не знає, не здоровкається.

Вона вважає, що ОСОБА_4 хитра, назойлива, а ще агресивна.

Свідок ОСОБА_23 показала суду, що вона знає ОСОБА_4 давно, ще з дитинства. ОСОБА_8 старша. ОСОБА_8 завжди була не з повна розуму:не знала, як зварить суп,ні з ким не товаришувала. Жила за батьками. Вона не була вредною, на якісь махінації не йшла. Все питала, було видно, що вона не з-повна розуму ( куди не йшла, то йшла з картонним ящиком, кудись бігла). Коли позичала гроші, то завжди віддавала. У грошових розрахунках вона розумілася. Перед судовим засіданням ОСОБА_4 підійшла до неї , розказала, що продала хату, попідписувала якість документи, просила бути свідком в судовому засіданні. За 5 років до цього вона розказувала, що купила хату у ОСОБА_24 . Що їй не подобається цей будинок.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що у матеріалах справи наявні медичні документи, що засвідчують наявність психічного розладу у ОСОБА_4 (зокрема акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 87 від 25.02.2009 року). У цьому акті зазначено, що « ОСОБА_4 страждає на хронічний психічний розлад - органічне ураження головного мозку внаслідок церебросклерозу на фоні вродженого психічного недорозвинення (дебільності) із вираженим інтелектуально-мнестичним недорозвиненням та зниженням. Ступінь виразності психічних розладів у ОСОБА_4 така, що вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про призначення судово- психіатричної експертизи.

З Акту амбулаторної судово- психіатричної експертизи №1031 від 13.07.2010 року слідує,що для визначення психічного стану ОСОБА_2 в даний час та станом на 24.07. 2007 року (на час укладення Договору купівлі-продажу) необхідно провести стаціонарну комплексну психолого- психіатричну експертизу,щоб визначити ступінь глибини психічних відхилень у ОСОБА_4 на указані періоди часу.

Відповідно до ст. 145 ЩІК України, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи, то призначення експертизи є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін.

Заслухавши думки сторін у справі, суд вважає, що для вирішення питання про психічний стан ОСОБА_4 в період укладання договору купівлі-продажу жилого будинку потрібні спеціальні знання в області медицини.

Тому у справі необхідно призначити стаціонарну комплексну психолого - психіатричну експертизу.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. 57, 143, 144, 145, 202 ч. 1 п.5 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення без надання іншого жилого приміщення та за позовом Іванківського міжрайпрокурора Київської області в інтересах недієздатних осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , треті особи ОСОБА_7 , в.о. державного нотаріуса Поліської районної державної нотаріальної контори Єременко Т.М., орган опіки і піклування Красятицька селищна рада про визнання договору купівлі- продажу житлового будинку недійсним

стаціонарну комплексну психолого -психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1.У якому психічному стані знаходилася ОСОБА_4 , 1938 р.н., під час посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

2.Чи хворіла ОСОБА_4 на час укладення договору 24.07. 2007 року якимось психічним захворюванням?

3.Чи могла ОСОБА_4 за своїм психічним станом у зазначений час, а саме: в момент укладення договору 24.07. 2007 року, - розуміти значення своїх дій та керувати ними ?

Проведення експертизи доручити спеціалістам Київського міського центру судово- психіатричних експертиз.

У розпорядження експертів надати цивільну справу № 2-10/2010(2-21/10) та медичну документацію.

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову дати висновок за ст.ст. 384,385 КК України.

Оплату проведення експертизи покласти на опікуна- ОСОБА_25 .

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі у 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: