Справа № 2-673/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2010 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі Русиновій М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Готельний комплекс «Київ», 3-я особа: ОСОБА_2 про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги, що вона працювала у відповідача, починаючи з 15.08.02 р. завідуючою секції, наказом №29-к від 16.02.04 р. переведена на посаду начальника номерного фонду. 30.06.09 р. наказом № 62 була звільнена на підставі втрати довір'я адміністрації згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України.

Вважаючи що даний наказ є незаконним, позивачка просила суд поновити її на посаду начальника номерного фонду ДП^ «Готельний комплекс «Київ», визнати незаконним наказ №62 від 30.06.2009 року, стягнути з ДП «Готельний комплекс «Київ» на її користь належні суми при звільненні та середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 30.06.09 р. по день поновлення на роботі, а також просила стягнути з відповідача суму моральної шкоди у розмірі 5000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з підстав, зазначених вище, представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, Вислухавши пояснення позивачки її представника, представника відповідача, покази свідків дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, наказом № 181-к від 15.08.02 р. ОСОБА_1 було прийнято до ДП «Готельний комплекс «Київ» на посаду завідуючої секцією та того ж дня було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність між ДП «Готельний комплекс «Київ» та ОСОБА_1 (а.с. 62).

16.02.04 р. ОСОБА_1 наказом ДП «Готельний комплекс «Київ» № 29-к була переведена на посаду начальника номерного фонду з 17.02.04 р. (а.с. 61).

Як вбачається з « Журналу ознайомлень», 17.02.04 р. ОСОБА_1 під розпис була ознайомлена з посадовою інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективним договором, водною інструкцією по техніці безпеки 1 промсанітарії для поступаючи на роботу в готель «КИЕВ» (а.с.а.с. 156-157).

18.05.09 р. ДП «Готельний комплекс «Київ» винесено розпорядження № 44 «Про проведення інвентаризації основних засобів та господарського інвентарю» по матеріально-відповідальній особі ОСОБА_1 (а.с. 64).

27.05.09 р. була складена доповідна записка на ім'я генерального директора ДП «Готельний комплекс «Київ» зі змісту якої вбачається, що 25.05.09 р. ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці з 13.47 до 15.33 год та 27 05 09 оула відсутня з 9.58 до 11.58 год. таз 12.15 до 13.12 год. (а.с. 65).

27.05.09 р. головою комісії було подано службову записку на ім'я генерального директора ГГІ ГК «КИЕВ» про неможливість виконання інвентаризації в зв'язку з тим, що матеріально відповідальна особа начальник номерного фонду ОСОБА_3 в черговий раз відсутня на робочому місці (а.с. 67). Позивачка в судовому засіданні не заперечувала той факт, що була відсутня на робочому місці та зазначила, що виходила в місто в зв'язку з виконанням обов'язків покладених на неї профспілковим комітетом, а також була відсутньою у зв'язку з хворобою. Доказів перебування позивачки на лікарняному суду не надано.

Таким чином, позивачка знаючи про строки проведення інвентаризації, своєю відсутністю на робочому місці унеможливлювала проведення інвентаризації.

27.05.09 р. було складено акт про ознайомлення ОСОБА_1 із змістом доповідної та службової записки від 27.05.09 р.. та про відмову ОСОБА_1 надавати письмові пояснення по фактам викладеним в доповідних записках стосовно її відсутності на робочому місці без поважних причин (а.с. 68).

Наказом ДП «Готельний комплекс «Київ» № 49 від 01.06.09 р., ОСОБА_1 за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме систематичну відсутність на робочому місці в робочий час без поважних причин, оголошено догану (а.с. 45). В той же день заступником генерального директора по персоналу ОСОБА_4 оуло складено акт про відмову ОСОБА_1 розписатися про ознайомлення із наказом № 49 від 01.06.09 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1О.» (а.с. 47).

10.06.09 р. ОСОБА_1 була ознайомлена з посадовою інструкцією начальника служби номерного фонду та службових приміщень під розписку (а.с. 145-150).

Як вбачається з даних актів результатів інвентаризації основних засобів номерного фонду ДП «Готельний комплекс «Київ» від 24.06.09 р. комісією виявлена нестача матеріальних цінностей (не має в наявності або не було пред'явлено) на загальну суму 43500 грн. 19 коп., а також було виявлені надлишки матеріальних цінностей, що не обліковуються (були вже списані або неоприбутковані) (а.с. а.с. 24-25, 26-28, 74-75).

30.06.09 р. членами комісії було складено акт про те, що матеріально відповідальна особа ОСОБА_1 С О була ознайомлена з результатами інвентаризації основних засобів, у зв'язку з цим їй було запропоновано дати письмові пояснення щодо нестачі та надлишків, вказаних в даних актах, від підпису останньої сторінки ОСОБА_1 відмовилась (а.с. 76).

В пояснювальних записках від 30.06.09 р. ОСОБА_1 спростовує складені акти за результатами інвентаризаційної комісії та зазначає, що її як матеріально відповідальну особу про переміщення основних засобів ніхто не повідомляв (а.с. а.с. 13-15, 19-23).

Відповідно до п. п. 2.12. ОСОБА_1 веде облік і звітність по наявності майна, яке знаходиться на поверхах готелю, своєчасно представляє в бухгалтерію підприємства звіти по переміщенню довірених матеріальних цінностей. Позивачка не скористалась своїми правами внрсити на розгляд керівництва підприємства пропозиції щодо покращення діяльності відділу (п. 3.2. посадової інструкції)(а.с.а.с. 146-150).

30.06.09 р. генеральний директор ДП «Готельний комплекс «Київ» звернувся до Київського міського комітету профспілки працівників державних установ з поданням про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 на підставі втрати довір'я за п. 2 ст. 41 КЗпП України (а.с.а.с. 42-43).

30.06.09 р. наказом № 62 ОСОБА_1 була звільнена з посади начальника номерного фонду та службових приміщень на підставі втрати довір'я з боку адміністрації підприємства згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України (а.с. 46).

Як вбачається з постанови № 18.1.1. президії Київського міського комітету від 15.01.10 р. про розгляд подання адміністрації ДП «Готельний комплекс «Київ» щодо надання згоди на звільнення голови профкому ОСОБА_1, яка погодилась з рішенням профкому ДП «Готельний комплекс «Київ» щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_1 за п. 2 ст. 41 КЗпП України з 30.06.09 р. (а.с. 95).

Згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України, додатковою підставою розірвання трудового договору з ініціативи власника є винні дії працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органом.

Твердження позивачки, що її переведено на посаду начальника номерного фонду без повної матеріальної відповідальності і, що вона не є матеріально-відповідальною особою спростовується її особистим підписом в журналі ознайомлень з посадовою інструкцією від 17.02.04 р. Крім того позивачка в судовому засіданні підтвердила ті обставини, що нею отримувались матеріальні цінності, які в подальшому вона розподіляла між покоївками та видавала їх, зазначені висновки суд робить з пояснень позивачки та з змісту накладних (а.с.а.с 29, 30).

Посилання ОСОБА_1 на те, що відповідач повинен був провести інвентаризацію за умови її обов'язкової присутності, однак не виконав цих обов'язків спростовується розписами позивачки у акті інвентаризації (за виключенням останньої сторінки).

Укладення договору про повну матеріальну відповідальність з особою при звільненні за ч. 2 ст. 41 КЗпП України не є обов'язковою.

Таким чином, аналізуючи в сукупності всі докази зібрані по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі не знайшли свого доведення в судовому засіданні, не грунтуються на чинному законодавстві, атому задоволенню не підлягають.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 при незаконному звільненні працівника, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

В процесі судового розгляду справи позивачкою не було подано до суду доказів, які б свідчили про наявність вини відповідача у заподіянні їй моральної шкоди через незаконне звільнення, суд з урахуванням всіх обставин по справі не прийшов до висновку про необхідність поновлення позивачки на роботі.

З цих же підстав суд вважає за необхідне відмовити позивачці і в позові про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що позивачці необхідно відмовити в позові в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11.60,61,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до Державного підприємства «Готельний комплекс «Київ», 3-я особа: ОСОБА_2 про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати відшкодування моральної шкоди - відмовити

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва, при цьому заява про апеляційне оскарження подається до Подільського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга - протягом двадцяти днів після подання заяви про оскарження.

Суддя ОСОБА_5