Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого - судді Вийванко О. М.

при секретарі с/з Костюк У. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство індивідуальних забудовників «Оселя» про визнання права власності на 1/2 частину квартири, як спільне майно подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство індивідуальних забудовників «Оселя» про визнання права власності на Уг частину квартири, як спільне майно подружжя. Посилаючись на те, що за час шлюбу вона з відповідачем за спільні кошти було придбано в дольовій участі у ТІЗ «Оселя» двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Однак чоловік оформив на себе право власності та одержав правовстановлюючі документи на спірну квартиру. У зв`язку з тим, що відповідач заперечує її право власності на 1/2 частину квартири і не здійснює утримання квартири, просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що він здійснив будівництво спірної квартири за власні кошти і тому дане майно не є спільною сумісною власністю.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

12.06.2003 р. одружилися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 633, відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 , виданого 12.06.2003 р. відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільського міського управління юстиції.

Сторони виховують неповнолітню дитину ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , виданого 12.02.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 23.11.2007 р. виконком Тернопільської міської ради, квартира, АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до .закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, гцо один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя:

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають ріпні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність двох або більше без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. При цьому співвласники майна, що є у спільній сумісній власності володіють і користуються ним спільно, й розпорядження таким майном здійснюється за згодою усіх співвласників (ст.369 ЦК України).

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 набута позивачами за періоду шлюбу і являється спільною сумісною власністю, а тому частки кожного із подружися у спірній квартирі є рівними, відповідач не подав доказів, які б свідчили, що спірне майно перебуває у його особистій власності.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у^ справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212- 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 316, 319, 355, 356,368 ЦК України, ст. ст. 60, 63 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство індивідуальних забудовників «Оселя» про визнання права власності на 1/2 частину квартири, як спільно майно подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Уг частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий-суддя Вийванко О.М.