Київський районний суд м. Одеси
Справа № 2-4993/2010 року.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Фірко Ю.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду 13 травня 2010 року з позовом до відповідача та просила постановити рішення, згідно якого стягнути з відповідачки ОСОБА_2 борг у розмірі 500 доларі в СШ А.

Свої вимоги мотивувала тим, що 20.08.2008 року вона позичила ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 500 (п'ятсот) доларів С1ІІА. а відповідачка зобов'язалась повернути 20.09.2008 року зазначену суму боргу та 50 (п'ятдесят) доларів США за користування грошовими коштами позивачки, про що ОСОБА_2 написала розписку, яка посвідчує передачу відповідної суми. Однак по теперішній час відповідачка ухиляється від своїх зобов'язань, не повертає позичені гроші, тому позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх законних прав.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання повідомлялися судом належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання з'явилась позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та зазначила, що ОСОБА_3 у вказаний строк борг не повернула, а сплатила їй лише 50 (п'ятдесят) доларів в якості процентів за користування її грошовими коштами.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання з'явилась, підтвердила факт отримання від позивачки суми позики в розмірі 500 (п'ятсот) доларів США, однак зазначила, що у зв'язку із тяжким матеріальним становищем суму боргу повернути своєчасно не мала можливості.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України, главою 71, параграфом 1 договір позики.

Судом встановлено, що 20.08.2008 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 був укладений договір позики. На підтвердження укладення договору позики в той же день була складена розписка, яка посвідчує передачу ОСОБА_1Ф відповідачці ОСОБА_3 В О. грошових коштів в розмірі 500 (п'ятсот) доларів США зі строком повернення до 20.09.2008 року (а.с.5), факт передачі грошей було також підтверджено сторонами у своїх поясненнях Однак, у зазначений в розписці строк, сума боргу відповідачем повернута не була.

З ідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно пояснень позивача свої зобов'язання за договором позивач виконала у повному обсязі, а саме передала відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов'язалась повернути суму боргу в строк вказаний в розписці, однак свої зобов'язання відповідач не виконала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позивач ОСОБА_1 пояснила, що крім суми боргу відповідач також зобов'язалась сплатити позивачу проценти за користування грошовим коштами в розмірі 50 (п'ятдесят) доларів США, що зазначено в розписці (а.с.5), які й були сплачені відповідачем позивачу через місяць.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зазначила, що вона повернула позивачу борг у розмірі 300 (триста) доларів США, однак твердження відповідача щодо повернення частини боргу не підтвердженніжодними належними доказами, позивач також не визнає цей факт.

Як передбачено ч.І ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставинй, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення. в якому одна сторона (боржник) зобов'язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Як вбачається зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Але. відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу та в межах заявлених позовних вимог.

При викладених обставинах, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд доходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення суми боргу є обгрунтованими, відповідно до вимог ЦК України (в ред.2003 р.), підлягають задоволенню і необхідно стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 3 949, 65 (три тисячі дев'ятсот сорок дев'ять грн., 65 коп.) гривень, що еквівалентно 500 (п'ятсот) доларів США за курсом НБУ на день ухвалення рішення (100 доларів США = 789, 93 гривень) та судові витрати в сумі 171 (сто сімдесят одна грн.) гривень.

Керуючись ст.ст. 11, 15,16, 509, 525, 526, 530, 623, 624. 625,1048, 1049,1050 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 11, 88.208,209,212,213,214,215, 223,226,228,294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. буд. 104/1. кв. 60 на користь ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 114. кв.101 суму боргу в розмірі 3 949, 65 (три тисячі дев'ятсот сорок дев'ять грн., 65 коп.) гривень, що еквівалентно 500 (п'ятсот) доларів СІЛА за курсом НБУ на день ухвалення рішення (100 доларів США = 789, 93 гривень) та судові витрати в сумі 171 (сто сімдесят одна грн.) гривня.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а також подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя