АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Буленка О.О.

Суддів : Бондаревської С.М., Триголова В.М.,

При секретарі: Буряк С.М.,

З участю: позивачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача : ОСОБА_4, представника відповідача: ОСОБА_5, третьої особи: ОСОБА_6, розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду , ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги вмотивовували тим, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1. Відповідач є власником квартири № 53, яка розташована поверхом вище.

22 квітня 2009 року відбулося залиття належної позивачам квартири, внаслідок чого спричинена матеріальна шкода. При цьому, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказували на проведення ними ремонту пошкодженої залиттям електропроводки, вартість якого склала 443 гривні 55 копійок, оплату вартості робіт електрика - в сумі 1505 гривень, придбання будівельних матеріалів на 5128 гривень 94 копійки, а також витрати на оплату послуг спеціаліста будівельно-технологічного дослідження в сумі 1103 гривні 04 копійки.

З урахуванням викладеного, оскільки в добровільному порядку ОСОБА_4 : В.Б. . відмовляється оплатити вказані затрати, позивачі вважають, що їм за рахунок відповідача .підлягають відшкодуванню матеріальні збитки в сумі 8180 гривень, а також моральна шкода, розмір якої оцінюють в 5000 гривень.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2010 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 на відшкодування завданої матеріальної шкоди - 6131 гривню, 1000 гривень на відшкодування моральної шкоди, 69 гривень 81 копійку на відшкодування державного мита, 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судових справ, сплачених позивачем при подачі позову до суду, ПОЗ

гривні 04 копійки - на відшкодування вартості послуг будівельно-технічного дослідження, а всьо .) - 8423 гривні 85 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач ОСОБА_4 не погодилася з вказаним рішенням та подала на нього але; ційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування мате ріальної та моральної шкоди.

Апелянт вважає рішення таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та п юцесуального права, оскільки при визначенні розміру матеріальних збитків не вірно керувався висновком спеціаліста, який не має обовязкового характеру. Також вказувала на відсутність у неї обов'язку щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки залиття квартири відб лося у той час, коли власником квартири був її чоловік - ОСОБА_7, після смерті якого відповідач її успадкувала.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, доводи апелянта, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково за наступних піде. ав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інст. нцїї в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інст . .ції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно до п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду пері /л інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неправильне застосування норі , матеріального або процесуального права.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, і не заперечується сторонами, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 14 березня 1997 року власниками квартири '№ 49 по вул.. П.Юрченка, 28 в м. Полтаві є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_8ч.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 лютого 2010 року ОСОБА_4 с власником квартири АДРЕСА_2, яку вона успадкувала після смерті чоловіка - ОСОБА_7, який помер 04 червня 2009 року.

Встановивши в судовому засіданні факт затоплення 22 квітня 2009 року квартири АДРЕСА_1 з квартири № 53 по причині розриву корпуса вхідного вентиля на квартиру, встановленого перед лічильником, тобто внаслідок пошкодження обладнання в квартирі відповідача, яке власник зобов'язаний утримувати належним чином, районний суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи, бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З урахуванням викладеного, керуючись також нормами ст.ст. 319, 322, 1192 ЦК

Укр. їли, взявши до уваги висновок спеціаліста від 05 червня 2009 року № 500 будівельно-

технічного дослідження, достовірність якого не спростована сторонами в судовому засіданні, районний суд обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивачів про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення на їх користь 6131 гривні в рахунок цього.

При цьому, вірним також є висновок суду стосовно виключення з розміру матеріальної шкоди витрат, понесених позивачами на оплату будівельно-технічного дослідження квартири в сумі 1103 гривні 04 копійки та відшкодування даної суми в порядку ст. 88 ЦПК України як судові витрати.

Проте колегія суддів не може погодитися з висновком суду щодо покладення судом на ОСОБА_4 обов'язку відшкодування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 1000 гривень.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обовязок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, попередній власник квартири, за життя якого відбулося залиття квартири позивачів 22 квітня 2009 року, помер 04 червня 2009 року.

Відповідач ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 лютого 2010 року є власником квартири АДРЕСА_2.

Тобто, відповідальність за відшкодування збитків, у тому числі і моральних, з урахуванням норм ст. 322 ЦК України, мав нести померлий власник ОСОБА_7.

В свою чергу, ОСОБА_7, успадкувавши всі права та обов'язки, що витікають з володіння квартирою спадкодавця, відповідно до ч. 2 ст. 1231 ЦК України, не має відшкодовувати моральну шкоду позивачам, оскільки питання про її присудження вирішено після смерті власника, з вини якого вона була спричинена.

За таких обставин, рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2010 року підлягає скасуванню в частині зобов'язання відповідача відшкодувати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 моральну шкоду, з постановленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог про її відшкодування та зменшення судового збору до 61 гривні 31 копійки згідно ст. 88 ЦПК України. В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. З ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 серпня 2010 року - скасувати в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 1000 гривень моральної шкоди.

Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Зменшити розмір стягнутого з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розмір державного мита до 61 гривні 31 копійки.

В іншій частині рішення суду залишити без змін, всього стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 7415 гривень 35 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти з дня набрання ним законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_10

Судді: /підпис/ ОСОБА_1 /підпис/ ОСОБА_11

КОПІЯ ВІРНО: