Справа № 2-27/10
Провадження № 2-27/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2010 року

Заводський районний суд м.Миколаєва в складі головуючого судді - Павлової Ж.П. при секретарі Іваненко Г.В., Болмосової І.В., за участю представників ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю „Миколаївбудсервіс" та ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та по зустрічній позовній заяві ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про вселення та про зміну договору найму ,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2008р. ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 та третіх осіб ТОВ „Миколаївбудсервіс" та ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В позові вона вказала, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб з яким вона розірвала. Відповідач зареєстрований у спірній квартирі, але в ній не проживає без поважних причин більше 6 місяців. Посилаючись на положення ст.ст.71,72 ЖК України просила задовольнити її позовні вимоги.

02.10.2008р. ОСОБА_5 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про вселення його до квартири АДРЕСА_1, та зміну договору найму житла.

В заяві він вказав, що постійно зареєстрований у вказаній квартирі та постійно в ній мешкав. Але за умовами своєї праці вимушений був періодично виїжджати за межі міста, тому у вказаній квартирі, в якій знаходяться його речі та майно , не проживав з поважних причин. В теперішній час відповідач намагався вселитись до житла, але позивачка перешкоджає йому в користування квартирою. Тому,посилаючись на положення ст.ст. 64,65,104 ЖК України просив вселити його до спірного житла, змінити договір найму житла, виділивши йому в користування, кімнату, житловою площею 16,1 кв.м , підсобні приміщення залишити у спільному користуванні з позивачами та зобов'язати житлові органи заключити з ним окремий договір найму на виділену йому кімнату.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали то просили їх задовольнити. Зустрічну позовну заяву не визнали.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, а зустрічну позовну заяву підтримали.

Представник третьої особи, ТОВ „Миколаївбудсервіс" в судове засідання не зявився.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 підтримав та просив їх задовольнити, в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_5 просив відмовити.

Вислухавши пояснення сторін. їх представників, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру №125,виданого начальником КЕЧ 21.12.1984 року ОСОБА_5 було надано на склад сім"ї 4 чоловіки, в тому числі дружини ОСОБА_4 та сина ОСОБА_6 трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, житловою площею 38,5 кв.м.

Вищезазначена квартира складається із трьох ізольованих кімнат, з усіма зручностями, житловою площею 38,5 кв.м.

Відповідно до довідки , виданої ТОВ "Миколаївбудсервіс" в квартирі зареєстровані позивачка, відповідач та їх син ОСОБА_6

21.12.2006р. шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано.

Як встановлено в судовому засіданні , постійне не проживання відповідача з 2003 року у спірному житловому приміщенні пов'язано із неприязними стосунками , які склались у нього із позивачкою. З травня 2006 року відповідач в квартирі не проживає. Але, як встановлено судом його не проживання пов'язано із тим, що позивачка йому чинить перешкоди в користуванні спірною квартирою , між ними постійно виникали скандали, а також позивачка поміняла замки вхідної двері до квартири.

Вищезазначене підтверджується показами свідків в судовому засіданні , а також постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 09.04.2008р. та постановою від 09.04.2008р. Так , вказаною постановою було встановлено, що ОСОБА_4 не впускає його до квартири АДРЕСА_3.

А також встановлено, що у зв'язку із характером роботи відповідача , в з травня 2006р. по травень 2007 року він знаходився в якості члена екіпажу яхти в м.Севастополь і тому в спірній квартирі постійно не проживав.

Судом також встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 знаходяться особисті речі відповідача та спільне майно, яке нажите сторонами в період шлюбу, до вказаної квартири він ставиться як до свого основного і постійного місця проживання.

За вказану квартиру відповідач сплачує комунальні послуги.

Відповідно до положення ст.ст.64,65 ЖК України відповідач підлягає вселенню в квартиру АДРЕСА_4.

Таким чином, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги відповідача в частині вселення в спірну квартиру повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому підлягають задоволенню. В задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням слід відмовити за їх недоведеністю та необґрунтованістю.

Доводи позивачки та її представника спростовуються показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_11,яка показала в судовому засіданні, що ніколи не спілкувалась із відповідачем, всі обставини справи вона знає зі слів позивачки.

Свідок ОСОБА_12, яка є рідною сестрою позивачки також в судовому засіданні показала, що про обставини справи вона знає зі слів ОСОБА_4, оскільки із нею вона не спілкувалась тривалий термін до лютого 2008року, так як знаходилась із нею в неприязнених відносинах.

Свідок ОСОБА_13 показала, що з 2006року ОСОБА_5 в спірній квартирі не проживає, але вона його бачила в липні 2008р, він приходив вселятись до квартири. Його не проживання пов"язано із спорами , скандалами , яки виникали між ним та його колишньою дружиною. А також їй відомо, що ключів у відповідача від спірної квартири не було.

Що стосується довідки про період роботи відповідача в авто гаражному кооперативі , то як випливає із пояснень свідка ОСОБА_7, який є головою кооперативу „Морехідний", ОСОБА_5 дійсно працював в кооперативі охоронником з 2003 року по 01.04.2007р.Але в період з травня 2006р. по квітень 2007 року він фактично в кооперативі працював лише періодично по мірі необхідності, коли була потреба замінити чергового охоронника. В таких випадках він намагався знайти ОСОБА_5 та викликати його на роботу. Йому відомо, що колишня дружина відповідача чинила йому перешкоди в користуванні квартирою , до квартири не допускала його, і він вимушений був тимчасово проживати або в гаражі, чи на роботі, чи у знайомого.

Таким чином , суд вважає, що зустрічні позовні вимоги відповідача в частині вселення в спірну квартиру повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і тому підлягають задоволенню. В задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням слід відмовити за їх недоведеністю та необґрунтованістю.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_5 в частині зміни договору найму житла та виділення йому окремої кімнати для проживання, то в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. Так, ОСОБА_5 слід виділити кімнату, житловою площею 9,4 кв.м, як є відокремленою від інших. Підсобні приміщення , ванну, туалет, коридор залишити в спільному користуванні із позивачем та третьою особою.

Керуючись ст. ст. 5,8,10,11, 208, 209, 212-215, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_5 в кв.№4 вул. Генерала Карпенка, 12-а м.Миколаєва.

Змінити договір найму житла, виділивши у користування ОСОБА_5 кімнату , житловою площею 9,4 кв.м квартири АДРЕСА_5., а підсобні приміщення,ванну, туалет, коридор залишити в спільному користуванні з ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Зобов'язати ТОВ „Миколаївбудсервіс" укласти окремий договір найму на кімнату, житловою площею 9,4 кв.м в АДРЕСА_6 з ОСОБА_5.

Рішення набуває законної сили протягом 10 днів з дня його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в строк та порядку, встановленому ст. ст. 294,295,296 ЦПК України .

Головуючий

суддя Ж. П. Павлова