Справа № 2-2596/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2010 року м. Кілія

З0 квітня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бошкова М.І.

при секретарі Іваненко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

про

визнання права власності на спадщину

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача за довіреністю звернулася до суду з позовом про визнання, в якому вказала, що дід позивача - ОСОБА_2 при житті володів житловим будинком з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Свободи, 5. Правовстановлюючі документи на нерухоме майно знищилися під час повені в 1969 році. В 1989 році помер ОСОБА_2, після смерті якого в зазначеному житловому будинку проживала донька спадкодавця та мати позивача, ОСОБА_3, яка померла в 2001 році. На момент відкриття спадщини батько позивача, ОСОБА_4, як спадкоємець за законом, фактично прийняв спадщину так як вступив в управління та володіння спадковим майном, спадкових прав на нерухоме майно спадкоємцем оформлено не було. В 2009 році помер й батько позивача, після смерті якого єдиним спадкоємцем за законом, що претендує та фактично прийняв спадщину, є позивач. У зв'язку з неможливістю оформити спадкові права інакше, ніж у судовому порядку, так як батько позивача при житті не оформив належним чином здобуті права на нерухоме майно, представник позивача просить суд визнати за позивачем, як за єдиним спадкоємцем за законом право на спадщину на житловий будинок після смерті ОСОБА_4, та, відповідно, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Свободи, 5.

Представник позивача у судовому засіданні підтвердила пред'явлені позовні вимоги.

Судом були встановлені наступні юридичні факти з певними їм правовими відносинами, а саме:

Як вказано в свідоцтві про народження серія ХУ-УА № 225836 від 20.05.1949 року ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_6.

Як вказано в свідоцтві про одруження серія УПІ-УР № 570137 від 07.02.1967 року ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_5 (після укладення шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_7 07.02.1967 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серія І-АВ № 524189 від 26.07.1971 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

ОСОБА_3 померла 22.12.2001 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія І-ЖД № 276577 від 24.12.2001 року.

ОСОБА_4 помер 25.05.2009 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія 1-ЖД № 175937 від 26.05.2009 року.

В технічному паспорті, складеному КП «Кілійське РБТІ та РОН» 17.11.2009 року вказано, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Свободи, 5 складається з: літ. А - житловий будинок (складається з 1-1 коридор, 1-2 житлова кімната, 1-3 складова, 1-4 кухня, 1-5 кухня, 1-6 житлова кімната), літ. Б - літня кухня, № 1- надвірні споруди та розташований на земельній ділянці площею 424,0 кв.м..

Згідно з статтею 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право

оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлено ч.З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.05.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про призначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватися у судовому порядку.

У судовому засіданні судом було встановлено, що батько позивача після смерті ОСОБА_3, як наслідок фактичного прийняття спадщини та спадкового правонаступництва, став власником житлового будинку в м. Вилкове по вул. Свободи, 5 відповідно до положень ст. 549 ЦК (редакція 1963 року), що мав юридичну силу та застосовувався відносно спадкових правовідносин на момент смерті спадкодавців, тобто відкриття спадщини, так як фактично вступив в володіння та управління спадковим майном. Спадкоємець, вступивши в володіння та управління спадковим майном, не звертався до нотаріальної кантори за належним оформленням спадкових прав. Після смерті батька позивача, що помер 25.05.2009 року, позивач, що є єдиним спадкоємцем за законом та претендує на спадкове майно, фактично прийняв спадщину відповідно до положень ст. 1268 чинного ЦК України, у зв'язку з відсутністю документу, підтверджуючого належність спадкодавцю спадкового майна, на даний момент оформлення спадкових прав позивача на таке майно можливе лише у судовому порядку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, судом не виявлено.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, беручі до уваги досліджені факти правонаступництва, у тому числі й спадкових прав спадкодавців законним спадкоємцям, та у зв'язку з неможливістю оформити спадкові права інакше, ніж у судовому засіданні, суд вважає пред'явлений позов, таким, що є заснованим на законі, не порушує законних прав та інтересів інших осіб, невизнане право підлягає захисту відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, тобто, шляхом визнання такого права, а тому, враховуючі вищенаведене, задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. З, 4, 8, 107, 209, 210, 212-215 ЦПК України та ст. ст. 15, 16, 316, 318, 319, 328, 331 ч.2, 386 та 392, 1261-1268 ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Свободи, 5 після смерті ОСОБА_4, померлого 25.05.2009 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований в м. Вилкове Кілійського району Одеської області по вул. Свободи, 5 на земельній ділянці площею 424,0 кв.м..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8