Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
УХВАЛА

22 березня 2010 року суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Серебрякова Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Вознесенська міська Рада Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2010 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності її чоловікові - ОСОБА_2, правовстановлюючих документів: Договору купівлі - продажу, посвідченого 16 квітня 1991 р. ОСОБА_3, державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області, та зареєстрованого в реєстрі за №873, й Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 15 лютого 1994 р. виконавчим комітетом Вознесенської міської Ради Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3466.

В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що 24 червня 2007 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області помер чоловік заявниці ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з належного останньому за життя на праві власності житлового будинку №139, що розташований по вулиці О. Матросова в місті Вознесенськ Миколаївської області та земельної ділянки, площею 0.1000 га, що розташована в межах території Вознесенської міської Ради Миколаївської області, цільове призначення якої обслуговування вищевказаного будинку. Проте, при зверненні заявниці до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, державним нотаріусом було відмовлено у оформлені спадкових прав, оскільки у правовстановлюючому документі на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку прізвище її чоловіка вказано як „Титченко, а у свідоцтві про смерть записано як „Тітченко.

Посилаючись на те, що на теперішній час вирішити питання щодо усунення розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах іншим шляхом неможливо, а встановлення факту має для заявниці юридичне значення, оскільки потрібно для оформлення в подальшому спадкових прав, остання просила заяву задовольнити.

Між тим, дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без дотримання вимог, передбачених ст.119 ЦПК України, яка передбачає перелік вимог, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема, вона повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів на їх підтвердження.

Так, за правилами п.5 ч.2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві повинні бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Як вбачається, зі змісту вищевказаної заяви, заявниця переслідує мету оформлення в подальшому у спадкових правах, тому, останній необхідно було викласти обставини з урахуванням вимог спадкового права, що передбачено ч.4 ст.119 ЦПК України, відповідно до якої, заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом, що має значення для вирішення даної справи. Зокрема, в заяві про встановлення юридичного факту мають бути зазначені: 1) дані, щодо наявності (відсутності) інших спадкоємців; 2) відомості за даними Спадкового реєстру про наявність або відсутність заповіту; 3) докази, на підтвердження звернення заявниці до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 та неможливості оформлення своїх спадкових прав в державній нотаріальній конторі, з посиланням на необхідність звернення до суду для вирішення вищевказаного питання (відповідно до вимог передбачених ст.49 Закону України «Про нотаріат», у разі неможливості вчинення нотаріальної дії нотаріусом виноситься вмотивована постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії); 4) докази, на підтвердження неможливості усунення виявлених розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах в позасудовому порядку.

Окрім того, матеріали справи містять розбіжності що написання місця народження заявниці, оскільки за паспортом заявниці зазначено, що остання народилась в селі Андрушівка Андрушівського району Житомирської області, а у свідоцтві про укладення шлюбу місця народження останньої записано як село Андрюшевка Андрюшевського району Житомирської області.

Зазначені обставини перешкоджають відкрити провадження по справі та призначити справу до судового розгляду.

До неналежно оформленої заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення застосовуються положення ст. 121 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених уст. ст. 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, постановлює ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, судця, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Вознесенська міська Рада Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - залишити без руху.

Надати заявниці строк до 07 квітня 2010 р., для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз'яснити заявниці, що в разі невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Серебрякова