Справа №22ц-1340/2010р. Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.І.
Категорія: 27 Доповідач: Курій Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Юхименка А.Г.

суддів: Курій Н.М., Мікуш Ю.Р.

секретаря: Качмар М.Я.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з участю третіх осіб: ОСОБА_4, приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинковолодіння,

в с т а н о в и л а :

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинковолодінні та відшкодування моральної шкоди, покликаючись на те, що вона як власник будинку № 7 по вул. Вишневій у м. Червонограді загальною площею 50,3 кв.м. з господарськими будівлями та земельною ділянкою, уклала договір з відповідачем, згідно якого позивачка мала віддати йому свій будинок та землю, а він за це мав би утримувати її до смерті та поховати. Після підписання договору відповідач змінив ставлення до неї та заявив їй, що він є єдиним власником будинку.

В травні 2009 року вона з родичами поїхала в нотаріальну контру, щоб взяти копію договору довічного утримання, однак довідалась, що насправді був укладений договір купівлі-продажу. Вказаний договір не відповідав дійсним її намірам, оскільки її волевиявлення на укладення оспорюваного договору не було, мала на увазі договір довічного утримання, коштів за продаж будинковолодіння не отримала, тому, на її думку, правочин було вчинено під впливом обману. Просила визнати спірний договір купівлі-продажу недійсним, застосувати односторонню реституцію, зобовязавши відповідача повернути у власність спірне будинковолодіння та стягнути 20000 грн., завданої їй моральної шкоди.

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що волевиявлення на укладення оспорюваного договору в позивачки не було, оскільки, враховуючи її вік, вона потребувала стороннього догляду, укладення договору купівлі-продажу було обставлено як укладення договору довічного утримання. Судом не враховано, що лише різка зміна у відношенні відповідача та його дружини до позивачки стали підставою того, що остання дізналась про обман при укладенні спірного договору.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін на підтримання доводів апеляційної скарги і заперечень на неї, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 30 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

З матеріалів справи, пояснень сторін та третіх осіб убачається, що оспорюваний договір купівліпродажу будинковолодіння укладався зі згоди дружини відповідача - ОСОБА_4, яка разом з відповідачем в день укладення оспорюваного договору підписали заяву про те, що вони надають ОСОБА_2 (позивачу) право постійного пожиттєвого та безоплатного проживання у проданому нею їм житловому будинку по вул. Вишневій №7 в м. Червонограді Львівської області.

Відповідач в апеляційній інстанції ствердив, що спір про розірвання договору-купівлі продажу зачіпає інтереси його дружини, а саме її права та обовязки, оскільки кошти на придбання будинковолодіння були спільними і саме будинковолодіння після придбання належить йому та його дружині ОСОБА_4, т.я. майно придбане під час шлюбу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не була залучена як сторона до участі в справі, хоча й приймала участь в укладенні оспорюваного договору, взявши на себе обовязок щодо проживання позивачки в будинку.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та обовязки третьої особи ОСОБА_4, яку суду першої інстанції слід було залучити до участі у справі як співвідповідача.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду, при постановленні якого порушені норми процесуального права, не може залишатися в силі й підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд відповідно до п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене, уточнити позовні вимоги відповідно до обставин, зазначених позивачкою в позовній заяві, більш повно з'ясувати обставини справи, доводи та заперечення обох сторін, та в залежності від встановленого й вимог закону вирішити спір.

Керуючись ст. 303, п.5 ч.1 ст.307, п.4 ч.1ст. 311, п.2 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 листопада 2009 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Курій Н.М.