Справа № 2-660/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2010 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі Грибеник Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про витребування договору та визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.09.08 р. між сторонами було укладено договір добровільного особистого страхування за програмою «Позичальник». Даний договір було укладено на підставі заяви ОСОБА_1, в якій обрано варіант страхування «Базис». 17.04.09 р. представник відповідача звернулась з заявою до позивача на отримання страхової виплати та подала копію договору, в якому було зазначено варіант страхування «Класик». Позивач «Еталон» просив відповідача надати оригінал договору, для встановлення невідповідності варіантів страхування, проте, представник відповідача відмовилась його надати, тому позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив витребувати оригінал договору добровільного особистого страхування за програмою «Позичальник» № 222-10027950 від 29.09.08 р. з варіантом страхування «Класик» та визнати його недійсним.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених вище, представник відповідача проти позову заперечувала, мотивуючи тим, що при укладенні договору особистого добровільного страхування, позивач помилився з варіантом страхування.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

29.09.08 р. ОСОБА_1 звернувся до ПАТ СК «Еталон» з заявою про укладення договору добровільного особистого страхування за програмою «Позичальник» в якій зазначив варіант страхування «Базис» (а.с. 5). Відповідно до заяви між ПАТ СК «Еталон» в особі ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір добровільного особистого страхування за програмою «Позичальник» № 222-10027950 від 29.09.08 р., за яким передбачений варіант страхування «Базис», згідно умов якого страховим випадком є смерть страхувальника внаслідок нещасного випадку, що мав місце в період дії договору (а.с. а.с. 6-8).

Відповідачу було видано екземпляр договору добровільного особистого страхування за програмою «Позичальник» № 222-10027950 від 29.09.08 р., який передбачав варіант страхування «Класик», згідно умов якого страховим випадком є смерть страхувальника внаслідок нещасного випадку, що мав місце в період дії договору та встановлення страхувальнику первинної інвалідності 1, 2 або 3 групи внаслідок нещасного випадку, що мав місце в дії договору (а.с.а.с. 10-12).

17.04.10 р. представник відповідача ОСОБА_3 звернулась до позивача з заявою на отримання страхової виплати, за договором добровільного страхування від нещасних випадків, в якій зазначила, що страхувальник отримав термічний опік та отримав інвалідність (а.с. 9).

Відповідно до п. 12.1 договору, для отримання страхової виплати страхувальник повинен подати документи, в тому числі і оригінал договору, що належить страхувальнику.

Позивач, посилаючись на п. 12.1 договору, витребував у відповідача оригінал договору, для встановлення невідповідності варіантів страхування, але представник відповідача відмовилась.

Згідно даних висновку судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені ОСОБА_2 в графі «Страховик» на кожному аркуші договору № 222-10027950 від 29.09.08 р. добровільного особистого страхування за програмою «Позичальник» з варіантом страхування «Базис» та з варіантом страхування «Класик» виконані самим ОСОБА_2

Відповідно до ч. З ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

З урахуванням зазначеного вище, тих обставин, що ОСОБА_1 звертався з заявою до ПАТ СК «Еталон» про укладення договору добровільного особистого страхування за умовою страхування "Базис», суд знаходить позовні вимоги позивача в частині визнання договору недійсним такими, що знайшли доведення в судовому засіданні, а тому підлягаючими задоволенню .

Що стосується позовних вимог в частині витребування оригінала договору добровільного особистого страхування за програмою «Позичальник» № 222-10027950 від 29.09.08 р. з варіантом

страхування «Класик», суд вважає за необхідне відмовити позивачу, оскільки зазначені вимоги не передбачені умовами договору страхування, та не обумовлені чинним законодавством.

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на чинному законодавстві, знайшли часткове доведення в судовому засіданні, а тому підлягають частковому задоволенню.

На підставі ч. З ст. 215 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Визнати недійсним договір № 222-10027950 від 29.09.08 р. добровільного особистого страхування за Програмою «Позичальник», укладеного між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Еталон» та ОСОБА_1 з варіантом страхування «Класик».

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_4