Апеляційний суд Житомирської області
Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого Франовської К.С.
суддів Заполовського В.Й., Хядякова А.М.
при секретарі судового
засідання ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду від 14 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання,-
У березні 2009 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору довічного утримання, укладеного 21 грудня 2007 року ОСОБА_5 з відповідачем. На обгрунтування позову позивач зазначав, що відповідач, укладаючи договір, не мав наміру виконувати його умови, і цими діями навмисно ввів матір в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а саме, приховав від неї той факт, що не має наміру виконувати умови договору. На думку позивача договір довічного утримання має бути визнаний недійсним з підстав, визначених ст.230 ЦК України.
Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 14 грудня 2009 року позов задоволено. Розірвано договір довічного утримання (догляду), укладений 21 грудня 2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування рішення з ухваленням нового про відмову у позові, посилаючись на неповне зясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, і що висновки, викладені в рішенні, не відповідають встановленим обставинам. Так, вказує відповідач, на його думку у позивача відсутнє право на звернення до суду з даним позовом, оскільки він не є стороною оспорюваного договору. Крім того, суд неправильно застосував матеріальний закон, оскільки договір довічного утримання припинено зі смертю ОСОБА_5, а тому розірваний він бути не може, а також самостійно змінив предмет позову, заявленого позивачем, внаслідок чого ухвалив неправильне рішення.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія судців приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, рішення- скасування з направленням справи на новий розгляд з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Дана правова норма вказує на те, що коли позивач предявив позов, то він сам вирішує питання про можливість зміни предмета чи підстави позову.

Як вбачається з матеріалів справи , ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом про визнання договору довічного утримання недійсним з підстав, визначених ст. 230 ЦК України ( вчинення правочину під впливом обману). Протягом усього розгляду справи в суді позивач позовних вимог не змінював (а.с.42).

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з положень ст. 744-751 ЦК і ухвалив про розірвання договору довічного утримання, керуючись тим, що відповідач не виконував своїх обовязків за договором довічного утримання.

Таким чином, суд, з власної ініціативи змінив правову підставу позову, обставин щодо позовних вимог ОСОБА_3 не зясував, внаслідок чого ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи, суду належить повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи відповідно до вимог позивача про визнання правочину недійсним з вказаних підстав, дати оцінку поданим сторонами доказам, і, відповідно до встановленого, вирішити спір.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 311,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково .

Рішення Богунського районного суду міста Житомира від 14 грудня 2009 року скасувати, справу повернути на новий розгляд до того ж суду у іншому складі.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом 2-х місяців з дня набрання нею законної сили.