Справа №22-ц-201/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області у складі:

Головуючого: Рибалки В.Г.

суддів: Попруги С.В.. ОСОБА_2

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2009 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої ушкодженням здоров'я внаслідок вчинення злочину,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезгаданим позовом до ОСОБА_4 Свої вимоги ОСОБА_3 обгрунтував тим, що вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 21 листопада 2008 року, ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ст. 128 КК України за те, що останній 12 серпня 2007 року, близько 3-ї години, на лісовій галявині біля хутора Паперня Ямпільського району (на відкриття сезону полювання), діючи необережно здійснив два постріли з мисливської рушниці, що призвело до вогнепальних поранень позивача та заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, зокрема, і тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення відповідачем прав позивача призвели до заподіяння останньому майнової шкоди в розмірі 6 511.99 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 14 грудня 2009 року позов ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 908, 92 грн. на відшкодування майнової шкоди та 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 фактично посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права під час вирішення вимоги про відшкодування моральної шкоди, просить змінити рішення суду та стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

ОСОБА_3 доводить, що суд першої інстанції не дав правової оцінки тим обставинам, що від отриманих поранень він переніс фізичну біль та страждання, йому встановлено третю групу інвалідності. Стан його здоров'я після отриманих поранень, не дивлячись на неодноразове стаціонарне лікування, не відновився. Виникли труднощі з роботою і в сімейному житті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу в частині вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач, вчинивши злочин, передбачений ст. 128 КК України, щодо ОСОБА_3, порушив особисті немайнові права позивача та завдав ОСОБА_3 моральної шкоди.

Суд зазначив, що моральна шкода полягає в душевних стражданнях від отриманих тяжких тілесних ушкоджень, негативних наслідках після поранення, зміні способу життя, звичок.

Розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн. визначено судом з урахуванням обставин справи, майнового стану позивача і відповідача, доходи яких є незначними, з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Проте, повністю погодитись з двома останніми висновками суду першої інстанції не- можливо з наступних підстав.

Так, згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним е рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині, не повно оцінив доведені позивачем обставини щодо заподіяння ОСОБА_3 моральної шкоди, яка, крім встановленого судом першої інстанції, також полягає і у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у звязку з двома вогнепальними пораненнями. За висновком судово-медичної експертизи позивачеві заподіяно проникаюче вогнепальне (дробове) поранення черевної порожнини з ушкодженням печінки, ободочної кишки, тобто тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння. Крім того, позивачеві заподіяні і легкі тілесні ушкодження, яких суд першої інстанції навіть не згадує в мотивувальній частині рішення, у виді вогнепального поранення правового плеча та лівого стегна.

Суд також не звернув увагу на те, що позивачеві після отриманих поранень встановлено третю групу інвалідності, хоча з цього приводу позивач надавав медичні документи, а до апеляційної скарги додав і фотокопію посвідчення про отримання пенсії по інвалідності третьої групи від 25 квітня 2008 року.

Крім того, суд першої інстанції не врахував всіх обставин вчиненого злочину ОСОБА_4. зазначених у вироку суду щодо цієї особи (а.с. 3 - 4).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а частиною 3 цієї статті передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в оскаржуваній частині, у звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, не застосуванням закону, який поширюється на спірні правовідносини п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України, фактичне застосування закону, який на спірні правовідносини не поширюється (ч.4 ст. 1193 ЦК України).

За встановлених колегією суддів обставин справи, з урахуванням вищезгаданих вимог закон) щодо визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, розмір цієї шкоди становить 25000 грн.

З відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати відповідно до ч.3 ст 88 ЦПК України, - судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 3. 4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2009 року в оскаржуваній частині щодо визначення розміру моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 25000 (двадцять п'ять тисяч) грн. та в дохід держава 4 грн. 25 коп. судового збору, а також 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді