Справа № 2-995/2010 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

18 серпня 2010 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В.;

при секретарі Шлюковій Т.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору кутвлі - продажу нерухомосп дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Віповідачка позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила розглянути справу в попередньому судовому засідані у її відсутності.

Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її

участі

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згіно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: котя витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія нотаріально посвідченого договору дарування від 11.12.2003 р.; копія технічного паспорту житлового будинку по вул.. Фрунзе, 27 на імя ОСОБА_2; копія розписки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 14.07.2009 р.; нотаріально не посвідчений договір купівлі - продажу від 14.07.2009 р., згідно якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинок садибного типу з надвірними та господарськими будівлями № 27 по вул.. Фрунзе в м. Рені Одеської області.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка звернулась до суду із вищезгаданими вимогами до ОСОБА_2, зазначивши, що у липні 2009 р. між нею та відповідачкою була досягнута домовленість про купівлю-продаж нерухомості згідно якої відповідачка продала, а вона купила житловий будинок садибного типу з надвірними та господарськими спорудами № 27 по вул.. Фрунзе в м. Рені Одеськоі області! за 11797 грн. 14.07.2009 р. між сторонами було укладено письмовий договір, позивачка передала відповідачці обумовлену суму, віповідно до договору куплі - продажу, в якому зазначено, що гроші сплачені саме за купівлю нерухомості, а відповідачка передала документи на нерухоме майно та ключі.

Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги оформити договір в нотаріальному порядку вони домовилися зробити це згодом. Після вчинення правочину позивачка фактично вступила у володіня цим майном, зробила ремонт у купленому житловому будинку, почала проживати у будинку та сплачути всі необхідні платежі. 3 метою нотаріального засвдчення правочину, позивачка неодноразово зверталась до колишньої власниці, однак, ОСОБА_2 від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивача не реагує, мотивуючи нестачею часу, занятістю на роботі та ін. При зверненні до відповідних органів з питанням про переоформлення документації на квартиру на себе, позивачу було розяснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину.. Враховуючи вищенаведене, позивачка вимушена була звернутися із позовом до суду.

Згщно ст. 657 ЦК України, договір купівлі продажу повинен бути укладений у письмовій формі посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, продавець передав документи та нерухоміть в натурі. Позивачка фактично вступила у володшня ірозпорядження нерухомістю, після укладання правочину провела ремонтні роботи, почала проживали у житловому будинку, - тобто правочин між сторонами фактично відбувся.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи позивачки знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 220 ЦК України договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч.2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачці передані гроші, позивачці - об'єкт нерухомості, яким вона на теперешній час користується, проте через нотаріальне непосвідчення договору, не може ним розпорядитися, переоформити на себе. Факти укладення угоди, передачі грошей у рахунок вартості нерухомості підтверджуються договором купівлі - продажу від 14.07.2009 р., а також розпискою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 14.07.2009 р.. В даний час звернення за оформленням договору купівлі продажу є неможливим, оскільки прохання позивачки з цього приводу відповідачкою не сприймається.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили ршенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки відповідачки щодо житлового будинку та встановленні права на нерухомість у позивачки, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на житловий будинок садибного типу з надвірними та господарськими спорудами № 27 по вул.. Фрунзе в м. Рені Одеської області, який складається з: житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», гаражу літ. «Д», підвалу літ.»Е», огорож 1-3, споруди 4, за позивачкою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 334, 386, 392, 657 ЦК України 2003р., -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Укладений із порушенням вимоги про нотаріальне посвідчення договір купівлі- продажу від 14.07.2009 р., згідно із яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинок садибного типу з надвірними та господарськими будівлями № 27 по вул.. Фрунзе в м. Рені Одеської області, який складається з: житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», гаражу літ. «Д», підвалу літ.» E», огорож 1-3, споруди 4 та розташований на земельній ділянці площею 616 кв.м., - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок садибного типу з надвірними та господарськими будівлями № 27 по вул.. Фрунзе в м. Рені Одеської області, який складається з: житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», гаражу літ. «Д», підвалу літ.» E», огорож 1-3, споруди 4 та розташований на земельній ділянці площею 616 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засінанні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього ршення.

Суддя К.В. Сорокін