Справа №22ц-400 2010р. Головуючий у І ОСОБА_1
Категорія 41-42 Доповідач Юхименко А.Г.
УХВАЛА

Іменем України

12 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Юхименка А.Г., суддів-: ОСОБА_2, ОСОБА_3, секретаря Панчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Державного житлово-комунального підприємства Державного концерну «Лорта» та Державного концерну «Лорта» на рішення та окрему ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 19 жовтня 2009 року;-

встановила:

Оскаржуваним рішенням задоволено первісний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ДЖКП ДК «Лорта», треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ДК «Лорта» про визнання ордеру на житлове приміщення недійсним, виселення та усунення у користуванні житлом.

Визнано недійсним ордер №10 від 11.02.2004 року, виданий ДЖКП ДК «Лорта» відповідачці ОСОБА_5 на кімнату житловою площею 18 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_5 та проживаючих з нею осіб з кімнати житловою площею 18 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2.

Зобов»язано відповідачку ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 та членам її сім*ї у користуванні житловою площею 18 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 в своїх та інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ДЖКП ДК «Лорта», третя особа орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання ордера недійсним, усунення перешкод у користуванні житлом відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Одночасно постановлено окрему ухвалу для вжиття заходів для забезпечення охорони прав і інтересів малолітнього ОСОБА_8, яку направлено для виконання ДЖКП ДК «Лорта» та ДК «Лорта».

Рішення та окрему ухвалу оскаржили ДЖКП ДК «Лорта» і ДК «Лорта».

В апеляційних скаргах, аналогічних за змістом та формою викладення, апелянти просять рішення та ухвалу скасувати і ухвалити нове рішення, яким в первісному позові відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_5 задовольнити, т.я. судом не враховано, що власник будинку та його балансоутримувач рішенням адміністрації та профкому ДК «Лорта» підтвердили право ОСОБА_5 на зайняття та проживання в кімнаті площею 18 кв.м., в якій вона з неповнолітньою хворою дитиною зареєстрована та проживає з лютого 2004 року після звільнення цієї кімнати сім*єю Абатурових-Хомик і виселяти їх немає куди; виданий же ордер №676 на ім*я ОСОБА_4 є незаконним, оскільки на момент його видачі кімната площею 18 кв.м. не була вільною, т.я. в ній проживала сім*я Абатурових-Хомик, які й передали ключі від квартири саме ОСОБА_5..

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи і доводи обох скарг, колегія суддів вважає, що їх слід задовольнити частково: рішення та окрему ухвалу скасувати, а справу направити на новий розгляд суду першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 і ДЖКП ДК «Лорта», третя особа орган опіки і піклування Франківської районної адміністрації про визнання ордера недійсним, усунення перешкод в користуванні житлом, суд прийшов до висновку, що ордер №676 видано ОСОБА_4 на законних підставах, «ордер» не порушує жодних прав третіх осіб, а ОСОБА_4 з сім*єю зареєстровано в приміщенні відповідно до закону.

Однак такий висновок не відповідає матеріалам справи та вимогам процесуального і матеріального права.

Спірне між сторонами житлове приміщення у вигляді кімнати площею 18 кв.м. знаходиться в житловому будинку Державного концерну «Лорта» та має статус гуртожитку. Згідно ст.ст.128,129 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету, на підставі якого адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Позивач ОСОБА_5 оспорювала законність ордеру №676 за 2000 р. (число і місяць

в ордері не зазначено), який видано ДК «Лорта» та підписано його керівником без зазначення

прізвища імені і по батькові (а.с.14).

Згідно ст.30 ЦПК України в цивільному процесі сторонами є позивач і відповідач. Ними можуть бути фізичні та юридичні особи.

Визнавши оспорюваний ордер на зайняття жилої площі законним, суд тим самим вирішив питання про права і обов»язки юридичних осіб, на підставі рішення яких про надання житлової площі видано ордер, а саме Державного концерну «Лорта» і профспілкового комітету підприємства, однак до участі у справі в якості сторони (відповідачів) їх суд не притягнув, що є обов*язковою підставою для скасування рішення відповідно до п.4 ч.І ст.311 ЦПК України.

Обидва позови взаємопов*язані, стосуються одного й того ж предмета, законність видачі ордеру ОСОБА_5 на зайняття спірної жилої площі підтверджено офіційним листом керівників ДК «Лорта» та профспілкового комітету (а.с.138), зазначені юридичні особи до участі у справі в якості сторони (відповідачів) за первісним позовом ОСОБА_4 про визнання цього ордеру недійсним не притягнуті, тому колегія приходить до висновку, що скасуванню підлягає рішення в цілому з направленням справи на новий розгляд.

Також підлягає скасуванню і окрема ухвала, оскільки вона постановлена відповідно до рішення, яке підлягає скасуванню.

При новому розгляді суду слід уточнити склад сторін по обох позовах та осіб, що приймають участь у справі, визначити матеріальний закон, що регулює спірні взаємовідносини щодо надання житла у гуртожитках та виселення з нього, і відповідно до його норм вирішити спір.

Керуючись ст. 307, п.4 ч.І ст.311 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційні скарги Державного житлово-комунального підприємства Державного концерну «Лорта» та Державного концерну «Лорта» на рішення та окрему ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 19 жовтня 2009 року задовольнити частково.

Рішення та окрему ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 19 жовтня 2009 року скасувати, а справу направити на новий розгляд суду першої інстанції зі стадії попереднього судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді