Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-445/10
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Облакевич А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі спільного часткового майна

в с т а н о в и в:

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд провести поділ в натурі майна, що належить їй спільно із ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності та складається із двокімнатної квартири за №54 в будинку №5 по вул. Горького в м. Бровари, виділивши їй в особисту власність жилу кімнату розміром 16,8 кв. м, у користування ОСОБА_2 просить виділити кімнату розміром 11,7 кв. м з виплатою грошової компенсації за зменшення її житлової площі на 2,55 кв. м, при згоді відповідача на отримання грошової компенсації за належну ? частину цієї квартири, визнати за нею право власності на всю квартиру та стягнути із відповідача всі понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що їм спільно із дочкою відповідачкою по справі належить квартира АДРЕСА_1. В спірному житлі є дві ізольовані кімнати розміром 11,7 кв. м та 16,8 кв.м, кухня розміром 7,9 кв. м, ванна кімната розміром 2,6 кв.м, вбиральня 1,1 кв. м, та коридор площею 9,7 кв.м. З часу отримання зазначеної квартири між нею та відповідачкою склався порядок користування житлом, при цьому вона фактично проживає в жилій кімнаті площею 16,8 кв. м, ОСОБА_2 - в кімнаті розміром 11,7 кв. м. Зазначений порядок користування житлом зберігається між ними і на даний час.

Далі зазначає, що після укладення шлюбу між відповідачкою та ОСОБА_3, стосунки між ними погіршилися, останні неправомірними діями створюють їй умови, що унеможливлюють спільне проживання з ними в одній квартирі. З цього приводу між ними постійно виникають сварки та конфлікти. В зв»язку з тим, що спільне проживання в квартирі є неможливим, вона вирішила виділити свою частку в спільному майні, з урахування також фактичного порядку користування спірним житлом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовній вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Уточнила, що з підстав проживання та користування спірною квартирою між нею та сім»єю відповідачки виникають конфлікти та сварки. З цього приводу вона неодноразово зверталася до органів міліції. Уточнила, що до одруження її дочки спірних питань між ними щодо користування квартирою не виникало. Вона неодноразово намагалася в добровільному порядку вирішити спір, згідна сплатити відповідачці грошову компенсацію за належну їй частину квартири, а також компенсацію вартості 2,55 кв. м житла. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, пояснила, що рішенням Броварського міськрайонного суду встановлено порядок користування між нею та позивачкою, їй виділено в користування кімнату площею 16,8 кв. м з балконом, в користування ОСОБА_1 виділено жилу кімнату №2 площею 11,7 кв.м, коридор, кухня, вбиральня, ванна кімнату залишено в загальному користуванні. Фактично на даний час вона проживає в кімнаті площею 11,7 кв. м, на її прохання виселитися із даної кімнати позивачка не реагує.

Вважає, що поділ в натурі належної їм квартири не можливий, про що також зазначено у висновку експерта. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення позивачки, її адвоката, заперечення сторони відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України майно що є власністю двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної частково або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою ,якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно із вимогами ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсації співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Правилами ст. 370 зазначеного Кодексу передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частка кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачці на сім»ю в складі двох осіб на підставі рішення виконкому за №252 від 23.10.1987 року видано ордер на право зайняття житлового приміщення жилою площею 28,5 кв. м, яке складається із двох ізольованих кімнат за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням від 04.02.1994 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності вищевказана квартира, тобто частки кожного із співвласників у праві власності не визначені.

Згідно з технічним паспортом на квартиру остання складається із двох житлових кімнат житловою площею 28,5 кв., у тому числі перша кімната площею 11,7 кв. м, друга кімната площею 16,8 кв. м, кухня площею 7,9 кв. м, ванна кімната 2,6 кв. м, вбиральня 1,1 кв.м, коридор площею 9,7 кв. м, квартира обладнана лоджією площею 1,5 кв. м, загальна площа квартири становить 51,3 кв. м.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2008 року встановлено порядок користування квартирою за №54 в будинку №5 по вул. Горького в м. Бровари, виділено в користування: ОСОБА_2 жилу кімнату за №3 площею 16,8 кв. м, з балконом, ОСОБА_1 жилу кімнату за №2 площею. 11,7 кв. м, коридор за №1 площею 9,7 кв. м, кухню площею 7,9 кв.м ванну кімнату за №6 площею 2,6 кв. м, вбиральню за №5 площею 1,1 кв. м залишено в загальному користуванні сторін. Зазначене рішення набрало законної сили.

Відповідно до довідки за №01 від 05.01.2010 року, виданої КП «Служба замовника» зареєстрованими на житловій площі розміром 16,8 кв. м в квартирі АДРЕСА_3 значаться ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Сусідом по квартирі значиться ОСОБА_1, яка займає кімнату площею 11,7 кв. м.

З матеріалів справи вбачається, що особові рахунки сторін розділені, кожен із них здійснює сплату квартирної плати та плати за надані комунальні послуги окремо, про що свідчать відповідні договори на постачання комунальних послуг та квитанції про сплату.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що поділ в натурі спірного майна квартири АДРЕСА_1 неможливий, виходячи із тих обставин, що фактично кожній із сторін належить по ? частині спірного житлового приміщення. Поділ квартири саме у спосіб запропонований позивачкою шляхом виділення їй у особисту власність житлової кімнати площею 16,8 кв. м, а відповідачу - кімнати площею 11,7 кв. м не відповідатиме розміру частки останньої у праві власності на квартиру.

На думку суду, поділ квартири в даному випадку є технічно неможливим, оскільки він заявлений позивачем із суттєвим відхиленням від розміру часток співвласників, про що також свідчить висновок експерта С-10118 судової будівельно-технічної експертизи від 22.03.2010 року експертної фірми «Еталон». Підстав для присудження відповідачу, як учаснику спільної власності грошової компенсації суд в даному випадку не вбачає, своєї згоди на грошову компенсацію відповідачка не надавала. При цьому судом також враховується склад сім»ї відповідача чоловік та малолітня дитина, які значаться зареєстрованими на житловій площі виділеній їй у користування на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2008 року, на думку суду, поділ в такий спосіб штучно погіршить також і їх права.

При винесенні даного рішення судом також враховується висновок експерта С-10118 судової будівельно-технічної експертизи від 22.03.2010 року експертної фірми «Еталон» відповідно до якого існуюче планування квартири унеможливлює її перепланування без зміни цільового призначення приміщень. Дозволу на перепланування спірної квартири виданого в установленому законом порядку позивачка не має.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які він посилається, як на підставі своїх вимог та заперечень.

Позивач не довела, а суд не встановив обставин щодо можливості поділу в натурі квартири, яка належить їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності у заявлений спосіб. Заперечення надані стороною відповідача спростовують доводи позивача, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 321, 355-358, 361, 364, 367, 370 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі спільного часткового майна відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н.П.Маценко