Справа № 2-212/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2010 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганова Н. В. ,

при секретарі - Федоренко О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Київський вітамінний завод» про стягнення суми,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи доповнив, посилаючись на те, що він є одним із власників патенту України НОМЕР_1 на винахід «Препарат для лікування та профілактики атерогенних дисліпропротеїнемій та синдром гіперкоагуляції» від 25 жовтня 1998 року. Згідно з договором на спільне володіння патентом між співвласниками від 19.11.2002 року одному з співвласників, а саме ОСОБА_2 б/ло надано право укласти ліцензійний договір на використання винаходу. Також цією угодою співвласники погодили право власності кожного автора на дольову частку в загальному розмірі прибутк/. б тому числі від використання патенту. Позивачу належить 14% у загальному розмірі прибутку від використання патенту. 20.11.2002 року був укладений ліцензійний договір про передачу виключної ліцензії на використання винаходу між ОСОБА_2 та відповідачем, згідно з яким на весь строк дії патенту ( т.т. 20 років) відповідачу надано право на використання з комерційною або іншою метою на території України патенту НОМЕР_1, а останній зобов»язаний виплачувати щоквартально поточні відрахування (роялті) у розмірі 10% від вартості реалізованої за ліцензією продукції. З моменту укладення договору і до 30.06.2006 року виплата роялті співвласникам здійснювалась регулярно у встановлені договором строки. Але починаючи з третього кварталу 2.006 рок виплати припинилися. Заборгованість відповідача перед позивачем за період з третього кварталу 2006 року по третій квартал 2007 року становить 11346 гривень 59 копійок. На неодноразові письмові звернення відповідач не реагував, т. т. платежі не сплачував. Відповідно до п.8 2 ліцензійного договору за несвоєчасне виконання договірних зобов»язань відповідач має сплачувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Крім того, на думку позивача, відповідач має також понести відповідальність за ст. 625 ЦК України. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь сум заборгованості в розмірі 11346 гривень 59 копійок, пеню в розмірі 3652 гривні 90 копійок, три проценти річних в сум! 9 і 5 гривень 63 копійки, інфляційні втрати в сумі 7805 гривень 56 копійок та судові витрата.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали за тих же підстав, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, за таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 є одним із власників патенту НОМЕР_1 від 25 грудня 1998 на винахід «Препарат для лікування та профілактики атерогенних дисліпропротеїнемій та синдрому гіперкоагуляції», що підтверджується копією патенту.

Згідно з договором на спільне володіння патентом між співвласниками від і 9 І ! .2002 року ( а. с. 11 - 15) одному з співвласників, а саме ОСОБА_2. було надано право укладати ліцензійний договір відносно передачі виключної ліцензії на використання винаходу Також цією угодою співвласники погодили право власності кожного автора на дольову частку в загальному розмірі прибутку, в тому числі від використання патенту. Позивачу належить 14% V загальному розмірі прибутку від використання патенту .

20.11.2002 року був укладений ліцензійний договір про передачу виключної ліцензії на використання винаходу між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «Київський вітамінний завод», згідно з яким на весь строк дії патенту відповідачу надано право на використання з комерційною або іншою метою на території України патенту НОМЕР_1, а останній зобов»язаний виплачувати щоквартально поточні відрахування (роялті) у розмірі 10% від вартості реалізованої за ліцензією продукції (а. с. 5 - 10).

З моменту укладення договору і до 30.06.2006 року виплата роялті співвласникам здійснювалась регулярно у встановлені договором строки.

Але починаючи з третього кварталу 2006 року виплати за договором припинилися.

Заборгованість відповідача перед позивачем за період з третього кварталу 2006 року по третій квартал 2007 року становить 11346 гривень 49 копійок, що підтверджується актами виконаних робіт від 30.09.2007 року, 30.06.2007 року, 31.03.2007 року. 31 12.2006 року,'30.09.2006 року ( а. с. 25 - 29), а також представником відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до п. 8.2 ліцензійного договору за несвоєчасне виконання договірних зобов»язань відповідач має сплачувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Так, розмір пені за весь час прострочення станом на 21. і 2.2009 року становить загалом 3652 гривні 90 копійок.

Суд вважає, що оскільки відповідачем умови ліцензійного договору щодо виплати позивачу поточних відрахувань (роялті) добровільно не виконані, сума заборгованості має бути стягнута з нього на користь позивача за рішенням суду

Стягненню також підлягає пеня в розмірі 3652 гривні 90 копійок, оскільки відповідно до п 8.2 відповідач несе відповідальність за несвоєчасне виконання договірних зобов»язань.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України, го ці вимоги, на думку суду, задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на чинному законодавстві та умовах ліцензійного договору.

Таким чином, в судовому засіданні позов доведений частково і підлягає задоволенню частково.

Стягненню з відповідача підлягають судові витрати.

На підставі наведеного, ст.ст 428, 463, 464, 465, 1109 ЦК України, керуючись ст.ст. 10. 88, 213, 214, 215. 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Київський вітамінний завод» на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 11346 гривень 49 копійок, пеню в розмірі 3652 гривні 90 копійок, витрати на судовий збір в розмірі 149 гривень 9° копійок, суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30 гривень, а всього стягнути 15179 гривень 38 копійок ( п'ятнадцять тисяч сто сімдесят дев»ять гривень тридцять вісім копійок).

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н. В. Неганова