АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Акопян В. І.

Суддів: Петренка В.М Лобова О.А. при секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м .Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування, визначення часток у спільній сумісній власності подружжя та поділ спільного майна подружжя

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, - Акопян В.І.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Веселовським А.Г. 20 грудня 2007 року.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя 2/ 10 частини АДРЕСА_1 .Виділено ОСОБА_4 -1/10 частку АДРЕСА_1, ОСОБА_3 -1/ 10 частини цієї ж квартири.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на 9/ 10 частки АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частку АДРЕСА_1.

На рішення суду апеляційну скаргу подала ОСОБА_3, прохає рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги ,приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення ,ухвалене на основі повно і всебічного з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 235 ЦК України передбачає, якщо правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Із матеріалів справи вбачається що позивачу ОСОБА_4 на праві власності належала АДРЕСА_2. В 2007 році він зареєстрував шлюб з відповідачкою, ОСОБА_3. В тому ж році вони з метою покрашення своїх житлових умов звернулись до агентства нерухомості «101 квартал» для продажу своєї квартири і покупки двох-кімнатної квартири. Належну позивачу квартиру купило агентство за 34 000 доларів США 20 грудня 2007 року і в цей день була придбана АДРЕСА_1 Згідно наданого нотаріально посвідченого договору від 20 грудня 2010 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, передали безоплатно у власність ОСОБА_3 АДРЕСА_1.

Визнаючи недійсним договір дарування і визнаючи, що фактично відбувся договір купівлі- продажу спірної квартири , місцевий суд взяв до уваги докази що знаходяться в матеріалах справи , із яких вбачається що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в 2007 році зареєстровані як особи, що звернулись до агентства нерухомості «101 квартал» про продаж своїх квартир, а ОСОБА_4 і за покупкою квартири. В рекламній газеті є оголошення про продаж АДРЕСА_1 Під час огляду спірної квартири 5.12. 2007 року продавець ОСОБА_6 написала позивачу розписку про отримання 500 доларів США в рахунок майбутнього продажу квартири за 41 820 доларів США, в цю суму входили і 820 доларів США за послуги агентства. В матеріалах справи знаходиться копія розписки написана ОСОБА_6, яка підтверджує, що ОСОБА_6 мала намір продати квартиру . На протязі всього розгляду справи ОСОБА_6 не заперечувала, що дану розписку написала вона, лише в останньому судовому засіданні апеляційної інстанції, відповідачка дала пояснення, що розписка написана почерком схожим на її почерк. На розписці вказано, що покупцем квартири є ОСОБА_4, вказані номера купюр доларів, які були сплачені, як завдаток. Після оформлення договору відчуження наступного дня ОСОБА_6 внесла через банківську установу на рахунок ТОВ «МЖК Житлобуд» 257 712 грн., що на той час становило біля 52 000 доларів СІІІА. Договір купівлі- продажу земельної ділянки, згідно якого була продана земельна ділянка, що належала ОСОБА_6 було оформлено 31.03.2008 року, що спростовує покази відповідачки ОСОБА_6 про використання коштів отриманих від продажу землі для внесення коштів на рахунок ТОВ «МЖК Житло буд». Третя особа ОСОБА_9 підтвердила, що обидві квартири продавались, і дійсно договір про придбання АДРЕСА_1 мався на увазі договір купівлі- продажу, а не договір дарування. ОСОБА_9 також підтвердила, що на прохання ОСОБА_6 квартира позивача була придбана агентством, а потім була продана іншій особі. Всі ці докази підтверджують доводи позивача що спірна квартира була придбана ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на оплатній основі. Таким чином договір дарування АДРЕСА_1 є недійсним в силу його удаваності, оскільки він вчинений з метою приховати договір купівлі- продажу.

Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції, вони не спростовують доводів місцевого суду.

Рішення суду відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України колегія суддів -

У X В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий В.І.Акопян

Судді апеляційного суду В.М.Петренко

О.А.Лобов