Справа №2-05-144/10 02.07.2010
Головуючий у 1-й інстанції: Терентьєв Г.В. Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА Іменем України

2 липня 2010 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Вовненко Г.Ю.,

суддів: ШаманськоїН.ОКутової Т.З.,

при секретарі: Красилюку В.А.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2010 року

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа Четверта Миколаївська державна

нотаріальна контора про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за

законом ВСТАНОВИЛА: В листопаді 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом.

Позивачка зазначала, що будинок № 53 по вул. Миру в с. Радсад Миколаївського району Миколаївської області належав її батьку ОСОБА_5. В даному будинку на час смерті батька в 1992 році вона була зареєстрована, а тому за законом вважається такою, що прийняла спадщину. Крім неї спадщину також прийняв відповідач, її рідний брат. Однак в січні 2009 року відповідач отримав свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на весь будинок. Посилаючись на те, що в такий спосіб були порушені її спадкові права, просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2010 року позов задоволено. За ОСОБА_4 визнано право власності на Уг частину спадкового будинку та постановлено про внесення Четвертою Миколаївською державною нотаріальною конторою змін до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 лютого 2009 року виданого на ім'я відповідача.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить вказане рішення суду скасувати, а справу повернути на новий розгляд, посилаючись на те, що суд не вірно оцінив докази по справі, та дійшов безпідставного висновку про те, що позивачка прийняла спадщину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом на підставі свідоцтва про право власності від 12 січня 1990 року житловий будинок № 53 по вул. Миру в с. Радсад Миколаївського району Миколаївської області належав на праві власності ОСОБА_5 (а.с. 16). ОСОБА_5 помер 9 лютого 1992 року (а.с. 13).

Із копії спадкової справи слідує, що після смерті ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини звернувся відповідач по справі син спадкоємця ОСОБА_3. який 24 лютого 2009 року отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В позовній заяві позивачка зазначала, що свідоцтво про право власності на весь будинок, видане на ім'я відповідача є незаконним, оскільки вона також прийняла спадщину, а тому має право на '/г частину спірного будинку.

Однак, на відновлення своїх порушених спадкових прав позивачка просила суд зобов'язати Четверту Миколаївську Державну нотаріальну контору внести зміни до свідоцтва про право власності. Задовольняючи вказані вимоги, суд не звернув увагу на те, що відповідно до положень ст. 1300 ЦК України вимоги про зміну свідоцтва можуть мати місце в разі допущення неточностей, які стосуються в тому числі і спадкоємця, який звертається з заявою про такі зміни.

В даній же справі, як зазначає позивачка, відповідачу видано свідоцтво на частину будинку, на яку він не має права спадкування. Тому при вказаних обставинах способом захисту порушеного права має бути визнання свідоцтва частково недійсним, в порядку передбаченому ст. 1301 ЦК України. Суду слід було звернути на це увагу, та роз'яснити позивачці право на уточнення позовних вимог щодо правильного обрання способу захисту порушеного права.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд в разі, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

З резолютивної частини рішення слідує, що суд постановив Четвертій Миколаївській державній нотаріальній конторі внести відповідні зміни до спірного свідоцтва про право власності на спадковий будинок. Між тим, обов'язок вчинити певні дії може бути покладений лише на відповідача по справі, а відповідно до положень ст. 31 ЦПК України права і обов'язки сторін мають бути рівними в процесі.

Однак, з матеріалів справи видно, що Четверта Миколаївська державна нотаріальна контора, не має самостійного юридичного інтересу в вирішенні даного спору, а тому приймала участь у справі як третя особа, а не як сторона, тобто відповідач по справі.

Враховуючи наведене, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи слід врахувати наведене, а саме, уточнити позовні вимоги з зазначенням часу відкриття спадщини, також уточнити спосіб захисту порушених спадкових прав, перевірити доводи позивачки стосовно прийняття нею спадщини, в зв'язку з чим роз'яснити останній право на надання паспорту для огляду його в судовому засіданні на предмет наявності даних про її прописку в спірному будинку з залученням копії паспорту до матеріалів справи та вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 315 ЦПК України, колегія судців

УХВАЛИЛА:-

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2010 р. скасувати, а справу направити до того ж суду на новий розгляд іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двох місяців з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: