Справа № 2-1081/10
Провадження № б/н
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2010 року Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого - судді: Сімчук С.Б.,

при секретарі: Циммерман І.Г.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товарної сировинної біржі «Легіта» про визнання договору купівлі продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ і

ОСОБА_1 звернулася з позовними вимогами до ОСОБА_2, Товарно сировиної біржи «Легіта» посилаючись на те, що на початку 1998 року, у її чоловіка та в неї виникли труднощі у зв'язку з чим позивачці прийшлося переоформити власний будинок за адресою с Токарівка, вул. Придніпровська, 4.

01.06.1998 році між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було формально укладено угоду купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку на товарній сировиній біржі «Легіта»

На сьогоднішній день їй стало відомо, що Відповідачка переоформила даний житловий будинок на своє ім'я та має наміри продати даний будинок не маючи на це відповідного права просить суд визнати дану угоду недійсною.

В судовому засіданні Позивачка та її представник підтримали позовні вимоги просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та представник Товарно сировиної біржи «Легіта» у судові засідання призначенні на 14.09.2010р. та 17.09.2010р. не з'явилися, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі документів, позивач та представник проти такого розгляду справи не заперечували.

Суд вивчивши матеріали справи вислухавши пояснення позивача та її представника, вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.06.1998 році між Позивачем та Відповідачем ОСОБА_2 було укладено угоду купівлі продажу житлового будинку за адресою Херсонська область, Білозерський район, с Токарівка вул. Придніпровська, 4 дана угода була посвідчена на товарній сировинній біржі «Легіта».

Згідно ст. 224 ЦК в редакції 1963 року (який був чинний на момент виникнення правовідносин), ст. 655 ЦК України, передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином істотними умовами договору купівлі продажу є: передача майна у власність покупцю та оплата товару.

В даному випадку майно не передавалося та грошові кошти не сплачувалися.

Згідно ст. 58 ЦК в редакції 1963 року передбачено, що недійсною є та угода, яка укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода).

Відповідно до ст. 227 ЦК в редакції 1963 року передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Статтею 47 ЦК в редакції 1963 року визначено, що недодержання нотаріальної форми договору, у випадках коли закон вимагає такого посвідчення, тягне за собою недійсність договору.

Як вбачається з договору №301 від 01.06.1998 року, його предметом є жилий будинок за адресою с Токарівка, вулиця Придніпровська, 4, сторони цього договору фізичні особи, тому він повинен був нотаріально посвідчуватись.

У відповідності до ч.2 ст. 15 Закону України „Про товарну біржу" угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, але ч.5 цієї статті передбачає, що біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Жоден із сторін угоди купівлі продажу ніколи: не були ні членами, ні брокерами Товарно сировиної біржи «Легіта», тому не мали права здійснювати таку угоду.

У відповідності до п.4. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28 квітня 1978 року (зі змінами і доповненнями згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.05.98р. №15) - з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Згідно листа Міністерства юстиції України від 11.12.2002 року №14-7/1390, де прямо зазначено, що біржова угода не заміняє нотаріальне посвідчення угоди, якщо це вимагається законом.

Таким чином нормами чинного законодавства чітко визначено, що угода укладена на товарній біржі не замінює нотаріального посвідчення договору купівлі продажу.

Статтею 86 ЦК в редакції 1963 року УРСР визначено, що право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

ОСОБА_2 ніколи не вступала у право власності на житловий будинок за адресою с Токарівка, вулиця Придніпровська, 4.

Позивачка до сьогоднішнього часу користується даним будинком, разом з родиною проживає в цьому будинку. Разом добудовували цей будинок, його якісний стан суттєво змінився, а тому відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім»ю, ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Стаття 225 ЦК в редакції 1963 року визначає, що право продажу майна належить власнику.

На момент вчинення оспорюваної угоди родина Позивачки була власниками добудованого майна, тому потрібна була згода всіх членів родини на продаж цього будинку.

Стаття 59 ЦК України передбачає, що угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення.

Стаття 220 ч.І ЦК України передбачає, що у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Стаття 322 ЦК України визначає, що власник зобов'язаний утримувати майно, яке йому належить. З 1998 року Позивачка та її чоловік утримують даний будинок, відповідачка не зробила жодної дії, яка б вказувала на те, що вона вважає себе власником цього будинку, весь тягар його утримання несла родина Позивачки і з 1998 року він суттєво змінився в якісному плані, тому Відповідачка не має права претендувати на власність щодо цього будинку.

Враховуючи вищевикладене суд задовольняє позовні вимоги Позивачки в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючи ст.ст. 10. 11.74. 88. 209, 212, 214, 215, 218, 224, 225, 226, 227 ЦПК України, ст. ст.47,58,86,227 ЦК. в редакції 1963 року, ст.ст.220,322 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити: в повному обсязі

Визнати недійсним договір купівлі продажу № 301 від 01.06.1998р. укладеного між ОСОБА_1

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та зареєстрованого на Товарно-

сировиній біржі «Легіта».

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя : /підпис/