Справа №2-299/10
пров. №2-299/10
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2010 року

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Біцюка А.В.,

при секретарі Шадорській С.О.,

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Каширівської сільської ради ОСОБА_2 селищної ради Миколаївської області, ОСОБА_2 районної державної адміністрації, про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Казанківського районного суду з позовною заявою до СТОВ «Відродження» Казанківського району Миколаївської області, ОСОБА_2 селищної ради Миколаївської області та ОСОБА_2 райдержадміністрації Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) та визнання права на спадщину на земельну частку (пай), з метою отримання свідоцтва про прийняття спадщини, просила визнати за ОСОБА_4 право на отримання земельної частки (паю), як члена і пенсіонера колгоспу ім. Леніна Казанківського району Миколаївської області в розмірі 7,2 га вартістю 63171 грн. 10 коп., яка знаходиться на території ОСОБА_2 селищної ради Миколаївської області; визнати за нею право на спадщину на земельну частку (пай), яка належить її померлому 14.11.1995 року батьку ОСОБА_5 в розмірі 7.2 га вартістю 63171 грн. 10 коп., яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Миколаївської області.

Ухвалою суду від 14.07.2009 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до СТОВ «Відродження» Казанківського району Миколаївської області ОСОБА_2 селищної ради Миколаївської області та ОСОБА_2 райдержадміністрації Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) та визнання права на спадщину на земельну частку (пай) було зупинено в звязку зі смертю особи, яка була стороною у справі, так як спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Ухвалою суду від 05.02.2010 року провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до СТОВ «Відродження» Казанківського району Миколаївської області ОСОБА_2 селищної ради Миколаївської області та ОСОБА_2 райдержадміністрації Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) та визнання права на спадщину на земельну частку (пай) відновлено та залучено в якості позивача (правонаступника) ОСОБА_6.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник позивача ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності від 20.07.2010 року, позов підтримала та просила його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Представник позивача ОСОБА_8, яка діє на підставі усної домовленості, в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 райдержадміністрації Миколаївської області ОСОБА_9, в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову , так як ОСОБА_5 на час паювання земель СТОВ «Відродження» не був членом зазначеного господарства, тому не набув права на земельну частку (пай), крім того позивачем ОСОБА_3 без поважних причин пропущено строк звернення до суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Казанківського району Миколаївської області ОСОБА_10, яка діє на підставі довіреності від 27.01.2009 року в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що ОСОБА_5 на час паювання земель СТОВ «Відродження» не був членом зазначеного господарства тому не набув права на земельну частку (пай).

Представник відповідача СТОВ «Відродження» в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, директор СТОВ «Відродження» надав суду заперечення на позов, в якому зазначив, що ОСОБА_4 не був внесений в списки при розпаюванні землі, оскільки він не являється членом даного сільськогосподарського підприємства. На даний час земля СТОВ «Відродження» розпайована, члени даного товариства одержали Державні акти на право власності на земельну ділянку, резервного фонду у товаристві немає.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

При огляді архівної довідки, виданої архівним відділом №40/04-04 від 24.03.2008 року (а.с.58) видно, що по протоколах загальних зборів колгоспу ім. Леніна Казанківського району Миколаївської області за 1970-1995 роки прийому та звільнення з членів господарства ОСОБА_4 не значиться.

При огляді повідомлення Державного архіву Миколаївської області № 01-22/П-484 від 15.05.2008 року (а.с.57) видно що в протоколах засідань членів правління та загальних зборів членів колгоспу ім. Леніна Казанківського району Миколаївської області за 1959-1969 роки рішення про прийняття в члени колгоспу ОСОБА_4 немає.

В силу ст.ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акту.

Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до Державного акту на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є.

При цьому, коли правовстановлюючі документи на майно, придбане кількома особами з метою створення спільної власності, оформлені на одного з них і всі вони користувалися чим майном, строк позовної давності для вимог про визнання права на майно учасника спільної власності, не зазначеного у правовстановлюючому документі, обчислюється відповідно до ст. 76 ЦК з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися, що його право на це майно оспорюється.

З часу отримання СТОВ «Відродження» Державного акту на право колективної власності на землю, що мало місце в 1995 році і до часу звернення позивачем ОСОБА_3 до суду за захистом порушених прав минуло п'ятнадцять років.

Відповідно до ст. 71 ЦК України в редакції Закону 1963 року , загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється три роки.

Позивачем не надано суду обґрунтованих доказів, які б вказували на поважність причин пропуску строку звернення до суду за захистом свого порушеного права.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду за захистом свого порушеного права пропущений без поважних причин і підстав для поновлення цього строку не встановлено, тому суд згідно ст.80 ЦК України в редакції Закону 1963 року, відмовляє в задоволенні позову з-за пропуску позивачем строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_6) до ОСОБА_2 селищної ради Миколаївської області, ОСОБА_2 районної державної адміністрації, СТОВ «Відродження» про визнання права на земельну частку (пай), відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд шляхом подачі апеляції в десятиденний строк з дня проголошення рішення, або шляхом подачі в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя: