Апеляційний суд Житомирської області
Колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого Франовської К.С.,
суддів Широкової Л.В.,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області на постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 26 лютого 2010 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про визнання дій неправомірними та стягнення недосплаченої пенсії, передбаченої Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, -
В листопаді 2009 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі, в якому просила визнати неправомірними дії останнього щодо нарахування та виплати йому державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов»язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю та зобов»язати відповідача перерахувати призначену їй пенсію відповідно до положень ст.,54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі- Закон № 796 -XII).
Обгрунтовуючи доводи, позивач посилалась на те, що вона є інвалідом 3 групи від захворювання, пов»язаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, має статус потерпілого 1 категорії і тому має право на пільги та компенсації, передбачені Законом № 796 -XII. Проте, вказує позивач, соціальні виплати з вини відповідача вона одержує у розмірах, що не відповідають Закону № 796-Х11.
Постановою Овруцького районного суду від 26 лютого 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі по застосуванню постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року в частині відмови ОСОБА_3 перерахувати пенсію відповідно до вимог ч.4 ст.54 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Зобовязано Управління Пенсійного фонду в Овруцькому районі провести перерахунок ОСОБА_3як постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС категорії-1, інваліду 3 групи з З липня 2009 року пенсію по інвалідності із розрахунку шести мінімальних пенсій за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, встановивши її розмір з 1 листопада 2009року 3438 грн. В решті позову відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, Управління Пенсійного фонду України Овруцькому районі ставить питання про скасування постанови і відмову у задоволенні вимог. Зокрема, вказує відповідач, Пенсійний Фонд не є належним відповідачем у справі, оскільки розпорядником коштів на здійснення заходів, пов»язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи виступають Міністерство праці та соціальної політики України і Головні управління праці та соціального захисту населення на місцях. Не погоджується відповідач з висновками суду щодо протиправності дій при призначенні пенсії позивачу. Так, вказує відповідач, при призначенні і виплаті пенсій Управління Пенсійного фонду керується Законом України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та іншими, нормативно-правовими актами лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить йому. Відповідач вважає, що суд помилково застосував ст..28 Закону « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах, визначених ст..303 ЦПК України, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягаєчастковому задоволенню з огляду на наступне.
Статтею 49 Закону №796-Х11 передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді :
а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, що призначається після виникнення права на державну пенсію.
Частиною 4 ст.54 цього Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 , встановлено, що в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок захворювання з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності- 6 мінімальних пенсій за віком.
Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі ст..28 Закону України „Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 9.07.2003 року № 1058-1У встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд виходив із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами і дійшов обгрунтованого висновку, що при розрахунку додаткової пенсії, передбаченої ст..50 Закону, застосуванню при її обчисленні підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.
Доводи апеляційної скарги про те, що застосування до спірних правовідносин ст..28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» суперечить вимогам ч.З вказаної статті, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком абзацом 1 ч.1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених відповідно до цього Закону, висновку суду не спростовують, оскільки чинним законодавством не передбачено . іншого, крім передбаченого ч.1 ст.28 Закону «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» мінімального розміру пенсії за віком, а тому є можливим застосування даної величини до обрахування інших пенсій чи доплат, пов»язаних з мінімальною пенсією за віком.
Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1261 від 24 жовтня 2007 року та з урахуванням Положення про Управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року №8-2 ( з наступними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає ( здійснює перерахунок) і виплату пенсій та інші виплати відповідно до чинного законодавства. Тому у справах щодо здійснення перерахунку пенсії належним відповідачем є Управління Пенсійного фонду, а не Управління праці та соціального захисту населення.
За таких обставин постанова суду в цій частині є обґрунтованою, відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи.
Разом з тим, колегія судців не може погодитись з постановою суду першої інстанції в частині встановлення ОСОБА_3 розміру пенсії на майбутнє.
Так, права позивача стосовно цього питання не порушені, оскільки позивач не подав доказів, що порядок та підстави нарахування вказаних пенсійних виплат можуть бути змінені законодавством, а тому суд не може застосовувати такий спосіб захисту прав на майбутнє, як визначення обовязку відповідача здійснювати виплати лише у конкретному розмірі.
За таких обставин рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в цій частині у позові.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія судців, -
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області задовольнити частково.
Постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 26 лютого 2010 року в частині покладення на Управління Пенсійного фонду в Овруцькому районі обовязку встановлення ОСОБА_3 розміру пенсії в сумі 3438 на майбутнє - скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення, яким у позові відмовити за необгрунтованістю вимог.
В решті постанову залишити без змін.
Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.