Справа №22-ц-739/10 Суддя-доповідач - Ведмедь
УХВАЛА

Іменем України

06 травня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Смирнової Т.В.,

суддів - Ведмідь Н.І., Ільченко О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Федини Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Шостка

на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Шостка

про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги та поновлення пропущеного строку для звернення до суду, -

встановила:

Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Шостка щодо не нарахування та невиплати щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни - ОСОБА_1

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Шостка здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням виплаченого, за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за 2008 рік з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати із сплати судового збору у розмірі 03 гривні 40 копійок.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Шостка, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати зазначену постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

При цьому зазначає, що у 2007 році Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не був встановлений механізм фінансування виплат дітям війни та питання щодо підвищення доплати в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком в законодавчому порядку не було врегульовано, тому управління не мало жодних підстав для проведення таких виплат.

Крім того, вказує, що з 22.05.2008 року надбавка до пенсії виплачувалась відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530, а оскільки фінансування виплат по Закону України «Про соціальний захист дітей

війни» проводиться із Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, управління діяло в межах чинного законодавства.

Вирішуючи спір суд виходив з того, що УПФ як орган, якому делеговане повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону № 2195-ІУ і здійснити позивами відповідні нарахування (за той періоду часу, коли дія цієї норми не були зупинена), але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність, тому суд першої інстанції задовільнив позовні вимоги на отримання доплати до пенсії за період з 09 липнЯ

2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008

року.

Судом першої інстанції встановлено і вбачається з матеріалів справи, тої ОСОБА_1 має статус дитини війни.

Згідно зі ст. 6 Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірніх правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року N 489-У "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію статті 6 Закону N 2195-ІУ зупинено на 2007 рік із урахуванням статті 111 цього Закону.

Проте Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6- рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 та статті 111 Закону N 489-У.

Пунктом 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на

2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у ст. 6

Закону України «Про соціальний захист дітей війни» внесені зміни, визначена

надбавка дітям війни у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто

у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Разом із цим, у силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи пріоритетність Законів над підзаконними актами, відповідач мав проводити нарахування підвищення до пенсії позивачу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , а не у розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №530.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям

війни судом обґрунтовано до уваги не взято, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається.

Також безпідставними є посилання апелянта про можливість проведення виплат з власних коштів відповідача, оскільки такого рішення судом не приймалось.

Що стосується розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватись зазначене підвищення до пенсії, то суд обґрунтовано визнав, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

За викладених обставин правильним є висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року .

Посилання апелянта на незаконність зобов'язання до виплати у визначеній грошовій сумі не заслуговують на увагу через те, що вони носять формальний характер , розмір стягнення виплати не оспорюється і це не тягне за собою скасування судового рішення.

Доводи апелянта щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду є безпідставними, оскільки відповідач, не провівши відповідних нарахувань, допустив протиправну бездіяльність, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для висновку про пропуск строку. За таких обставин порушене право підлягає захисту без обмеження річним строком. Це ґрунтується на вимогах ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.15, 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Шостка -відхилити.

Постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28 грудня 2009 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з часу проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців .

Головуючий -

Судді -