Броварський міськрайонний суд Київської області
справа 2-4944/10
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Облакевич А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несвоєчасну виплату аліментів на утримання двох малолітніх дітей

в с т а н о в и в:

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із ОСОБА_2 на свою користь неустойку за несвоєчасну виплату аліментів на двох малолітніх дітей в розмірі 32013 грн. 20 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2009 року з ОСОБА_2 стягнуто аліментів на двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідач несвоєчасно виконує аліментарні зобов»язання та сплачує їх не в повному розмірі. Згідно з довідкою Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області станом на 01.08.2010 року ОСОБА_2 має заборгованість в розмірі 11172 грн. 21 коп.

Далі зазначає, що з вини відповідача виникла заборгованість по аліментах, тому останній повинен нести відповідальність за прострочення їх сплати у вигляді неустойки в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що складає 62013 грн. 20 коп. З підстав стягнення змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Додала, що протягом півтора року відповідач регулярно не сплачує їй аліменти, заборгованість останнього станом на 01.08.2010 року складає 11172 грн.

Уточнила, що їх спільна із відповідачем дочка хворіє на псоріаз з цих підстав перебуває на обліку в лікарня потребує тривалого та вартісного лікування з цих підстав. Відповідачу добре відомо про обов»язок утримувати дітей, що покладений на нього рішення суду, однак він свідомо ухиляється від їх сплати. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги та пояснення дані позивачем підтримала. Додала, що позивач лише на ліки для лікування дочки ОСОБА_6 витрачає 1500 грн. щомісячно, при цьому дитині також необхідне дієтичне харчування та медикаментозне лікування. Просить позов задовольнити.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та необхідні їм правовідносини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2009 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з листопада 2008 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідно до довідки, виданої міським відділом Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції за №110810 від 891 станом на 01.08.2010 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.08.2010 року становить 11172 грн. 21 коп.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2009 року відділ ДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зверталося до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон з підстав невиконання ним зобов»язань за виконавчим листом за №2-283/09, виданий 04.03.2009 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, при винесенні даного рішення судом також враховується, що малолітня дитина позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходиться на «Д» обліку з діагнозом псоріаз, про що свідчать довідки, видані Броварським районним шкір вендиспансером та шкірно-венерологічним відділенням Броварської центральної районної лікарня.

При розрахунку розміру неустойки судом береться за основу розрахунок, що наданий стороною позивача, оскільки при його складанні враховано, що зобовязання зі сплати аліментів носять періодичний характер і повинні виконуватися щомісяця. При цьому з матеріалів справи, судом з»ясовано розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановлено строк, до якого кожне із цих зобовязань повинно бути виконано, та з урахуванням цих обставин обчислено розмір неустойки (пені), виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до 01.08.2010 року, підсумовано розміри нарахованої неустойки (пені) за кожен із прострочених платежів та визначено загальну суму в розмірі 62013 грн. 20 коп. /а.с. 10/

Крім того, щодо строків звернення до суду, то у частині першій статті 20 Сімейного кодексу України зазначено, що до вимог, які випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, оскільки правовідносини щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) врегульовані ст. 196 Сімейного кодексу України, на яку не поширюються обмеження щодо строку позовної давності, визначені в ст. 20 цього ж Кодексу, до спірних правовідносин, що виникли між сторонами ст. 258 Цивільного кодексу України щодо однорічного строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки (пені) не застосовується.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт свідомого невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів та виникнення з цих підстав заборгованості. На думку суду, заборгованість по сплаті аліментів виникла саме з вини відповідача, останній за період з листопада 2008 року по грудень 2009 року не здійснив жодного платежу, в грудні 2009 року сплатив 3202 грн. при цьому заборгованість станом на січень 2010 року складала 11089 грн. За період з січня 2010 року по 01.08.2010 року відповідачем сплачено 3202 грн. Відповідач у судове засідання не з»явився, поважності причин виникнення заборгованості не навів, а тому з рахуванням викладеного суд вважає, що вина відповідача є встановленою, позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки спірні відносини, що виникли між сторонами, на думку суду, витікають із аліментарних відносин, то позивачка звільнена від сплати судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхилено частини вимог.

Стягненню із відповідача на користь держави також підлягають і судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 620 грн. 13 коп. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 196 СК України ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 неустойку за несвоєчасну виплату аліментів в розмірі 62013 (шістдесят дві тисячі тринадцять) грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 620 грн. 13 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н.П.Маценко