Справа №2-3087/2010р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого: судці - Слурденко О.І., при секретарі Шиповій І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання за нею права власності на приватизовані земельні ділянки площею 0,076га для будівництва і обслуговування квартири № 1 житлового будинку № 1-В і господарських будівель по провулку Садовому в селищі Малинівка Чугуївського району Харківської області та земельну ділянку площею 0,157 га розташовану за тією ж адресою для ведення особистого підсобного господарства.

В позовній заяві позивач повідомила наступне. їй, згідно до договорів дарування, на праві приватної власності належить житлова квартира АДРЕСА_1. Земельна ділянка, загальним розміром 0,233га призначена для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку і господарських будівель та введення особистого підсобного господарства в рівних частках, по 1Л кожному належить померлим батькам позивача.

Після смерті батьків, позивач та відповідачі прийняли в встановленому законом порядку спадщину, отримавши свідоцтво про право власності на спадщину за законом, яке складається з відповідної частки кожному вищевказаної земельної ділянки.

Оскільки, позивач є одноособовим власником житлової квартири АДРЕСА_1, то просить суд визнати за нею право власності і на всю земельну ділянку призначену для обслуговування даного будинку та ведення особистого підсобного господарства, проти чого не заперечують і самі відповідачі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви про прохання слухати справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачі позов визнали та не заперечують проти визнання права власності на земельні ділянки за ОСОБА_5 Дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного.

Позивачу на праві приватної власності належить житлова квартира АДРЕСА_1. Це підтверджується договором дарування 5/6 частин квартири посвідченим 23.01.2007 року приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 306 та договором дарування 1/6 частин вищевказаної квартири посвідченим приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 493.

За цією ж адресою розташована приватизована земельна ділянка розміром 0,233 га. Ця земельна ділянка складається із двох окремих земельних ділянок: площею 0,076га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та площею 0,157 га для ведення особистого підсобного господарства і належить згідно до ОСОБА_6 актів на право приватної власності на землю серії Р1 № 700567, № 700568, № 700602, № 700603 від 11.02.2002 року на праві спільної часткової власності, по Уі частці кожному, померлим батькам позивача - ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Після їх смерті, спадкоємці прийняли в встановленому законом порядку спадок, отримавши свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Згідно до цих свідоцтв, ОСОБА_1 має право на 2/4 частини вищевказаної земельної ділянки, ОСОБА_2 1/4 та 1/6 частини, ОСОБА_2 - 1/4 частини, ОСОБА_4 - 1/6 частини.

Згідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувача! документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянку, та його державної реєстрації. Стаття 126 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується ОСОБА_6 актами, форма яких затверджена Кабінетом міністрів України.

Однак, відповідачі відмовляються отримати в відділі Держкомзему Чугуївського району ОСОБА_6 акти про право власності на землю на своє ім'я, оскільки не хочуть нести витрати пов'язані з оформленням цих документів. Тому, відсутність у відповідачів ОСОБА_6 актів на свою частку земельної ділянки, на дає їм можливості в встановленому законом порядку передати їх позивачу, як одноособовому власнику житлового будинку для обслуговування якого виділена спірна земельна ділянка.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю, споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право на ту частину земельної ділянки, як зайнята житловим будинком, будівлею, спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

За таких умов суд вважає, що позов ґрунтується на фактичних обставинах, доказах та як такий, що знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10,11,209,212,214,215 ЦПК України, ст.ст.316-319, 325,328,355, 357, 358, 373, 377 ЦК України, ст.ст.125,126 ЗК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих будівель, площею 0,076 га та на земельну ділянку, площею 0,157 га для ведення особистого підсобного господарства розташованих в АДРЕСА_2.

Зобов'язати відділ Держкомзему у Чугуївському районі Харківської області оформити ОСОБА_6 акти про право власності на вищевказані земельні ділянки на її ім'я.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області шляхом подачі у 10-денний строк з дня його проголошення - апеляції.

Суддя -