Справа №22-ц-2765/10 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2010 року м.Суми

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Сибільової Л.О.,

суддів - Дубровної В.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Наукового центру бойового застосування ракетних військ і артилерії Сумського державного університету

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Наукового центру бойового застосування ракетних військ і артилерії Сумського державного університету, третя особа: ОСОБА_3

про відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 червня 2010 р. позов задоволено.

Стягнуто з Сумського Наукового центру бойового застосування ракетних військ і артилерії Сумського державного університету на користь ОСОБА_2 10759,32 грн., на відшкодування шкоди, заподіяної втратою годувальника за період з 1 липня 2008 року по 30 червня 2009 року та витрати з інформаційно технічного забезпечення розміром 50,40 грн., витрати на правову допомогу 1000 грн.

Стягнуто з Наукового центру бойового застосування ракетних військ і артилерії Сумського державного університету на користь держави судовий збір розміром 57,59 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Під час розгляду справи було встановлено, що 02 червня 1993 року близько 09-30 годині на перехресті вул. Роменська та вул. Баумана в м. Суми внаслідок ДТП загинув батько позивача у справі - ОСОБА_4.

Названа ДТП сталася з вини військовослужбовця ВІРВІ ім. Б.Хмельницького - ОСОБА_5, який керував під час проходження служби автомобілем, що належав ВІРВІ ім. Б.Хмельницького. Вироком військового трибуналу Харківського гарнізону від 19.01.1994 року ОСОБА_5 був визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 215 КК України (1963 року), і засуджений ( а.с. 4-11 ).

Правонаступником ВІРВІ ім. Б.Хмельницького є Науковий центр бойового застосування ракетних військ і артилерії Сумського державного університету.

Позивач у справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в даний час навчається на денному відділенні Сумського державного університету, термін її навчання закінчується у 2010 році, а 23 роки їй виповниться у 2012 році ( а.с. 14,15,16,17,18 ).

Вищеназвані обставини сторонами не оспорюються.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, при визначенні розміру відшкодування шкоди суд першої інстанції брав для підрахунку розмір заробітної плати слюсаря ремонтника 5 розряду ВАТ „Сумській завод „Насосенергомаш", на якому батько позивачки за життя працював слюсарем ремонтником 5 розряду.

Проте колегія суддів вважає, що з висновками суду першої інстанції, викладеними у рішенні щодо визначення розміру сум відшкодування шкоди та заборгованості, погодитись не можна, так як вони зроблені у звязку з невірним застосуванням норм матеріального права, зокрема, ст. 1208 ЦК України. Тому в цій частині доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду в частині визначення розміру відшкодування шкоди підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду (ч.1). За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду (ч.2).

Як вже зазначалось раніше рішенням суду від 24 жовтня 2008 року розмір щомісячного відшкодування шкоди за період з 01 липня 2007 року по 30 червня 2008 року був визначений в сумі 723 грн. 47 коп.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Керуючись названою нормою процесуального права, в основу своїх наступних підрахунків колегія суддів бере визначений попереднім судовим рішенням розмір щомісячного відшкодування шкоди станом на 30 червня 2008 року, а саме 723 грн. 47 коп .

Щодо застосування ст.1208 ЦК України колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Із змісту ст. 1208 ЦК України (2003 р.) вбачається, що паралельне застосування обох підстав збільшення розміру відшкодування шкоди, передбачених цією статтею, неможливе. При цьому колегія суддів виходить з того, що розмір мінімальної заробітної плати переглядається, в тому числі, і в залежності від зростання індексу цін на споживчі товари і тарифів на послуги. Тому при паралельному застосуванні обох підстав збільшення розміру відшкодування шкоди, передбачених ст.1208 ЦК, розмір відшкодування шкоди буде збільшуватись, частково, у подвійному розмірі, що призведе до порушення прав відповідача.

У звязку з цим при застосуванні ст. 1208 ЦК колегія суддів виходить із наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону «Про оплату праці» розмір мінімальної заробітної плати переглядається залежно від зростання індексу цін на споживчі товари і тарифів на послуги. Отже, підвищення вартості життя враховується при встановленні мінімальної заробітної плати. Тому збільшення розміру відшкодування шкоди у разі підвищення вартості життя враховується при перегляді мінімальної заробітної плати і збільшенні у звязку з цим розміру відшкодування шкоди за рішенням суду.

В період між черговими рішеннями про перегляд мінімальної заробітної плати можлива індексація розміру відшкодування шкоди в звязку з підвищенням вартості життя за офіційними індексами інфляції.

При цьому колегія суддів вважає, що у разі збільшення мінімальної заробітної плати розмір відшкодування відповідно до ч.2 ст.1208 ЦК має збільшуватись не пропорційно, а «відповідно», як це зазначено в названій нормі права. Тобто розмір відшкодування має збільшуватись на суму, на яку збільшується мінімальна заробітна плата.

Колегія суддів також вважає, що оскільки в період між рішеннями про перегляд мінімальної заробітної плати вартість життя продовжує підвищуватись, про що свідчать офіційні дані Держкомстату про індекси інфляції, розмір відшкодування у період між переглядами мінімальної заробітної плати має збільшуватись на ці індекси інфляції .

Таким чином, розрахунок розміру відшкодування шкоди в даній справі, на думку колегії суддів, має бути наступним :

Місяць, рік Втрачений розмір шкоди за рішенням суду від 24.10.2008 р Розмір мінімальної зарплати, грн. Індекс інфляції розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню в грн. за вказаний місяць

07.2008 723,47

525 99,5 723,47

08.2008 99,9 723,47

09.2008 101,1 730,70

10.2008 545 101,7 743,47

11.2008 101,5 754,62

12.2008 605 102,1 803,47

01.2009 102,9 803,47

02.2009 101,5 815,52

03.2009 101,4 826,93

04.2009 625 100,9 823,47

05.2009 100,5 827,58

06.2009 101,1 836,69

Всього за період з 01.07.2008 р. по 30.06.2009 р.: 9412,86 грн.

Ухвалюючи нове рішення, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 9412 грн.86 коп. на відшкодування шкоди, заподіяної втратою годувальника, за період з 1 липня 2008 року по 30 червня 2009 року.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з наступних підстав. З матеріалів справи та пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що відповідач відшкодовував ОСОБА_2 шкоду у звязку з втратою годувальника за відповідними судовими рішеннями, які ухвалювались судами за позовами ОСОБА_2 про відшкодування шкоди за певний період, як правило, за рік. Представник позивача пояснив, що на даний час існує не менше 17-ти таких рішень.

Таким чином, обставини, які мають значення для вирішення спору про відшкодування ОСОБА_2 шкоди за певний період ( зокрема, щодо винної особи, яка зобовязана відшкодовувати таку шкоду; визначення розміру шкоди за один місяць з урахуванням вимог ст. 1200 ЦК України) були вже встановлені судовими інстанціями при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за попередні періоди, тому відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК ці обставини не доказуються при розгляді даної справи, а отже, і не можуть бути предметом дослідження у даній справі.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору у даній справі є визначення розміру шкоди за період з 1 липня 2008 року по 30 червня 2009 року з урахуванням того, що попередньо визначені судом суми щомісячного відшкодування шкоди знецінились у своїй вартості у звязку з інфляційними процесами у державі, на що посилалась позивач, зазначаючи у позові про те, що розмір середньої заробітної плати слюсаря ремонтника 5 розряду у спірному періоді збільшився у порівнянні з попереднім роком. Названі спірні правовідносини регулюються ст. 1208 ЦК України, яка і застосовується апеляційною інстанцією при ухваленні нового рішення.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для перерахунку розміру шкоди. Зі змісту ч.4 ст.1200 ЦК України вбачається, що не підлягає подальшому перерахункові розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, при зміні обставин, які впливають на визначення такого розміру відшкодування, окрім випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого. В той же час в названій нормі права зазначається про те, що визначений за правилами ст. 1200 ЦК України розмір відшкодування може бути збільшений законом. Колегія суддів вважає, що таким законом є ст. 1208 ЦК України.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч. ст.309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Наукового центру бойового застосування ракетних військ і артилерії Сумського державного університету задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 червня 2010 року в частині визначення розміру відшкодування шкоди скасувати і ухвалити нове рішення .

Стягнути з Сумського Наукового центру бойового застосування ракетних військ і артилерії Сумського державного університету на користь ОСОБА_2 9412 грн.86 коп. на відшкодування шкоди, заподіяної втратою годувальника, за період з 1 липня 2008 року по 30 червня 2009 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -