Справа №22ц-2064/2010р. Головуючий у 1 інстанції: Цюмрак М.Д.
Категорія: 57 Доповідач в апел.інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Петрички П.Ф.

Суддів: Цяцяка Р.П., Курій Н.М.

Секретаря Стасів М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку ч. 1 ст. 304-1 ЦПК Українина підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» № 1691-VI від 18 лютого 2010 року цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області на постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 2 жовтня 2009 року,

встановила:

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 2 жовтня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області щодо нарахування та виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з розміру, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та зобовязано відповідача провести перерахування та виплату позивачу грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09 липня року по 31 грудня 2007 року, з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позову, посилаючись на те, що в управлінні відсутні необхідні кошти для перерахунку, а позивачка допомогу отримала відповідно до розмірів, встановлених Державним бюджетом на 2007 рік. Суду слід було залучити в якості третіх осіб Міністерство фінансів, Державне казначейство та Міністерство праці та соціальної політики.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши обставини та матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перегляд справи за апеляційною скаргою, поданою на рішення суду першої інстанції, яке було ухвалено до набрання чинності Законом № 1691 -УІ від 18.02.2010 року здійснюється за правилами ЦПК України, проте перевірка процесуальних дій суду та осіб, які беруть участь у справі, проводиться з урахуванням дотримання ними норм КАС України, якими вони керувались при вчиненні цих дій.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у запереченні на позов не покликається на застосування положень ч. 2 ст. 99 та ч. 1 ст. 100 КАС України як на підставу для відмови в позові, а в апеляційній скарзі - як на підставу для скасування постанови.

Судом встановлено, що позивачка перебувала на обліку у відповідача як одержувач допомоги у 2007 році по догляду за дитиною віком до трьох років, однак відповідач за грудень 2007 рокунараховував та виплачував позивачці щомісячну грошову допомогу по догляду за дітьми не в повному обсязі, передбаченому положеннями Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», тому суд, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, підставно частково задовольнив позовні вимоги заспірний період часу.

Як беззаперечно вбачається із наявного у справі письмового заперечення на позов від 01.10.09р. (а.с.21), відповідач, заперечуючи факт наявної заборгованості по виплаті належної позивачці грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що утворилась за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, покликається на те, що після рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007року, яким визнано неконституційними ряд положень Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», зміни у видаткову частину даного Закону не внесені, тому кошти на виплату допомоги по догляду за дитиною до трьох років в інших розмірах не надходили.

Поновлення порушених прав позивачки з точки зору вимог Конституції України (ст.ст.8,19,22), не може залежати від фінансового становища відповідача та його неналежного фінансування з бюджету.

Призначення та виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, установлених законодавством, здійснюються органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання їх отримувача, які діють відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2007 року № 790 «Про затвердження типових положень про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської, районної у м. Києві та Севастополі державної адміністрації».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеним та матеріалами даної адміністративної справи.

Таким чином, оскаржувана постанова районного суду прийнята з дотриманням положень КАС України, відповідає повно встановленим і належно перевіреним обставинам справи про дійсні права та обовязки сторін щодо предмета спору, вимогам чинних на час виникнення спірних правовідносин законодавчих та нормативних актів, з урахуванням прийнятого рішення Конституційного Суду України від 09.07.07р. №6-рп/2007, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.303, ч.1,2 ст.304-1, п.1ч.1 ст.307, ст.308, ч.1.п.1.ст.314, ст.315, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області відхилити.

Постанову Жидачівського районного суду Львівської області від 2 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: