Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа №2-748
РІШЕННЯ

15 липня 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючої Шевчук Л.П.

при секретарі Поліщук Л.А.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмільнику Вінницької області про зарахування до трудового стажу для призначення пенсії за вислугу років періоду строкової військової служби, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зарахувати до трудового стажу для призначення пенсії за вислугу років періоди строкової військової служби, посилаючись на те, що згідно із записами трудової книжки загальний стаж роботи позивача становить 26 років, 11 місяців та 16 днів: з них робота в закладах охорони здоров'я 22 роки 8 місяців 16 дів; військова служба 2 роки 11 місяців 29 днів. В травні 2010 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмільнику за призначенням пенсії за вислугу років. Однак, позивачу було відмовлено в призначені пенсії, оскільки до вислуги років не зараховується час перебування на військовій службі. Позивач не погоджується із такими діями відповідача, оскільки п. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. За таких обставин позивач звернувся до суду та просить зарахувати час проходження військової служби до стажу за вислугу років.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду письмові заперечення, в яких зазначив що відповідач не може погодитися з трактуванням позивачем ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки зазначена стаття не містить вказівки про зарахування часу перебування на військовій службі до стажу, який дає право на призначення пенсії пільгових умов. В задоволенні позовних вимог просить відмовити, судовий розгляд по справі провести без його участі.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, взявши до уваги заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає часткову задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки позивача його загальний стаж роботи становить 26 років, 11 місяців та 16 днів і за цей період часу він двічі перебував на військовій службі в армії.

Так, перший раз він був призваний до лав ОСОБА_3 з посади завідуючого фельдшерсько-акушерським пунктом в Ярмолинецькому району Службу проходив на посаді санінструктора відповідно до довідки № 3/23?* ' від 18 травня 2010 року. 12 квітня 1983 року і перебував на службі до 24^ червня 1985 року. Після чого, 22 серпня 1985 року був прийнятий до Хмільницької районної лікарні на посаду процедурної медсестри поліклінічного відділення.

Вдруге, був призваний на службу в Збройні Сили СРСР 18 серпня 1989 року та перебував на службі до 13 червня 1992 року. Однак, відповідно до трудової книжки, позивач у цей же час, а саме з 14 березня 1990 року був прийнятий медбратом в кардіологічне відділення міської лікарні №3 м. Куйбишева, звідки був звільнений за власним бажанням 9 червня 1990 року та прийнятий на посаду медбрата Куйбишевського обласного диспансеру 17 вересня 1990 року і звільнений в зв'язку із закінченням ВУЗу 18 червня 1991 і року, а тому перебування на службі з 18 серпня 1989 року по 13 червня 1992 року є недоведеним. Службу проходив на посаді лікаря медичного пункту, військове звання капітан - відповідно до довідки № 3/232 від 18 травня 2010 року.

Також судом встановлено, що позивач звертався до територіальних органів Пенсійного фонду України для призначення йому пенсії за вислугу років, однак йому було відмовлено.

Так, згідно відповіді начальника управління Пенсійного фонду України у м. Хмільнику за № 578/0640/0210 від 28 травня 2010 року позивачу було повідомлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники здоров'я при наявності спеціального стажу роботи від 25 до ЗО років за переліком, що затверджується у порядку визначеним Кабінетом Міністрів України незалежно від віку. У своїх запереченнях, наданих суду управління" Пенсійного фонду України у м. Хмільнику посилається на положення ст. 13 та 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до яких дійсна військова служба має зараховуватись до загального стажу роботи, а період такої служби не може зараховуватись до стажу при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 вищезазначеного Закону.

Суд не може погодитися з цими доводами, оскільки вони суперечать чинному пенсійному законодавству. В даному випадку йдеться про окремий вид трудової пенсії - пенсію за вислугу років, передбачений ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на яку виникає у особи за умови наявності визначеного Законом стажу роботи за спеціальністю.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що види пенсії встановлені чинним пенсійним законодавством України.

Відповідно до п. 15 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються трудові пенсії за віком; трудові пенсії по інвалідності; трудові пенсії в разі втрати годувальника; трудові пенсії за вислугу років.

Підстави пенсійного забезпечення за вислугу років передбачені у ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно з якою пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.Згідно зі ст. 52 цього Закону право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

П. "е" ст. 55 вказаного Закону передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до ЗО років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 4.11.1993р.

затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. 4 Положення "Про порядок підтвердження трудового стажу", затвердженого постановою Держкомітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 12.09.1990 року № 369/16-52, основним

документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно з п.п. 1.1. Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях", затвердженої постановою Держкомпраці СРСР по праці і соціальних питаннях від 20.06.1974 р. № 162. із змінами та доповненнями, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність.

Судом досліджено трудову книжку позивача та встановлено, що позивач 5 березня 1983 року був прийнятий на посаду завідуючого фельдшерсько- акушерським пунктом в Ярмолинецькому районі. 5 квітня 1983 року звільнений у зв'язку з призовом до лав ОСОБА_3. Після проходження військової служби до роботи приступив 22 серпня 1985 року на посаду процедурної медсестри поліклінічного відділення.

Згідно з розділом 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, право на пенсію за вислугу років дає робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад), провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), які працюють у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічні закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах, аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях, медико-соціальних експертних комісій, бюро судово-медичної експертизи.

Види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, встановлені у ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. "в" ч. З ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи, що надає право на отримання трудової пенсії, зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Поняття військової служби визначається Законом України "Про військовий обов'язок та військову службу".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України,

пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Крім того, у ч. 4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" встановлені види військової служби, до якої, зокрема,

відноситься строкова військова служба.

У ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено основні права військовослужбовців, пов'язані з проходженням служби. Відповідно до ч. 2 цієї статті час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що період проходження військової служби з 12 квітня 1983 року по 24 червня 1985 року підлягає зарахуванню позивачу до стажу роботи за спеціальністю, який дає йому право на отримання пенсії за вислугу років. '

Враховуючи наведене, з метою захисту прав позивача суд дійшов до висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобов'язання відповідача С вчинити певні дії, а саме частково зарахувати час перебування позивача на / військовій службу до стажу роботи за спеціальністю при призначенні пенсії за вислугу років.

Керуючись ст.ст. З, 15, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 55, 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд -

ВИРІШИВ:

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмільнику Вінницької області зарахувати час перебування позивача на військовій службі за період з 12 квітня 1983 року по 24 червня 1985 року до стажу його роботи за спеціальністю при призначенні пенсії за вислугу років.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд шляхом ~ подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

З оригіналом вірно:

ОСОБА_4

Хмільницького міськрайонного суду

Ст. секретарС