Овідіопольський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Гринчук Л.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи Овідіоподьської РДА за довіреністю ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4, третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_4,

третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_5

Михайлівна,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ОСОБА_7

районна державна адміністрація Одеської області,

про

поділ спільного майна подружжя,

та за позовом

ОСОБА_6

до

ОСОБА_1 та ОСОБА_4

про усунення перешкод у здійсненні права власності,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2007 року ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, в обгрунтування якого зазначила, що 16 червня 2001 року вона з відповідачем ОСОБА_4 зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадського стану Франкського районною управління юстиції м.Львова, актовий запис № 201. Шлюб у неї перший. Від шлюбу у них 30.06.2002 року народилась дочка ОСОБА_8. У травні 2002 року вона з відповідачем переїхала на постійне місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1. В серпні 2002 року, в період спільного проживання з відповідачем, вони придбали житловий будинок з господарчими будівлями за адресою смт.Овідіополь, вул.Леніна № 303. 1 червня 2006 року шлюб з відповідачем був розірваний, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області зроблений актовий запис № 130. Відповідно до ст.63 СК України вони мають рівні права на володіння, користування, розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області її малолітня дочка ОСОБА_8 залишена проживати з нею, розмір аліментів, які вона отримує від відповідача (185 грн.), недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини. Відповідно до ст.70 СК України при розподілі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними. Але, за рішенням суду, частка майна дружини може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, більше того, якщо діти одержують недостатній розмір матеріальної допомоги для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування. На підставі вищевикладеного вона просить суд постановити рішення, згідно якого провести розподіл майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: вул.Леніна, № 303, смт.Овідіополь, Одеської області.

Позовні вимоги під час розгляду справи не змінювалися та не доповнювалися.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.09.2007 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача залучено ОСОБА_5.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.12.2008 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача залучено ОСОБА_6.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.12.2008 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача залучено ОСОБА_7 районну державну адміністрацію Одеської області.

11.08.2009 року третьої особою ОСОБА_6 було подано до суду позовну заяву до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності, в обгрунтування якого ОСОБА_4 зазначив, що на протязі п'яти років з 1995-2000 рр. він та його жінка ОСОБА_5 копили гроші на придбання житла сину ОСОБА_4 Кошти в сумі 70000 гри. знаходились на ощадкнижці ОСОБА_5 Після закінчення інституту його син. ОСОБА_4, був направлений на працю до м.Львову. В 2001 році він одружився з ОСОБА_1. В травні 2002 року вони переїхали в смт.Овідіополь, а в серпні 2002 року він та ОСОБА_5 надали кошти на придбання будинку за адресою: вул.Леніна, 303, смт.Овідіополь, Одеської області, Овідіопольського району, та оформили договір купівлі-продажу на його сина. ОСОБА_4, але він дав їм розписку, що на протязі 7 років він віддасть 70000 грн. за які було придбано будівлю. Він, за свої кошти, зробив ремонт, купував будівельні матеріали, навіть довгий час, коли вони не працювали, вони сплачувати за них комунальні послуги. Він вважає, що будівля придбана за батьківські гроші і в праві належить їм. В зв'язки з чим він просить суд зобов'язати відповідачів усунути перешкоди та не чинити ніяких перепон у здійсненні ним та його жінкою ОСОБА_5 права власності на належний їм будинок, зобов'язати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_9 звільнити земельну ділянку площею 0,15 га, по вул.Леніна. 303, смт.Овідіополь, Одеської області, Овідіопольського району, на якій розташований належний їм будинок та не перешкоджати їм у користуванні цією земельною ділянкою.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.08.2009 року позов третьої особи ОСОБА_6 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 об'єднано в одне провадження з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4. треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 РДА. про поділ спільного майна подружжя, та правовий статус ОСОБА_6 змінено з третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на третю особу, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов свій позов підтримали в повному обсязі, просять суд його задовольнити, позов ОСОБА_6 не визнали в повному обсязі, просять суд в його задоволенні відмовити.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача ОСОБА_7 РДА позов ОСОБА_1 підтримала, просить суд його задовольнити, проти задоволення позову ОСОБА_6 заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 не визнав в повному обсязі, просить суд в його задоволенні відмовити, позов ОСОБА_6 визнав в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача ОСОБА_5 позов ОСОБА_1 не визнала в повному обсязі, просить суд в його задоволенні відмовити, позов ОСОБА_6 підтримала в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_6 позов ОСОБА_1 не визнав в повному обсязі, просить суд в його задоволенні відмовити, свій позов підтримала в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які показів, щоб мали суттєве значення для суду при вирішенні справи, не надали, в зв'язку з чим суд не бере їх до уваги.

Заслухавши пояснення сторін, заслухавши покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а позов третьої особи ОСОБА_6 таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав:

Як встановлено судом та не заперечується сторонами 16 червня 2001 року позивач ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_4 зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадського стану Франківського районного управління юстиції м.Львова, актовий запис № 201.

Від шлюбу у них 30.06.2002 року народилась дочка ОСОБА_8.

У травні 2002 року позивач з відповідачем переїхала на постійне місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1.

14.08.2002 року, в період спільного проживання позивача з відповідачем, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу серії ВАА № 361823, відповідачем ОСОБА_4 у ОСОБА_12 (при укладенні договору від імені ОСОБА_12 по довіреності діяла ОСОБА_13М) було придбано житловий будинок з господарчими будівлями за адресою смт.Овідіополь, вул Леніна, № 303, який, за зазначеним договором купівлі-продажу був оформлений, на ОСОБА_4

01.06.2006 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області зроблений актовий запис № 130.

У відповідності до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба) самостійного заробітку (доходу).

Як зазначено в частині 2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ. набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 1 ст.61 СК України передбачає, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Таким чином, суд прийшов до висновку, то будинок № 303 по вул.Леніна в смт.Овідіополь з господарчими будівлями та спорудами було придбано ОСОБА_4 під час шлюбу та відповідно є обєктом права спільної сумісної власності, в зв'язку з чим підлягає поділу між позивачем та відповідачем.

У відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 147 від 22.07.2007 року суду запропоновано один варіант розподілу будинку, а саме: першому співвласнику пропонується виділити 1 - 2 - житлова 17,1 кв.м; 1 - 3 - кухня 10,3 кв.м; 1 - 1 - веранда 12.0 кв.м.; Ж - гараж; Д - літня кухня; №1 - цистерна 50%; І - замощення 50%; № 4 - ворота 50%; № 3 - паркан 50%; № 2 - загорода 50%; ІІ, ІІІ, IV - водогін 50%, що складає 55/100 ідеальної долі; другому співвласнику пропонується виділити 1 -4 - житлова 12,9 кв.м.; 1 - 5 - житлова 14.3 кв.м.; Г - літня кухня; Б - сарай; б потреб; 3 - туалет; № 1 - цистерна 50%; І - замощення 50%; № 4 - ворота 50%; № 3 - паркан 50%; II, ІІІ, IV - водогін 50%; Л - літній душ, що складає 45/100 ідеальної долі.

Рішенням № 217 виконкому ОСОБА_7 селищної ради було надано згоду на проведення робіт по перепланіровці та переобладнанню житлового будинку, який розташований в смт.Овідіополь, вул.Леніна, 303 у випадку його поділу між сторонами по справі.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування, розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ч.1 ст.70 СК України при розподілі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як передбачено ч.3 ст.70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

За рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 у розмірі ? чистини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття ОСОБА_8, що, на думку, є недостатнім для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини.

Крім того, суд враховує, що відповідач ОСОБА_4 постійно допускає виникнення заборгованості по аліментах, так, у відповідності до розрахунку заборгованості по аліментах від 23.07.2007 року, встановлена заборгованість по сплаті аліментів боржника ОСОБА_4 станом на 23.07.2007 року у розмірі 972.14 грн. а у відповідності до розрахунку заборгованості по аліментах від 13.01.2009 року, встановлена заборгованість по сплаті аліментів боржника ОСОБА_4 станом на З 1.10.2008 року у розмірі 3002 грн.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, су д вважає за можливе провести розподіл будинок № 303 по вул.Леніна в смт.Овідіополь з господарчими будівлями та спорудами між позивачем та відповідачем у відповідності до варіанту розподілу зазначеному у висновку будівельно-технічної експертизи № 147 від 22.07.2007 року з виділенням позивачу ОСОБА_1 55/100 ідеальної долі, а відповідачу ОСОБА_4 45/100 ідеальної долі без стягнення компенсації.

Суд не приймає до уваги та критично відноситься до пояснень третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача ОСОБА_5 з наступних підстав:

В період часу з 14.08.2002 року по червень 2007 року ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_5М, ні ОСОБА_6 жодних вимог щодо визнання недійсним зазначеного договору купівлі-продажу чи інших вимог на житловий будинок з господарчими будівлями за адресою: смт.Овідіополь, вул.Леніна, № 303 не предявляли.

Після звернення ОСОБА_1 до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою про поділ спірного будинку, в червні 2007 року ОСОБА_5 звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання права власності на будинок №303 по вул.Леніна в смт.Овідіополь Одеської області.

У відповідності до ч.3 ст.61 Ц11К України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.09.2007 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.01.2008 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.09.2007 року залишено без змін.

Касаційна скарга на вищезазначені рішення Овідіопольського районного суду Одеської області та ухвалу

Апеляційного суду Одеської області не подавалась.

Таким чином, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16.01.2008 року с чинним і встановлені ним обставини не доказуються при розгляді цієї цивільної справи.

Позовна заява третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Як зазначено в позовних вимогах ОСОБА_6 він просить суд зобов'язати відповідачів усунути перешкоди та не чинити ніяких перепон у здійсненні ним та його жінкою ОСОБА_5 права власності на належний їм будинок № 303 по вул.Леніна в смт.Овідіополь Одеської області, зобов'язати відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_9 звільнити земельну ділянку площею 0.15 га, по вул.Леніна, 303, смт.Овідіополь, Одеської області, Овідіопольського району, на якій розташований належний їм будинок та не перешкоджати їм у користуванні цією земельною ділянкою.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, право вимоги усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, належить тільки власнику мана.

ОСОБА_6 суду не надано жодних доказів належності йому спірного будинку та земельної ділянки, а навпаки, матеріалами справи підтверджується належність зазначеного спірного будинку та земельної ділянки ОСОБА_4, в зв'язку з чим суд не вибачає жодних правових підстав для задоволення позову ОСОБА_6

Керуючись ст.ст.10, 60, 61, 208, 209, 213-215 ЦІІК України, ст.ст.60, 61, 63, 70 СК України, ст.391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Провести розподіл майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: Одеська область, смт.Овідіополь, вул.Леніна, 303, виділивши у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 147 від 22.07.2007 року:

-ОСОБА_1:

1 - 2 - житлова 17.1 кв.м;

1 - 3 - кухня 10,3 кв.м;

1 - 1 - веранда 12.0 кв.м.;

Ж - гараж;

Д - літня кухня;

№1 - цистерна 50%;

1 - замощення 50%;

№ 4 - ворота 50%;

№ 3 - паркан 50%;

№ 2 - загорода 50%;

II, III, IV - водогін 50%,

що складає 55/100 ідеальної долі;

-ОСОБА_4;

1 - 4 - житлова 12.9 кв.м.;

1 - 5 - житлова 14.3 кв.м.;

Г - літня кухня;

Б- сарай;

б - погреб;

З - туалет;

№ 1 - цистерна 50%;

1 - замощення 50%;

№ 4 - ворота 50%;

№ 3 - паркан 50%;

ІІ, ІІІ, IV - водогін 50%;

Л - літній душ,

що складає 45/100 ідеальної долі.

В задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після нього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦП К України.

Суддя Бочаров А.І.