Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2010 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі : головуючого - судді Чередниченко В.Є. , при секретарі - Штонді 0.0. , за участю позивача - ОСОБА_1 , представника .позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3 , представника третьої особи : ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Нодар Шалвовича до Державного підприємства «Науково-виробниче об' єднання «Павлоградський хімічний завод», третя особа : відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді, про спонукання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій зазначив, що з 1972 року по 1991 рік він знаходився в трудових відносинах з державним підприємством «БО «ПХЗ». В період з 03.10.1983 року по 02.02.1987 року він працював на цьому підприємстві на посаді заступника головного інженера по виробництву промислових вибухових речовин.

30.08.1985 року на цьому підприємстві його було травмовано, про що був складений відповідний акт за формою Н-1. Висновком ЛТЕК з 28.03.1988 року він був визнаний інвалідом 3-ї групи, та йому було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 40 %. У 1991 році ступінь втрати працездатності . було встановлено у розмірі 60 %, з 05.04.1995 року безстроково. В 1998 році його було визнано інвалідом другої групи, з 21.01.1999 року безстроково.

У 1991 - 1992 роках посада заступника головного інженера по виробництву промислових вибухових речовин ДП «ВО «ПХЗ» була відсутньою. В штатному розкладу апарату управління на період 1991 - 1992 років була зазначена нова посада заступника головного інженера ДП «ВО «ПХЗ» по спеціальному виробництву цехів (01,21,22,23), яка відповідає посаді заступника головного інженера по виробництву промислових вибухових речовин ДП «ВО «ПХЗ» (на якій заявник працював у 1985 році) .

Тому позивач просив суд встановити відповідність посади заступника головного інженера по виробництву промислових вибухових речовин ДП «ВО «ПХЗ» станом на 1985 рік посаді заступника головного інженера ДП «ВО «ПХЗ» по спеціальному виробництву цехів 01,21,22,23 в період 1991 - 1992 років.

Примусити відповідача надати ВВДФСС від НВ та ПЗ України в м. Павлограді Дніпропетровської області документи щодо відповідності посади заступника головного інженера по виробництву промислових вибухових речовин ДП «ВО «ПХЗ» станом на 1985 рік посаді заступника головного інженера ДП «ВО «ПХЗ» по спеціальному виробництву цехів (01,21,22,23) станом на 1991-1992 роки.

Згідно наданих суду письмових заперечень відповідач позов не визнав, зазначивши, що суди вже неодноразово розглядали зазначені позивачем вимоги, тому у задоволенні позову слід відмовити.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, та надав суду пояснення що відповідають змісту позовної заяви.

У судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що заявлені позовні вимоги раніш у позовному провадженні позивачем не заявлялися, тому, враховуючи надані позивачем письмові докази, підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що 13 квітня 2009 року апеляційним судом Дніпропетровської області позивачу було відмовлено у задоволенні аналогічних позовних вимог.

У судовому засіданні представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді (ВВДФСС від НВ та ПЗ України в м. Павлограді) , пояснив, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини.

Заявник з 1972 року по 1991 рік знаходився в трудових відносинах з державним підприємством «ВО «ПХЗ». В період з 03 жовтня 1983 року по 02 лютого 1987 року він працював на цьому підприємстві на посаді заступника головного інженера по виробництву промислових ,вибухових речовин. ЗО серпня 1985 року на цьому підприємстві його було травмовано. Висновком МСЕК від 05 квітня 1995 року йому було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 60 % безстроково (а.с.8). Висновком МСЕК від 21 січня 1999 року його було визнано інвалідом другої групи (а.с.8). Зазначені обставини сторонами було визнано та не оспорювалися.

Відповідність посади заступника головного інженера по виробництву промислових вибухових речовин ДП «ВО «ПХЗ» станом на 1985 рік посаді заступника головного інженера ДП «ВО «ПХЗ» по спеціальному виробництву цехів 01,21,22,23 в період 1991 - 1992 років має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить рівень нарахувань страхових виплат ВВДФСС від НВ та ПЗ України в м. Павлограді.

Згідно з рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2009 року, оскільки встановлення факту відповідності посади заступника головного інженера по виробництву промислових вибухових речовин ДП «ВО «ПХЗ» станом на 1985 рік посаді заступника головного інженера ДП «ВО «ПХЗ» по спеціальному виробництву цехів 01,21,22,23 в період 1991 - 1992 роки позивачу необхідно для отримання страхових виплат, йому було

роз'яснене його право на звернення до суду з позовною заявою до . ВВДФСС від НВ та ПЗ України в м. Павлограді для захисту його права (а.с.36).

У зв'язку з зазначеним, позивач 05 травня 2009 року звернувся до ВВДФСС від НВ та ПЗ України в м. . Павлограді з заявою, відповідно до якої просив зазначену особу перерахували страхові виплати, що йому виплачуються згідно з коефіцієнтом підняття заробітної плати посади заступника головного інженера ДП «ВО «ПХЗ» по спеціальному виробництву цехів 01,21,22,23 в період 1991 - 1992 роки (а.с.60), тобто фактично просив і визнати відповідність посади заступника головного інженера по виробництву промислових 1 вибухових речовин ДП «ВО «ПХЗ» у 1985 році на якій він працював, посаді заступника головного інженера ДП «ВО «ПХЗ» по спеціальному виробництву цехів 01,21,22,23 в період 1991 - 1992 років. 21 травня ВВДФСС від НВ та ПЗ України в м. Павлограді було відмовлено позивачу у задоволенні його вимог, про що повідомлено відповідним листом, що був ним отриманий (а.с.42).

Однак позивач, не догодившись з зазначеним рішенням ВВДФСС від НВ та ПЗ України в м. Павлограді Дніпропетровської області, не звернувся до суду щодо його оскарження, неправомірність відмови не довів.

Таким чином, враховуючи те, що з матеріалів справи та пояснення позивача та його представника вбачається наявність спору між позивачем та ВВДФСС від НВ та ПЗ України в м. Павлограді, щодо підстав та розміру виплат компенсації за пошкоджене здоров'я, суд вважає що відповідачем не було порушено прав позивача, щодо захисту яких ним подано зазначений позов до суду.

Крім того суд вважає, що позивач не виконав Fвимоги ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої Fкожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень" та не надав суду доказів, які б свідчили про те, що відповідач порушив його права та не надав на вимогу ВВДФСС від НВ та ПЗ України в м. Павлограді документи, які необхідні для перерахунку його страхових виплат.

На підставі викладеного суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не було доведено порушення його прав відповідачем.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.35-37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» ст.ст.10,60,208-210,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Відмовити ОСОБА_1 Нодару Шалвовичу у задоволенні позову до Державного підприємства «Науково-виробниче об'єднання «Павлоградський хімічний завод», третя особа : відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді про спонукання до вчинення дій.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.Є. Чередниченко