Справа № 2-156/2010р.
Рішення

Імям України

27 квітня 2010 року

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі : головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі - Пахомовій Н.І.,

з участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чигирина управу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду рраїни в Чигиринському районі про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вказаним адміністративним позовом, зазначивши, що з 01.01.2006 року набув чинності Закон України Про соціальний захист дітей війни, згідно ст. 1 якого вони є дітьми війни.

А ст.6 даного Закону передбачено, що їм з 01.01.2006 року повинна виплачуватись щомісячна державна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 2.1 Постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Положення про управління Пенсійного фонду України в ІАвтономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі,

Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах», виплата надбавки до пенсії мала здійснюватись відповідачем.

Всупереч положенням ст.22 Конституції України п.17 ст.77 і ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» та п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на 2006 і 2007р.р. Пунктом 41 розділу II Законом України Про державний бюджет України

02008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» вложения ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було «кладено в новій редакції, згідно якої право на державну соціальну допомогу [ітям війни обмежено.

Однак Конституційний Суд України рішенням №6/рп/2007 від 09.07.2007 юку визнав положення Закону України «Про Державний бюджет України на 1007 рік» такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.З Закону України Про соціальний захист дітей іни державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не южуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Розмір соціальної допомоги, згідно ст.6 вище вказаного Закону, мовить ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У 2006-2010 р.р. відповідач був зобов'язаний здійснювати виплату їм іержавної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з Законами України Про державний бюджет України на 2006 рік, Про державний бюджет України на 2007 рік та Про державний бюджет України на 2008 рік прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, становить відповідно 01.01.2006 року становить 350грн., на 11.04.2006 року - 359грн., на 01.10.2006 року -366грн.; на 01.01.2007 року - 380грн., на 01.04.2007 року - 406грн.та на 01.10.2007 року - 411грн.; на 01.01.2008 року -470грн., на 01.04.2008 року - 481грн., на 01.07.2008 року - 482грн. та на 01.10.2008 року - 498грн. на місяць.

Згідно з Законом України Про державний бюджет України на 2009 рік, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, залишився на рівні попереднього року, як і в 2010 році, в розмірі 498грн.

Таким чином, невиплачена щомісячна державна соціальна допомога кожному з них за 2007 рік 1100,70грн.; за в 2008 - 2009р.р.- 2353,80грн., за січень-березень 201 Ороку - 298,80грн., а загальна сума становить 3753грн.30коп. з врахуванням отриманої соціальної допомоги на протязі 2008 2010 р.р. в розмірі 10 відсотків мінімальної пебнсії за віком - 1326,30грн.

Вони вважають, що невиплата їм соціальної допомоги є протиправною і суперечить Конституції України та законам України, цим порушено їх права та інтереси, державні гарантії на достатній рівень життя.

А тому просять визнати відмову відповідача виплачувати їм соціальну допомогу протиправною, зобов'язати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги відповідно в сумі 3753грн.30коп. за період з квітня 2007 року по березень 2010 року.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали свої позовні вимоги та прохали їх задовольнити, пояснивши, що згідно Закону України Про соціальний захист дітей війни, положення якого Конституційний Суд України зобов'язав виконувати, їм повинні виплачувати ^ надбавку до пенсії в розмірі 30%.

А тому вони прохають зобов'язати відповідача виплатити їм кошти, які передбачені даним Законом, за три роки, визнаючи його відмову у здійсненні виплат незаконною.

Представник позивачки ОСОБА_5 ОСОБА_3 теж підтримав позов та прохав його задовольнити і стягнути з відповідача 30% надбавку до пенсії за період з 2007 року по березень 2010 року, визнаючи його відмову у здійсненні виплат незаконною, вказавши при цьому, що з даного приводу є рішення Конституційного Суду України, яке обов'язкове до виконання і оскарженню не підлягає.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала та пояснила суду, що при виплаті надбавки до пенсії дітям війни вони керувалися Законами України про Державний бюджет на відповідний рік та постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року.

А тому свої дії вважають законними та просять відмовити в задоволенні вимог позивачів.

Вислухавши позивачів, представників позивача та відповідача, вивчивши ) матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується відповідними посвідченнями, позивачі, згідно до ч.І ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», є дітьми війни. Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинності 01.01.06 року, дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п.12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Однак рішенням Конституційного Суду України №6/рп/2007 від 09.07.2007 року положення п.12 ст.71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії ст.6 вище вказаного Закону визнано неконституційними.

Після прийняття Конституційним Судом України даного рішення положення ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни почали діяти і з часу прийняття цього рішення у позивачів відновилось право на отримання підвищення доплат до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, у зв'язку з чим відмова відповідача у підвищенні розміру пенсії в даний період є протиправною.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року також були визнані неконституційними положення п.41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і саме з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року у позивачів відновилось право на отримання підвищення доплат до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а відмова відповідача у підвищенні розміру пенсії в даний період є протиправною.

Як передбачено ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни», при визначенні розміру підвищення за основу її нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

На даний час розмір мінімальної пенсії за віком законодавчо визначений лише ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність і поширюється на дані спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Щодо невизначеності механізму, джерел та процедури виплати, то суд керується вимогами ст.72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, якою передбачено, що джерелами формування коштів Пенсійного фонду є також кошти Державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим законом. Статтею 113 Закону встановлено, що у разі виникнення дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі (підвищення видатків над доходами, у тому числі ; з врахуванням резерву коштів Пенсійного фонду) у зв'язку із забезпеченням виплати пенсій в розмірі, передбаченому статтею 28 цього Закону такий дефіцит покривається за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 не може бути застосовано, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами.

Крім того відповідно до ст.88 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», що в разі недостатності виділених з Державного бюджету України коштів за бюджетними програмами, повязаних з розмежуванням джерел виплати пенсій між Державним бюджетом України та Пенсійним фондом України, пенсії, визначені законодавством для відповідних категорій громадян, виплачуються в повному обсязі за рахунок власних . надходжень Пенсійного фонду України.

Також відповідно до ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право встановлювати у 2009 році розміри соціальних виплат, які законодавством визначаються в залежності від розміру мінімальної заробітної плати.

Однак дія вказаної норми цього Закону не поширюється на спірні правовідносини, оскільки, згідно Закону України Про соціальний захист дітей війни розмір соціальних виплат залежить від мінімальної пенсії за віком, а не мінімального розміру заробітної плати.

Таким чином, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії повинно здійснюватися відповідно до вимог Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Ніяких обмежень щодо даних виплат дітям війни не встановлено і з 01.01.2010 року, у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний був проводити виплати позивачам щомісячної державної соціальної допомоги, керуючись Законом України Про соціальний захист дітей війни.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачів щодо зобов'язання

відповідача до нарахування і сплати невиплаченої пенсії, підлягають задоволенню за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 по 01.04.2010 року, а дії відповідача щодо відмови у їх виплаті є неправомірними.

Щодо вимог про відповідний перерахунок пенсії за період з 01.04.2007 року по 09.07.07 року, таз 01.01.08 по 22.05.08 року, то суд вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, з 01.01.2007 року до ухвалення вище вказаного рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року дію ст.6 Закон України Про соціальний захист дітей війни було зупинено Законом України від 19.12.2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» і ст.111 цього Закону встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни виплачується лише особам, які є інвалідами війни, і тільки після прийняття рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року право позивачів на підвищення пенсії у розмірі 30% відновилось з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Таким самим чином відбувалися виплати і після ухвалення рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

З врахуванням того, що відповідач відповідно до п.34 ч.І ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» звільнений лише від сплати судового збору, то суд вважає необхідним сплачений позивачами судовий збір в розмірі 51 грн. стягнути з Державного бюджету України на користь кожного з позивачів, а витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн .- з відповідача.

А тому на підставі викладеного та, керуючись ст., ст.1, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік, Законом України Продержавний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законом України Про державний бюджет України на 2009 рік, ст., ст.28, 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум», рішенням Конституційного Суду України №6-рп від 09.07.2007 року, рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22.05.2008 року, ст., ст.10,.60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позови задовольнити частково.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі щодо перерахування та сплати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та за період з 22.05.2008 року по 01.04.2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1,

ОСОБА_2, ОСОБА_5 з підвищенням її на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та за період з 22.05.2008 року по 01.04.2010 року з врахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 судовий збір в розмірі п'ятдесяти одної гривні кожному.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі сто двадцять гривень кожному.

Рішення суду може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня її . проголошення.

Г оловуюча