Справа №22-2772 Головуючий у 1-й інстанції Левик Я.А.
Категорія: 45 Доповідач в апел. Інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Львівської області в складі:

Головуючого: Каблака П.І.,

суддів: Бермеса І.В., Гончарук Л.Я.,

при секретарі: Смалюх У.З.,

з участю ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2на ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 30 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Куровицької та Підгайчиківської сільських рад, Золочівського центру державного земельного кадастру, НПС ВАТ «Укртранснафта» про визнання неправомірними дій, визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання до дій, визнання права власності, усунення перешкод,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 30 березня 2010 року позовну заяву залишено без розглядуна підставі п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України - у звязку з не усуненням недоліків у встановлений судом строк.

Ухвалу суду оскаржила позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт вважає ухвалу незаконною, внаслідок неправомірності застосування судом норм процесуального права.

Просить ухвалу скасувати та праву направити до суду для розгляду по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до п.8 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір чи не було сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.20009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи в ухвалі суду від 2.03.2010 року про залишення позову без руху, були зазначені підстави залишення такої без руху, строк для усунення недоліків, наслідки невиконання ухвали, що передбачено ст.121 ЦПК України (а.с. 138-139).

В ухвалі від 2.03.2010 року позивачам був наданий строк до 22.03.2010 року для усунення недоліків позовної заяви та роз'яснено, що у випадку невиконання вимог суду до вказаного строку, позовна заява буде вважатись неподаною і така буде повернута позивачу. Оскільки позивачі не усунули ці недоліки в повній мірі у визначений строк, а тому позовну заяву згідно з вимогами ст. 121 ЦПК України залишено без розгляду.

Проте поза увагою суду залишилась та обставина, що в судовому засіданні 2.03.2010 року ним було ухвалено надіслати запит до адвоката позивачів для зясування чи укладено з ним договір на надання послуг та ведення справи в суді.

В той же час в матеріалах справи є ордер адвоката на ведення справи в суді (а.с. 115).

Одночасно суд не вирішив клопотання адвоката про витребування доказів, залишивши його відкритим (а.с. 133).

Цим суд порушив п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.20009 року „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції відповідно до якого клопотання осіб, які беруть участь у справі, з питань, пов'язаних з розглядом справи, суд вирішує негайно. Відкладення вирішення клопотань не допускається.

В заяві від 18.03. 2010 року позивач теж просила суд сприяти їй в усуненні недоліків позовної заяви (а.с. 145).

В судовому засіданні 30.03.2010 року позивач пояснила, що саме після витребування доказів вони зможуть уточнити позовні вимоги та заявила про це клопотання.

Суд в цьому засіданні відхилив її клопотання про витребування доказів, вказавши, що воно є дублювання того, що було 2.03.2010 року.

Однак в судовому засіданні 2.03.2010 року це клопотання було відкладено, а не відхилено.

Стаття 10 ЦПК України, закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, в тому числі й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд має сприяти особі в їх витребуванні, тим самим суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).

Однак суд, в порушення зазначених вимог процесуального законодавства, залишив поза увагою клопотання позивачів та адвоката про витребування у відповідачів доказів, порушивши при цьому принцип рівних можливостей сторін у процесі, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підписаної 4 листопада 1950 року, ратифікованої 17 липня 1997 року, що набула чинності 11 вересня 1997 року та ст. 10 ЦПК України.

Суд не вирішивши клопотання про витребування доказів, по суті позбавив позивачів права уточнити позовні вимоги.

Тому суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про залишення без розгляду позовної заяви.

Враховуючи те, що внаслідок порушення процесуальних норм порушено порядок, встановлений для його вирішення, ухвала підлягає до скасування з направленням справи на новий розгляд для вирішення зазначеного питання.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, п.3 ст.312, п.6 ч.1. ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія,-

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 30 березня 2010 року скасувати та справу направити в той же суд для розгляду по суті.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: