Справа № 2-6848/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді : Музичук Н.Ю.

при секретарі : Радюк Ю.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про розірвання Договору кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2010 року в Рівненський міський суд надійшов позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про розірвання Договору споживчого кредиту №249М від 16.11.2007 року , у зв'язку із істотною зміною обставин.

В обґрунтування позову вказано, що 06 листопада 2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 банком „Укрсоцбанк" в особі заступника керуючого Рівненською обласною філією АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_5 було укладено Договір кредиту за № 249 М, відповідно до п.1.1 ст.1 якого, Банк надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 5000 (п'ять тисяч) доларів США 00 центів, зі сплатою 21,0 відсотка річних та комісій. Станом тільки на 06.11.2009 року загальна заборгованість позивача перед відповідачем по Договору становила в гривневому еквіваленті по курсу НБУ 22202,57 грн. Починаючи з дати укладення Договору позивач добросовісно та відповідно до передбачених чинним законодавством норм виконував свої обов'язки за даним Договором, тобто, надавав відповідачу всі необхідні підтверджуючі документи про свої доходи, використовував кредитні кошти за цільовим призначенням, сплачував відповідачу передбачені Договором відсотки, не здійснював жодних дій, які могли б негативно вплинути на спроможність позивача вчасно і в повному об'ємі виконувати взяті на себе зобов'язання. Однак, на кінець 2008 року офіційний рівень інфляції перевищив 22%, а курс національної валюти гривні впав у 1,6 рази. Тобто, на даний момент обставини змінилися в гіршу сторону, відбулося різке зростання офіційного та комерційного курсів долару США по відношенню до національної валюти. Позивач не знав і не міг знати про таку зміну обставин на момент укладення договору кредиту на поточні потреби. Із суті умов договору не випливає, що ризик зміни обстановки несе заінтересована сторона. Вважає, що станом на теперішній час позивач із незалежних від нього причин - у зв'язку із істотною змінною обстановки, яка склала в світовій економіці та України, зокрема відбилася та в значній мірі вплинула на платоспроможність позивача, роблять неможливим виконання взятих на себе позивачем зобов'язань перед відповідачем за договором. У відповідності до положень ч.ч. 1,2 ст. 652 ЦК України, ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вважає наявними передбачені законом підстави для розірвання договору, укладеного із відповідачем в судовому порядку. .

Згідно наданих заперечень, відповідач вказану позовну заяву вважає необгрунтованою та безпідставною. Доводи позивача про те, що він не міг передбачити настання економічної світової кризи , зміни курсу валют не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки діючим законодавством не передбачений стабільний курс валюти до національної гривні, такий курс встановлюється НБУ за погодженням із Кабінетом Міністрів України. При укладенні угоди позивач мав усвідомлювати, що курс валюти не може бути незмінним. При здійсненні кредитування ризик зміни курсу валют може нести як позивач, так і відповідач, у разі зменшеності вартості валюти кредиту по відношенню до гривні. Крім того, має місце порушення умов договору зі сторони позивач, внаслідок чого йому направлено письмову вимогу від 20.08.2009 року №06/569, остання сплата кредиту позивачем здійснювалась 21.04.2009 року. Позивачем не вказано і не доведено в чому саме полягають істотні зміни обставин, яке відношення має відповідач. Позивачем не повідомлено банк і не надано докази «...про недосягнення згоди із стороною договору, банком, щодо приведення договору у відповідність із обставинами, які істотно змінилися».. Крім того, позивачем не надано доказів, про те, що зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості і обачності, які від неї вимагалися. Не доведено про те, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Не доведено факт одночасної наявності всіх умов, що необхідні для розірвання кредитного договору в судовому порядку на підставі ст.. 652 ЦК України. Підстав для задоволення вимог позову не вбачають.

Представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, дав пояснення по суті позову. Просить задовольнити заявлені позовом вимоги в даній справі в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, підтримала надані суду заперечення, позов вважає безпідставним. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Оцінюючи пояснення представників сторін, досліджені надані в справі докази і встановлені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають до задоволення за таких підстав.

На підставі досліджених судом пояснень та доказів встановлено, що 06 листопада 2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 банком „Укрсоцбанк" в особі заступника керуючого Рівненською обласною філією АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_5 було укладено Договір кредиту за № 249 М, відповідно до п.1.1 ст.1 якого, Банк надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 5000 (п'ять тисяч) доларів США 00 центів, зі сплатою 21,0 відсотка річних та комісій. Станом тільки на 06.11.2009 року загальна заборгованість позивача перед відповідачем по Договору становила в гривневому еквіваленті по курсу НБУ 22202,57 грн. Кінцевий термін повернення, в порядку встановленому Графіком погашення кредиту 04 листопада 2009 року.

Позивач порушив Графік погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в договорі і неналежним чином не виконував обов'язки кредитного договору. В зв'язку з чим станом на час розгляду справи існує значна сума заборгованості по кредитному договору, щодо якої заявлений позов до суду.

У відповідності до положень ст.. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Вирішуючи позовні вимоги по суті зміни умов Кредитного договору, суд приймає до уваги, що відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити . вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Зміна договору, у зв'язку із істотними змінами обставин є самостійним випадком зміни договірних зобов'язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін.

При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушують баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено в частині 1 статті 651 ЦК України.

В судовому засіданні на підставі дослідження наданих доказів встановлено, що із вимогою про розірвання чи зміну Договір кредиту за № 249 М від 06 листопада 2007 року позивач до відповідача не звертався, відповідних доказів суду не надав.

В позовній заяві посилається на істотні зміни обставин у вигляді зростання курсу долара США. Відповідно ч.2 ст.652 ЦК України, передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами , які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний /змінений/ за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили із того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже для розірвання /зміни/ договору необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, позивач зобов'язана довести всі ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог про зміну договору на підставі ст. 652 ЦК України.

На підставі оцінки досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_3 не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для зміни кредитного договору у зв'язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Так, відповідно до ст.36 Закону України «Про національний Банк України» офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється НБУ України. Валютні курси, як зазначено в частині 1 ст.8 Декрету КМ України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»встановлюється НБУ України за погодженням із КМ України, зокрема до долара США установлюється щоденно. Отже незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.

Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого курсу валют не настане. Позивачкою не доведено, що сторони при укладенні кредитного договору були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане. Виходячи із змісту ст. ст. 1046,1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1052 ЦК України - у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, що забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового погашення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно о звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться.

Отже, доводи позивача не можуть прийматися до уваги, оскільки такі регулюються у встановленому порядку і не можуть бути прогнозованими, а сторони впевненими, що така зміна не настане, крім того від таких обставин прямо не залежать виконання зобов'язань та умов договору сторонами.

Відсутність у боржника коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення виконання зобов'язання, як це передбачено ст. 617 ЦК України.

Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання /ст.625 ЦК України/.

Отже позивач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та чинного законодавства.

Оскільки позивачкою не здійснено спроб досудового врегулювання спору, а також не доведено умови для розірвання кредитного договору на підставі ст. 652 ЦК України в судовому порядку, то підстави для задоволення її позовних вимог та зміни кредитного договору відсутні.

Оцінкою досліджених доказів в сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність належних допустимих доказів, які б підтверджували сукупність передбачених ст.652 ЦК України умов, істотної зміни обставин та передбачені даною нормою підстави для задоволення вимог ОСОБА_3. Позовні вимоги ОСОБА_3 не доведені належними допустимими доказами, вважаються такими що до задоволення не підлягають.

Підтверджені документально судові витрати сторін підлягають розподілу в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.526,599,649,551,651,652 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,57-60,88,208,209,212-215,218,223,292,294ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про розірвання Договору кредиту №249М від 06.11.2007 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через місцевий суд поданням апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а для осіб які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук