Справа №22-1080 Головуючий у 1-й інстанції Левик Я.А.
Категорія: 45 Доповідач в апел. Інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Шандри М.М., Гончарук Л.Я.

при секретарі: Гуняк О.Я.

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 8 грудня 2009 року у справі за позовом релігійної громади Української греко-католицької церкви с.Підгір'я Золочівського району Львівської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням позовзадоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь релігійної громади Української греко-католицької церкви с.Підгір'я Золочівського району Львівської області 7786,9 грн. заподіяної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь релігійної громади Української греко- католицької церкви с.Підгір'я Золочівського району Львівської області 77,87 грн. сплаченого судового збору та 120 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду оскаржила відповідач.

В апеляційній скарзі апелянт вважає рішення незаконним, оскільки, не враховано, що вона пояснила суду, що коли писала вказану розписку про борг, то була в шоковому стані, і не розуміла значення написаного, лише хотіла щоб все по скоріше закінчилось. Тим більше, що їй було словесно обіцяно допомогу в розмірі половини суми боргу, за умови сплати нею іншої половини.

Суд допустив до участі у справі представника позивача, який в судовому засіданні заявив, що від нього нічого не залежить, тобто він не вправі приймати будь-які рішення, не порадившись з громадою, хоча у відповідності до статті 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. На даний час можливість укладення мирової угоди, ще не втрачена, оскільки немає письмової відповіді громади, а тому дане рішення є передчасним і підлягає скасуванню.

Просить рішення суду скасувати та справу направити новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Релігійна громада УГКЦ с.Підгір'я Золочівського району Львівської області звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 7666,9 грн. грошових коштів та 1120 грн. збитків, завданих неправомірними діями відповідача, які полягають у необхідності придбання нових замків. В обґрунтування позову зазначала, що з липня 2006 року по квітень 2009 року відповідач на громадських засадах виконувала обов'язки церковного скарбника Релігійної громади УГКЦ церкви с.Підгір'я. На потреби релігійної громади відповідачем збиралися пожертви із жителів села, які вона зберігала у себе. Всього, як їм відомо зі слів відповідача нею було зібрано 3300 грн., 400 доларів США, 95 євро та 1000 російських рублів. 29.03.2009 року у церкві мали відбутися звітні збори, на яких відповідач мала прозвітувати про дохід та розхід церковних грошей. Проте позивач на збори не з'явилася, натомість інсценізувала напад на себе, за допомогою якого мала намір приховати розтрату нею особисто вказаних грошей. Про те, що вона особисто розтратила згадану суму грошових коштів відповідач зізналась працівникам міліції під час проведення ними перевірки її заяви по факту отримання тілесних ушкоджень. Внаслідок вказаних дій громада зазнала шкоди, яка у гривневому еквіваленті по курсу валют становить 7666, 9 грн. Вказану суму грошей відповідач зобов'язалась повернути громаді до травня 2009 року, згідно її ж розписки, проте жодних коштів не повернула, а тому вказані кошти слід стягнути з неї. Крім цього, відповідач не повернула громаді касової книги та ключів від сейфу та скриньки на пожертву. Через вказані дії відповідача члени громади змушені були зламати замки від скриньки та сейфу та поставити нові, вартістю 120 грн., чим, також, завдано позивачу шкоди, яка підлягає поверненню. На підставі вказаного позивач просив стягнути з відповідача 7786,9 грн. заподіяної шкоди та понесені позивачем судові витрати.

Як встановлено із матеріалів цивільної справи позивач з липня 2006 року до квітня 2009 року виконувала обов'язки церковного скарбника релігійної громади Української католицької церкви с.Підгір'я Золочівського району Львівської області. Станом 29.03.2009 року відповідачем було зібрано 3300 грн., 400 доларів США, 95 євро та 1000 російських рублів у жителів с. Підгір'я на потреби громади.

Із відмовного матеріалу №318-147 Золочівського РВ ГУМВСУ України у Львівській області по факту отримання тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_2С, зокрема, із постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 7.04.2009 року, письмових пояснень відповідача від 29.03.2009 року та 3.04.2009 року, акту судої медичного дослідження (обстеження) №71/2009 року, письмової заяви відповідача 3.04.2009 року, розписки відповідача від 3.04.2009 року, встановлено, що відповідач згадані грошові кошти розтратила задовго до 29.03.2009 року на різні власні потреби та мала намір їх згоді повернути, проте побоюючись звіту перед громадою завдала собі тілесних ушкоджень інсценізувала напад на себе для того, щоб приховати розтрату коштів.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи наведене суд прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають до задоволення, оскільки дійсно неправомірними діями відповідача, а саме розтратою коштів, зібраних на потреби позивача, останньому було завдано матеріальної шкоди.

Розмір матеріальної шкоди станом на час винесення рішення вірно встановлено в сумі суму 7666,9 грн.

Крім цього, стягнуто 120 грн. на користь позивача, витрачених членами громади на придбання нових замків до сейфу та скриньки для пожертв, оскільки такі були придбані через неповернення відповідачем ключів від замків останніх.

Доводи апелянта про те, що на даний час можливість укладення мирової угоди, ще не втрачена, оскільки немає письмової відповіді громади, а тому дане рішення є передчасним і підлягає скасуванню, не заслуговують на увагу, т.я. нічим не стверджені.

З урахування зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ч.1 п.1 ст.307, 308, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 8 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: