Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-1925
29 листопада 2010 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.
при секретарі Корігяній Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запорожжі цивільну справу за позовом ПАТ "ОТП банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, судових витрат,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором.
У позові вказав, що 28.03.2008 року ПАТ «ОТП банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № СL-205/022/2008.
02.04.2009 року між позивачем та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про переведення боргу за кредитним договором СЬ-205/022/2008, згідно якого Первісний боржник переводить на Нового боржника частину боргу у розмірі 12 377,96 доларів США, що виник на підставі основного договору.
Таким чином ОСОБА_3 прийняла на себе зобовязання по кредитному договору СL- 205/022/2008 від 28.03.2008року.
Відповідно до кредитного договору позичальник приймає кредит, зобовязується належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту до 25.03.2015року, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 8,88% річних.
У судове засіданні представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує викладені у клопотанні у сумі 25 680,29грн, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача.
Відповідач у судове засідання не зявився, про слухання справи сповіщався належним чином, про що у матеріалах справи є докази.
Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Як вбачається з довідки ОАБ від 18.11.2010 року, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою місця реєстрації повідомлялися про слухання справи судом, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів по наявних у справі документах, шляхом постановления заочного рішення.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню, у звязку з наступним.
28.03.2008року ПАТ «ОТП банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № СL-205/022/2008.
02.04.2009року між позивачем та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про переведення боргу за кредитним договором СL-205/022/2008, згідно якого Первісний боржник переводить на Нового боржника частину боргу у розмірі 12 377,96 доларів США, що виник на підставі основного договору.
Таким чином ОСОБА_3 прийняла на себе зобовязання по кредитному договору СL- 205/022/2008 від 28.03,2008року.
Відповідно до кредитного договору позичальник приймає кредит, зобовязується належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту до 25.03.2015року, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 8,88% річних.
Взяті на себе зобовязання ОСОБА_3 не виконує належним чином, у звязку з чим станом на 11.11.2010 року заборгованість складає: 1934,12 доларів США - за кредитом; 506,17 доларів США - за простроченими відсотками; 6377,60 грн. - пеня.
Відповідно до розрахунку заборгованості загальна сума боргу за кредитом та відсотками відповідно до курсу НБУ еквівалентна 19 302,69 грн.
Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених законом, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено судом, взяті на себе обовязки ОСОБА_3 виконував не у повному обсязі, у звязку з чим, має заборгованість за кредитним договором.
Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст. 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У якості правових наслідків порушення зобов'язання ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачає розірвання договору та сплату неустойки.
Відповідно до ч.І ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Також необхідно стягнути з ОСОБА_1 судові витрати.
Що стосується позовних вимог у частині сплати пені, суд вважає за необхідне відмовити у даній частині позову, виходячи з наступного.
Згідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
За своїм правовим змістом неустойка є мірою цивільно-правової відповідальності.
Частина 3 ст. 550 ЦК України встановлює, що кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (ст. 617 ЦК України).
Відповідно до ч.І ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Як вбачається, непереборна сила - це надзвичайна та невідворотна зовнішня подія, що позбавляє можливості за даних обставин запобігти негативним наслідкам її прояву. Непереборна сила є об'єктивним явищем, тобто подією, яка не залежить від волі, свідомості та бажання людини. При цьому така подія, як правило, має стосовно діяльності суб'єкта зовнішній характер втручання.
Надзвичайним визначається явище, яке перевищує все ординарне, типове, звичайне. Невідворотність дії не переборної сили тісно повязана з її надзвичайним характером. Як правило, саме надзвичайний характер події не дає можливості особі запобігти та відвернути настання негативних наслідків. Непереборною силою є об'єктивна подія, запобігти її прояву не здатна не тільки конкретна особа з урахуванням її фізичних, економічних, технічних та інших можливостей, а й за даних умов і будь-яка інша особа, враховуючи стан науки та техніки.
Категорія «непереборна сила» має відносний, оціночний характер.
За таких обставин, враховуючи конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що світова фінансова криза 2008 року є саме такою надзвичайною та невідворотною подією, яка законом визначається як непереборна сила.
При цьому на її надзвичайність вказує світовий глобальний масштаб кризи, її великі, негативні, невідворотні наслідки, яки не залежать ні від волі людини, ні від волі окремих держав, та не могли бути ніким передбачені.
Як вбачається із матеріалів справи, сторони при укладені кредитного договору виходили із курсу долару США на момент укладення договору, тобто 5 грн., і ніхто не міг передбачити стрімке підвищення курсу долара США майже удвічі, обвал економік світових держав та масове розорення підприємств.
Вказані обставини є загальновідомими і відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України не потребують доказування.
Крім цього, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до позовних вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік.
Згідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язанням за визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
4.3,4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Керуючись ст. ст.258, 261, 267, 525, 526, 550, 553„ 610, 611, 617, 626, 1054, 1056-1 ЦК України ст.ст. 88, 208, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Інші позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено у апеляційному суді Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Гнатик Г.Є.